Справа № 369/1146/16-ц
Провадження № 2/369/198/17
03.02.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Волчка А.Я.
за участю секретаря Раситюк М.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів, стягнення процентів за депозитними договорами, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди, -
У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.
У ході судового розгляду позивач збільшив розмір позовних вимог відповідно до заяви від 21.09.2016, у результаті чого остаточно просив суд: стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на свою користь проценти за депозитними договорами в сумі 27 067,94 доларів США, три відсотки річних в сумі 239 560,68 грн., у відшкодування моральної шкоди 46 500,00 грн.
На момент розгляду справи триває виконавче провадження, яке було відкрито 20.10.2015 державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на підставі виконавчого листа № 369/8548/14-ц, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області. Відповідач судове рішення не виконав, борг Позивачу не сплатив.
Позивач нарахував проценти по депозитним вкладам за ставками, які передбачені умовами укладених договорів за період від останніх проведених банком нарахувань у відповідності до наданих до суду банківських виписок до дати подання до суду заяви про збільшення розміру позовних вимог по 20 вересня 2016 року. Крім цього, позивачем нараховано три проценти річних від простроченої суми депозиту на підставі ст. 625 ЦК України, як особливої міри відповідальності.
Всього позивач просить суд стягнути з відповідача проценти за депозитними договорами в сумі 27 067,94 доларів США та три відсотки річних в сумі 239 560,68 грн.
Крім цього, позивач вважає, що результаті неповернення належних йому грошових коштів протягом тривалого часу винними діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, розмір якої оцінює в 46 500,00 грн., виходячи із вартості ліків, призначених лікарем, яка щомісяця складає близько 1550 грн., помножена на 30 місяців, які він ймовірно витратить на поновлення своїх прав в судовому порядку.
Представник позивача у судове засідання зявилась, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про збільшення розміру позовних вимог.
Відповідач свого представника до суду не направив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, своїм правом на подання до суду доказів, пояснень та заперечень не скористався.
За згодою представника позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Оригінали договорів, а також засвідчені відповідачем довідка № 22895827 від 01.05.2014 і виписки по рахункам були надані представником позивача для огляду суду.
03.12.2014 Києво-Святошинським районним судом Київської області винесено рішення у справі № 369/8548/14-ц, провадження № 2/369/3494/14 за позовом позивача до відповідача про захист прав споживачів і стягнення грошових коштів, згідно з яким вирішено стягнути з відповідача на його користь 130 402,26 доларів США. За результатами перегляду Апеляційним судом Київської області і Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення залишено без змін згідно з ухвалами від 29.05.2015 та від 09.09.2015.
02.10.2015 Києво-Святошинським районним судом Київської області був виданий виконавчий лист у цивільній справі № 369/8548/14-ц. 20.10.2015 Жовтневим відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 49002090 з виконання вказаного виконавчого листа, яке на момент розгляду справи триває, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.
З огляду на наведене, судом встановлено, що судове рішення у справі № 369/8548/14-ц відповідачем не виконано, а позивачу не повернуті відповідачем депозитні вклади із нарахованими процентами.
Крім цього, враховуючи офіційний курс гривні до долара США, встановлений Національним банком України станом на дату позову 01.02.2015 (2555,5029 грн. за 100 дол. США) та на дату заяви про збільшення розміру позовних вимог 20.09.2016 (2576,7047 грн. за 100 дол. США), правомірним є нарахування трьох процентів річних на суму вкладу в гривневому еквіваленті 1 655 965,90/ 1 669 704,65 грн. за 926 днів в сумі 126 296,85 грн.
Крім цього, враховуючи офіційний курс гривні до долара США, встановлений Національним банком України станом на дату позову 01.02.2015 (2555,5029 грн. за 100 дол. США) та на дату заяви про збільшення розміру позовних вимог 20.09.2016 (2576,7047 грн. за 100 дол. США), правомірним є нарахування трьох процентів річних на суму вкладу в гривневому еквіваленті 638 875,73 грн./644 176,17 грн. за 917 днів в сумі 48 253,03 грн.
