Ухвала

іменем україни

22 лютого 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В.,

УмновоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Попаснянської міської ради Луганської області до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором оренди землі, за касаційною скаргою Попаснянської міської ради Луганської області на рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 17 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 03 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року Попаснянська міська рада Луганської області звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 05 грудня 2008 року між нею та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір оренди землі, згідно з умовами якого остання отримала у строкове платне користування для обслуговування кафе-магазину земельну ділянку площею 0, 2728 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яку зобов'язалась використовувати за цільовим призначенням та щорічно сплачувати орендну плату у розмірі 19 818грн 92 коп. із щомісячним внесенням відповідних платежів у розмірі 1 651грн 58коп. Однак, починаючи з липня 2014 року відповідач не виконує в повному обсязі узяті на себе зобов'язання щодо своєчасного внесення орендної плати, внаслідок чого станом на 01 серпня 2015 року утворилася заборгованість в сумі 24 903грн 27 коп.

Посилаючись на те, що відповідач у добровільному порядку не вживає належних заходів з погашення наявної заборгованості, позивач просив стягнути з ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за договором оренди землі на загальну суму 24 903 грн 27 коп., а також понесені судові витрати.

Рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 17 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 03 лютого 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі Попаснянська міська рада Луганської області просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що місто Попасна Луганської області є територією, на якій здійснюється антитерористична операція, а тому на підставі положень ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», яка є нормою прямої дії, відповідач звільняється від сплати за користування земельною ділянкою державної комунальної власності на період проведення антитерористичної операції.

Такі висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, відповідають матеріалам справи й вимогам закону. При цьому доказам, поданим сторонами, судами надана належна правова оцінка (ст. 212 ЦПК України).

Судом встановлено, що 05 грудня 2008 року між Попаснянською міською радою Луганської області та ОСОБА_3, яка на той момент мала статус фізичної особи-підприємця, було укладено договір оренди землі, згідно з умовами якого остання отримала у строкове платне користування для обслуговування кафе-магазину земельну ділянку площею 0,2728 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, яку зобов'язувалась використовувати за цільовим призначенням та щорічно сплачувати орендну плату у розмірах, передбачених договором.

Після спливу п'ятирічного строку дії зазначеного договору оренди між сторони укладено додаткову угоду від 06 грудня 2013 року, за умовами якої поновлено дію основного договору строком на десять років з моменту державної реєстрації додаткової угоди.

Починаючи з липня 2014 року ОСОБА_3 не вносить передбачену договором орендну плату, внаслідок чого станом на 01 серпня 2015 року утворилася заборгованість в сумі 24 903грн 27 коп.

У лютому 2015 року ОСОБА_3 припинила підприємницьку діяльність у встановленому порядку.

Законом України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який є спеціальним, дія якого поширюється лише на визначене коло суб'єктів, визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Статтею 1 вказаного Закону передбачено, що періодом проведення антитерористичної операції визначено час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про введення в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Статтею 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що під час проведення антитерористичної операції суб'єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільняються від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року був затверджений перелік населених пунктів, до якого включено м. Попасна Луганської області, де проводила свою господарську діяльність відповідач ОСОБА_3

05 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято нове розпорядження № 1079-р, яким зупинено дію розпорядження КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція".

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2015 року, яка залишена без змін хвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року у справі №826/18327/14 за адміністративним позовом ТОВ «Тар Альянс» до Кабінету Міністрів України було визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05 листопада 2014 року "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р".

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 липня 2015 року постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, на час розгляду справи судом першої інстанції дія Розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р була зупиненою на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05 листопада 2014 року. Проте вказане розпорядження було чинним, оскільки в установленому порядку не скасоване і не визнане незаконним (недійсним).

Статтею 1 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" встановлено, що районом проведення антитерористичної операції є визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» Антитерористичним центром при Службі Безпеки України видано наказ від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення", згідно з яким визначено районом проведення антитерористичної операції Донецьку та Луганську області з 07 квітня 2014 року.

Відповідно до ст. ст. 10,11 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" антитерористична операція проводиться лише за наявності реальної загрози життю і безпеці громадян, інтересам суспільства або держави у разі, якщо усунення цієї загрози іншими способами є неможливим. Рішення щодо проведення антитерористичної операції приймається залежно від ступеня суспільної небезпеки терористичного акту керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України за письмовим дозволом Голови Служби безпеки України або керівником координаційної групи відповідного регіонального органу Служби безпеки України за письмовим дозволом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим з Головою Служби безпеки України. Про рішення щодо проведення антитерористичної операції негайно інформується Президент України.

Згідно з ч. 7 ст. 4 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" координацію діяльності суб'єктів, які залучаються до боротьби з тероризмом, здійснює Антитерористичний центр при Службі безпеки України.

Таким чином, проведення АТО на території Донецької та Луганської областей з 07 квітня 2014 року визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Крім того, проведення АТО на території м. Попасна є загальновідомим фактом, який на підставі ст. 61 ЦПК України не потребує доказування.

Крім того, факт проведення антитерористичної операції на території м. Попасна підтверджується й відомостями про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 258 КК України, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000060 від 16 січня 2015 року, згідно яких внаслідок артилерійського обстрілу м. Попасна була пошкоджена будівля магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1», яка належить ОСОБА_3, і розташована в АДРЕСА_1, на орендованій земельній ділянці, в результаті чого відповідачу була завдана значна матеріальна шкода, що підтверджується Актом комісійного обстеження, складеного посадовими особами Попаснянської міської ради.

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Попаснянської міської ради.

Перевіривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи та зміст оскаржуваного рішення, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про її відхилення та залишення без змін рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 17 листопада 2015 року та ухвали апеляційного суду Луганської області від 03 лютого 2016 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Попаснянської міської ради Луганської області відхилити.

Рішення Попаснянського районного суду Луганської області від 17 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 03 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: М.К. Гримич

О.В.Кафідова

О.В. Умнова

І.М.Фаловська