Єдиний унікальний номер (справа №) 216/6006/16-ц
Номер провадження у суді 2/216/782/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року місто ОСОБА_1 Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Кузнецова Р.О.

за участю:

секретаря судового засідання Павленко О.О.

представника позивачів ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2016 року ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, звернувся від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за комунальні послуги, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивачів грошові кошти в розмірі 2883,08 грн. та витрати по сплаті судового збору.

ОСОБА_7 вимоги обґрунтовані тим, що позивачам та відповідачу належить на праві спільної часткової власності трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_1. Правовстановлюючі документи на квартиру знаходяться у відповідача, який категорично відмовляється їх надавати. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. На сьогоднішній день у квартирі всі три власника зареєстровані. За користування деякими комунальними послугами розрахунок здійснюється з кількості осіб, які зареєстровані у житлі, що обтяжує позивачів матеріально, тому що потребує додаткових витрат по сплаті комунальних платежів ще й за особу відповідача. Відповідач, не дивлячись на встановлений обовязок, комунальні послуги за власну особу не сплачує. На момент подачі позовної заяви до суду позивачами були понесені витрати за особу відповідача у розмірі 2883,08 грн. за період з лютого 2015 року по листопад 2016 року. Таким чином, вважають, що оскільки їх спроби досудового вирішення даного питання результати не дали, так як відповідач не бажає добровільно відшкодовувати власну заборгованість, то позивачі вимушені звернутися до суду з даною позовною заявою.

У судовому засіданні 23 лютого 2017 року представник позивачів заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні, в подальшому надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів.

14 лютого 2017 року до суду надійшли заперечення відповідача на позовну заяву, в яких останній зазначив, що в провадженні Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про встановлення факту проживання та розподіл майна, що є субєктом права спільної сумісної власності (справа № 216/8924/15-ц). В своєму позові позивачка просить суд встановити факт спільного проживання з ним без реєстрації шлюбу починаючи з 01.01.1993 року по 01.02.2015 року. В даний час справа ще розглядається в суді та підлягають встановленню всі обставини справи, зокрема і та обставина, що фактично їх сімя існувала не до лютого 2015 року, а до травня 2015 року. До травня 2015 року вони вели спільне домашнє господарство, в них був спільний сімейний бюджет та всі питання сімї вони вирішували спільно. Під час спільного проживання однією сімєю 25.12.2014 року, він переніс складне захворювання, наслідки якого не усунені і до сьогодні, а саме атеротромботичний інфаркт головного мозку, правосторонній гемопорез, моторну афазію. У звязку з цим, 26.12.2014 року, його було доставлено на стаціонарне лікування в 3 міську лікарню, та він перебував на лікуванні до 12.01.2015 року. Після виписки із стаціонару, він повернувся у тяжкому стані за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1. Однак, був змушений піти до своєї матері ОСОБА_3, де залишився проживати із 10.05.2015 року та по теперішній час. Саме мати взяла на себе всі турботи про нього, та опікується про нього і зараз. У звязку із тим, що в нього не було в наявності жодних документів на свою частку квартири, та він не мав можливості нею користуватися, у вересні 2015 року він звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу із позовом про визначення частки в спільній сумісній власності житловій квартирі, та визначення порядку користування обєктом нерухомості (справа № 216/6923/15-ц). Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 11.07.2016 року його позовні вимоги були задоволені та визначено частку в спільному майні належному йому 1/3 частка, а також визнано порядок користування житловим приміщенням, зокрема виділено йому в користування житлову кімнату (прим. 3) площею 10,3 кв.м та залишено в спільному користуванні передпокій, кухню, вбиральню, ванну кімнату, вбудовану шафу. Окрім того, не зважаючи на те, що в помешканні він не жив, він категорично не згоден, що повинен якісь кошти сплачувати на користь позивачів, адже по відношенню до них у нього не має жодних зобовязань, а вони особисто не є тими субєктами, які надають комунальні послуги. Якщо припустити, що в нього і може бути якась заборгованість, то вона може виникнути виключно перед комунальними службами міста, він же в свою чергу із позивачами у жодних видах зобовязань не перебуває. На підставі вищевикладеного, відповідач просив відмовити позивачу в задоволенні вимог позовної заяви, у звязку з необґрунтованістю позову (а.с.30-33).

Представник відповідача в судовому засіданні 23 лютого 2017 року позов не визнала, заперечувала проти його задоволення в повному обсязі та підтримала надані 14 лютого 2017 року відповідачем письмові заперечення.

Вислухавши представника позивачів та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та обєктивному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно розяснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Оскільки спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу відшкодування вартості сплачених комунальних послуг співвласникам житлового приміщення, тому до таких відносин слід застосувати норми Цивільного кодексу України в частині, що регулюють взаємні права та обовязки співвласників майна, а також норми Житлового кодексу України та ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», які регулюють питання та порядок оплати комунальних послуг.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 (стара назва - Леніна) у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с.7).