Крім цього, враховуючи офіційний курс гривні до долара США, встановлений Національним банком України станом на дату позову 01.02.2015 (2555,5029 грн. за 100 дол. США) та на дату заяви про збільшення розміру позовних вимог 20.09.2016 (2576,7047 грн. за 100 дол. США), правомірним є нарахування трьох процентів річних на суму вкладу в гривневому еквіваленті 383 325,44 грн./ 386 505,70 грн. за 897 днів в сумі 28 321,68 грн.
Крім цього, враховуючи офіційний курс гривні до долара США, встановлений Національним банком України станом на дату позову 01.02.2015 (2555,5029 грн. за 100 дол. США) та на дату заяви про збільшення розміру позовних вимог 20.09.2016 (2576,7047 грн. за 100 дол. США), правомірним є нарахування трьох процентів річних на суму вкладу в гривневому еквіваленті 306 660,35 грн./ 309 204,56 грн. за 913 днів в сумі 23 060,63 грн.
Крім цього, враховуючи офіційний курс гривні до долара США, встановлений Національним банком України станом на дату позову 01.02.2015 (2555,5029 грн. за 100 дол. США) та на дату заяви про збільшення розміру позовних вимог 20.09.2016 (2576,7047 грн. за 100 дол. США), правомірним є нарахування трьох процентів річних на суму вкладу в гривневому еквіваленті 178 885,20 грн./ 180 369,32 грн. за 925 днів в сумі 13 628,47 грн.
Таким чином, за пятьма депозитними договорами підлягають до стягнення на користь позивача проценти, нараховані за умовами укладених договорів в сумі 27 057,94 доларів США (13 973,71 + 5 338,69 + 3 686,29 + 2 551,92 + 1 507,87), а також три проценти річних в сумі 239 560,66 грн. (126 296,85 + 48 253,03 + 28 321,68 + 23 060,63 + 13 628,47).
В іншій частині позов до задоволення не підлягає.
Частиною 2 ст. 1060 ЦК України встановлено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умова повернення які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.
Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесено вклад, застосовуються положення про договір банківського вкладу.
Згідно ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Відповідно до ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу і розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад, внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений банком, якщо інше не встановлено законом. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.
Згідно з ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов не допускається.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Вимога позивача щодо стягнення з відповідача у відшкодування моральної шкоди грошових коштів в сумі 46 500,00 грн. до задоволення не підлягає з огляду на наступне.
Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.
Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обовязковому зясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювана, та вина останнього в її заподіянні. Зокрема суд повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких, та яких обставин, та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому.
Як вбачається із матеріалів справи, позивач є інвалідом 2 групи за загальним захворюванням з 2013 року, регулярно проходить медичні обстеження та лікування, що підтверджується медичними документами: випискою з історії хвороби, консультативними висновками Державної установи «Інститут серця МОЗ України» та ін. Але не виконання відповідачем своїх зобовязань з повернення депозитів позивачу, що виникло після квітня 2014 року, не є причиною виникнення цих захворювань, а тому відсутня вина відповідача в заподіянні позивачеві моральної шкоди.
Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимога позивача щодо відшкодування моральної шкоди є недоведеною і до задоволення не підлягає.
У відповідності до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192 ЦК, частина третя статті 533 ЦК; Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю»).
Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як визначено в статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч. 1 ст. 64 ЦПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 60, ст. 64 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Офіційний курс гривні до долара США, встановлений Національним банком України на дату ухвалення рішення 2698,6979 грн. за 100 дол. США. Сума стягнення процентів за депозитними договорами в перекладі на гривню складає: 27 057,94 доларів США * 26,986979 = 730 212,05 грн. Загальна сума задоволених позовних вимог в гривневому еквіваленті складає: 730 212,05 грн. + 239 560,66 грн. = 969 772,71 грн.
У звязку із частковим задоволенням позовних вимог ОСОБА_1 суд стягує з відповідача на користь держави згідно із ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 8000 грн.
Зважаючи на вищенаведене, беручи до уваги рекомендації, висвітлені у постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, керуючись ст.ст. 23, 525, 526, 625, 629, 1058, 1060, 1061, 1166, 1167 ЦК України, Законом України «Про банки та банківську діяльність», керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57, 60, 64, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів, стягнення процентів за депозитними договорами, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 (десяти) днів з дня отримання рішення.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Суддя Волчко А.Я.