АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2767/17
Справа №619/3211/15ц Головуючий 1 інст. -Нечипоренко І.М.
Категорія :договірні Доповідач - Швецова Л.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі :

Головуючого Швецової Л.А.,

Суддів Бровченка І.О.,

Малінської С.М.,

при секретарі: Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23 лютого 2017 року

по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором.

В обґрунтування позову ПАТ «Дельта Банк» посилалось на те, що 14 грудня 2006 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №0, згідно умов якого відповідачу надані кредитні кошти у розмірі 156500 доларів США, з розрахунку 12.30% річних на строк до 14 грудня 2017 року.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_2 передав у іпотеку нерухоме майно за договором іпотеки №б/н від 14 грудня 2006 року.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, в зв'язку з чим АТ «Дельта банк» набув права вимоги по зазначеному кредитному договору.

ОСОБА_2 умови кредитного договору належним чином не виконав, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Оскільки зобов'язання не виконані, станом на 10.07.2015 рік за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 1 169 432,38 грн., з яких: тіло кредиту - 1026929,10 грн.; відсотки - 117 038,06 грн.; пеня - 24 067,47 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по тілу - 257,24 грн.; сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по процентам - 1140,51 грн.

Враховуючи зазначені обставини ПАТ Дельта Банк» просив звернути стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку та всі розташовані на ній споруди, яка знаходиться за адресою: Харківська область, Дергачівський р-н, АДРЕСА_1, площа предмету застави складає 0,2400га кадастровий номер НОМЕР_1, НОМЕР_2 і є виділеною в натурі земельною ділянкою межі якої визначені на місцевості; предмет іпотеки стане власністю Іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого Власенко І.В., приватним нотаріусом Дергачівського міського нотаріального округу 14 грудня 2006 року за реєстром № 2016, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів, номер правочину: 1791641, згідно Витягу з Державного реєстру правочинів № 3310855, виданого Власенко І.В., приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу 14 грудня 2006 року, та реєстрації цього договору в Харківській регіональній філії державного підприємства «Центр земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» та отримання державного акту на право власності на земельну ділянку; житловий будинок, а саме: будинок - літ. «А-1», зливна яма - літ. «Б», баня - літ. «В», навіс - літ. «в», басейн - літ. «Г», колонка - N, oгорожа - N1., що знаходяться за адресою: Харківська область, Дергачівський р-н, АДРЕСА_1, загальною площею - 245,70 кв.м., житловою - 70,20 кв.м.; предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу жилого будинку від 14.11.2006, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Власенко І.В. за №2012 та зареєстрованого Дергачівським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвенрос» за реєстровим № 1023 в книзі № 10 від 14.11.2006р. і немає жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів, на підставі яких Іпотекодавець набуває право власності на Предмет іпотеки, шляхом визнання права власності на нього за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк»; визнати за Публічним акціонерним товариством «Дельта банк» право власності на: земельну ділянку та всі розташовані на ній споруди, яка знаходиться за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Черкаська Лозова вул. Санаторна, 17/19, площа предмету застави складає 0,2400га, кадастровий номер НОМЕР_1, НОМЕР_2; житловий будинок, що знаходиться за адресою: Харківська область Дергачівський район АДРЕСА_1, загальною площею - 245,70 кв.м , житловою - 70,20кв.м., та судові витрати з відповідача стягнути на користь держави в сумі 3654,00 грн.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 23 лютого 2017 року у задоволенні позову ПАТ «Дельта банк» відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ПАТ «Дельта Банк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги ПАТ «Дельта Банк» посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку стосовно того, що умовами іпотечного договору не передбачено можливість визнання права власності на предмет іпотеки, оскільки право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотеко держателя, тому посилання в рішенні на той факт, що визнання за ПАТ «Дельта Банк» права власності можливо лише в позасудовому порядку, вважають безпідставним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися , обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на предмет іпотеки можливе лише у разі задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до договору у позасудовому порядку.

В судовому порядку звернення стягнення на предмет іпотеки можливо у відповідності до ст.39 ЗУ "Про іпотеку".

З таким висновком суду, судова колегія погоджується, з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 14 грудня 2006 року був укладений кредитний договір № 0 (а.с.7-13).

8 грудня 2011 року між АКІБ «УкрСибБанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, внаслідок чого до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги до боржників. До ПАТ «Дельта Банк» переходить право вимагати від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними за забезпечувальними договорами (56-58).

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за вказаним кредитним договором ОСОБА_2 за договором іпотеки від 14 грудня 2006 року передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку та всі розташовані на ній споруди, яка знаходиться за адресою: Харківська область, Дергачівський р-н, АДРЕСА_1, площа предмету застави складає 0,2400 га кадастровий номер НОМЕР_1, НОМЕР_2 і є виділеною в натурі земельною ділянкою межі якої визначені на місцевості, житловий будинок, а саме: будинок - літ. «А-1», зливна яма - літ. «Б», баня - літ. «В», навіс - літ. «в», басейн - літ. «Г», колонка - N, oгорожа - N1., що знаходяться за адресою: Харківська область, Дергачівський р-н, АДРЕСА_1, загальною площею - 245,70 кв.м., житловою - 70,20кв.м.; (а.с.38-45).

Судом першої інстанції встановлено, що умови договору відповідач не виконав, кредит не погасив, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 10 липня 2015 року сума заборгованості складає 1169432,38 грн.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У частинах першій, третій статті 36 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

При цьому згідно із частиною першою статті 37 Закону України «Про іпотеку» правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано статтею 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у статтях 335 та 376 ЦК України. В інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Стаття 392 ЦК України, у якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Отже, аналіз положень статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376, 392 ЦК України дає підстави для висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту задоволення забезпечених іпотекою вимог кредитора шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий (на підставі рішення суду) та два позасудові (на підставі виконавчого напису нотаріуса та згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя).

У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина перша статті 37 Закону України «Про іпотеку»).

За таких обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду. Дійсно договором передбачено визнання за ним права власності на предмет іпотеки, але в досудовому порядку.

Норми матеріального права, а саме Закон України «Про іпотеку» не регулює правовідносини щодо звернення стягнення на предмет іпотеки у такий спосіб як визнання права власності на предмет іпотеки в судовому порядку.

Відповідно до ч.1ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п. 1. ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 23 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня її проголошення.

Головуючий: Л.А.Швецова

Судді: І.О.Бровченко

С.М.Малінська