Разом із цим, як вбачається з довідки адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області місце проживання ОСОБА_6 з 17 вересня 1999 року зареєстровано за адресою: м ОСОБА_1 Ріг, АДРЕСА_3 (а.с.24). Так, відповідно до розрахунку, доданого до матеріалів справи (а.с.20), за період з 01 лютого 2015 року по листопад 2016 року включно позивачі витратили на утримання спільного нерухомого майна 8649,24 грн., які складаються з наступних витрат: оплата послуг ТОВ «Дивобуд» - 1398,10 грн., оплата послуг КПТМ «Криворіжтепломережа» -4267,35 грн., оплата послуг ПАТ «Криворіжгаз» -2538,27 грн., оплата послуг ТОВ «Екоспецтранс» - 445,52 грн. Дані обставини повністю підтверджуються наданими суду копіями інформації про оплату комунальних послуг та квитанцій про оплату відповідних послуг (а.с.8-19, 65-66).

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вимогами частини 1 статті 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Разом із цим, згідно з ч. 3 ст. 156 Житлового кодексу України, члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку.

Також, п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Як визначено ч. 1 ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку

Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (ч.1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»).

Утримання житла - це комплекс робіт, спрямованих на створення необхідних умов для проживання людей і забезпечення збереження житлових будівель та технічного обладнання.

Виходячи зі змісту статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобовязаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обовязкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобовязаннями, повязаними спільним майном.

Кожен співвласник зобов'язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник або співвласники, які виконали солідарний обов'язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, мають право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування у рівній частці (право зворотної вимоги - регрес).

Законом не визначені безпосередньо порядок та межі участі співвласників в утриманні майна, що перебуває у їх спільній сумісній власності, втім виходячи з загальних засад добросовісності, розумності та справедливості немає підстав вважати, що це звільняє співвласника від обов'язку прийняти участь у спільних витратах.

За викладених обставин суд вважає за необхідне згідно ст. 8 ЦК України за аналогією закону застосувати положення ст. 360 ЦК України, що регулюють подібні за змістом правовідносини утримання майна, що перебуває у спільній частковій власності. При цьому виходячи з визначеної ст. ст. 370, 372 ЦК України презумпції рівності прав співвласників у спільній сумісній власності відповідач зобов'язаний взяти участь у спільних витратах у розмірі 1/3 їх частини.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, приймаючи до уваги, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт понесення позивачами витрат, пов'язаних з утриманням нерухомого майна, які є об'єктивно необхідними для його підтримання у належному стані, у розмірі 8649,24 грн., а також встановлено обов'язок відповідача брати участь у понесених витратах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню 1/3 частина витрат, повязаних з утриманням квартири АДРЕСА_4 (стара назва Леніна) у місті ОСОБА_1 за період з 01 лютого 2015 року по 31 листопада 2016 року включно в розмірі 2883,08 грн., яка складається з: оплата послуг ТОВ «Дивобуд» - 466,03 грн., оплата послуг КПТМ «Криворіжтепломережа» - 1422,44 грн., оплата послуг ПАТ «Криворіжгаз» - 846,10 грн., оплата послуг ТОВ «Екоспецтранс» - 148,51 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Отже, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню понесені судові витрати у розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 322, 360 ЦК України, ст. ст. 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 Вячеславівни, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії АО 242341, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (стара назва - Леніна)АДРЕСА_5, мешкає аза адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Свято-Миколаївська (стара назва - Леніна)АДРЕСА_6, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, (паспорт серії АН 618260, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), яка зареєстрована та мешкає за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Свято-Миколаївська (стара назва - Леніна)АДРЕСА_5, заборгованість за сплачені комунальні послуги в розмірі 1441 (одна тисяча чотириста сорок одна) гривня 54 копійки.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії АО 242341, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (стара назва - Леніна)АДРЕСА_5, мешкає аза адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Свято-Миколаївська (стара назва - Леніна)АДРЕСА_6, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, (паспорт серії АН 618257, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3), яка зареєстрована та мешкає за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Свято-Миколаївська (стара назва - Леніна)АДРЕСА_5, заборгованість за сплачені комунальні послуги в розмірі 1441 (одна тисяча чотириста сорок одна) гривня 54 копійки.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії АО 242341, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (стара назва - Леніна)АДРЕСА_5, мешкає аза адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Свято-Миколаївська (стара назва - Леніна)АДРЕСА_6, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, (паспорт серії АН 618260, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2), яка зареєстрована та мешкає за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Свято-Миколаївська (стара назва - Леніна)АДРЕСА_5, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії АО 242341, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (стара назва - Леніна)АДРЕСА_5, мешкає аза адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Свято-Миколаївська (стара назва - Леніна)АДРЕСА_6, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, (паспорт серії АН 618257, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3), яка зареєстрована та мешкає за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Свято-Миколаївська (стара назва - Леніна)АДРЕСА_5, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 275 (двісті сімдесят пять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а у разі відсутності особи яка має право на апеляційне оскарження, протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано судом апеляційної інстанції.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О. Кузнецов