Справа № 747/13/17 Провадження № 22-ц/795/343/2017 Головуючий у I інстанції -Тіщенко Л. В. Доповідач - Харечко Л. К.
Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Харечко Л.К.,

суддів: Скрипки А.А., Тагієва С.Р.,

з участю секретаря Халимон Т.Ю., прокурора Оліфір А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу керівника Бахмацької місцевої прокуратури на ухвалу судді Талалаївського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2017 року у справі за позовною заявою керівника Бахмацької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області до ОСОБА_1, Талалаївської районної державної адміністрації, фермерського господарства «Талалаївське-Агро» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою судді Талалаївського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2017 року позовна заява керівника Бахмацької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області до ОСОБА_1, Талалаївської районної державної адміністрації, фермерського господарства «Талалаївське-Агро» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки визнана неподаною та повернута позивачу, роз'яснено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали причиною повернення.

В апеляційній скарзі керівник Бахмацької місцевої прокуратури просить скасувати ухвалу судді, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Позивач не погоджується з висновком судді про те, що ним нібито не надано доказів, якими неправомірними діями ОСОБА_1 порушено земельне законодавство, за захистом якого прокурор звернувся до суду, тобто чи є підстави для звернення до суду саме до цього відповідача, адже як вказує позивач, при укладенні ОСОБА_2 15.12.2011 року з Талалаївською райдержадміністрацією договору оренди земельної ділянки були допущені істотні порушення вимог земельного законодавства, які є підставою для визнання договору недійсним, а оскільки відповідач успадкувала права і обов'язки померлого ОСОБА_2, а також його майно, то саме вона як спадкоємець та нинішній орендар спірної земельної ділянки є належним співвідповідачем у даній справі.

Не взяв до уваги суддя і викладених позивачем в уточненій позовній заяві доводів щодо представлення ним інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області, адже стороною оспорюваного договору на момент його укладення та державної реєстрації була Талалаївська районна державна адміністрація, а після внесення змін до законодавства розпорядником земельних ділянок стало Головне управління Держгеокадастру в Чернігівській області і оскільки, у останнього відсутні повноваження щодо звернення до суду з позовами про визнання договорів оренди земельної ділянки недійсними, то саме прокурор звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області як розпорядника спірних земельних ділянок.

Вислухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали позовної заяви, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що в січні 2017 року керівник Бахмацької місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Чернігівській області до ОСОБА_1, Талалаївської районної державної адміністрації, фермерського господарства «Талалаївське-Агро» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, посилаючись на те, що зазначений договір був укладений з грубим порушенням вимог земельного законодавства та недотримання сторонами договору істотних умов, передбачених Законом України «Про оренду землі» та вимог, встановлених Законом України «Про оцінку земель» в частині не проведення та не затвердження нормативної грошової оцінки землі, зазначивши також в позові, що прокурор відповідно до Конституції України, положень Закону України «Про прокуратуру», а також відповідно до ЦПК України, має право звертатись до суду з метою захисту законних інтересів держави.

Ухвалою Талалаївського районного суду Чернігівської області від 04.01.2017 року позовна заява керівника прокуратури була залишена без руху з підстав того, що позовна заява не містить інформації про зміст порушення інтересів держави, наявності чи відсутності органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, не вказано, якими саме діями ОСОБА_1 порушено право, за захистом якого звертається прокурор, не надано доказів стверджувати про відсутність відповідних повноважень у ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області неможливості виконання ним своїх функцій та/або відсутності повноважень для звернення до суду, також суддя зазначив, що позивачем пропущено строк позовної давності.

На виконання зазначеної ухвали судді, керівник Бахмацької місцевої прокуратури 10.01.2017 року надав виправлену позовну заяву.

Проте, вважаючи, що прокурор не усунув недоліки, вказані в ухвалі судді від 04.01.2017 року, ухвалою судді Талалаївського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2017 року позовна заява керівника Бахмацької місцевої прокуратури на підставі ст. 121 ЦПК України визнана неподаною та повернута.

Апеляційний суд вважає, що такий висновок судді суду першої інстанції не відповідає вимогам процесуального закону з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява за формою та змістом відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, оцінка позовної заяви та констатація недоліків у ній є суб'єктивною, а тому, якщо під час вирішення справи буде встановлено, що зазначене позивачем обґрунтування є незрозумілим або неповним, суд першої інстанції не позбавлений можливості уточнити його під час судового розгляду справи, як і витребувати необхідні докази за власною ініціативою.

Залишаючи позовну заяву без руху, суддя в ухвалі від 04.01.2017 року надав аналіз зазначеним у позові та наявним доказам і обставинам, зокрема - належності чи неналежності відповідача, пропуску строку позовної давності (про наслідки пропуску якого ніхто зі сторін ще не заявляв) тощо, що не є можливим на цій стадії процесу, оскільки питання належного суб'єктивного складу учасників, обґрунтованості позову та причин пропуску строку позовної давності є прерогативою суду під час судового засідання. Зазначені питання на стадії відкриття провадження у справі відповідно до положень ст.ст. 118 - 122 ЦПК України, не вирішуються.

Крім того, посилаючись на інформаційний лист Вищого адміністративного суду України від 11.09.2013 року, суддя не звернув увагу, що ця норма закріплена в частині 2 статті 45 ЦПК України, відповідно до якої прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Отже, прокурор обгрунтував наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області тією обставиною, що останнє не має повноважень щодо звернення до суду з позовом про визнання договору оренди землі недійсним. Проте, постановляючи ухвалу від 10.01.2017 року суддя не надав оцінки вказаній обставині та не звернув увагу на те, що Положенням про Державну службу України з питань геодезії, картографії і кадастру та її територіальні органи наділені правом звертатися до суду лише з позовами щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих та тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що ухвала судді Талалаївського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2017 року підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу керівника Бахмацької місцевої прокуратури задовольнити частково.

Ухвалу судді Талалаївського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2017 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: