АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 548/1409/16-ц Номер провадження 22-ц/786/360/17Головуючий у 1-й інстанції Миркушіна Н. С. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Лобова О.А.

суддів: Абрамова П.С., Одринської Т.В.

за участю секретаря Гнатюк О.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, на ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2016 року про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2016 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, до розгляду кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст. 286 КК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, представник ОСОБА_3, просить скасувати ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2016 року та відновити провадження у справі № 548/1409/16-ц.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_2, представник ОСОБА_3, посилається на порушення судом норм процесуального права і, зокрема на те, що, зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції, у порушення вимог статей 61, 201 ЦПК України, належним чином не перевірив докази, надані до позову, в ухвалі не вказав конкретні обставини і факти, що не можуть бути встановлені без розгляду кримінальної справи; суд не врахував роз'яснення, надані в п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до яких підставою для зупинення провадження у цивільній справі може бути лише наявність кримінальної справи на розгляді в суді.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду скасуванню з направленням справи на судовий розгляд до суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Як убачається з матеріалів справи, у вересні 2016 року ОСОБА_2, представник ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

В обґрунтування зазначеного позову послався на отримання його довірителем тілесних ушкоджень внаслідок ДТП з вини ОСОБА_5, яке відбулось 14.07.2016 року. За даним фактом ВР ДТП СУ ГУ НП в Полтавській області розслідується кримінальне провадження за № 0000341 від 14.07 2016 року за ч.2 ст. 286 КК України, а саме порушення особою, яка керує транспортним засобом, правил безпеки дорожнього руху, що спричинило яка керує транспортним засобом смерть.

Зупиняючи провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст. 201 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з неможливості розгляду цивільного позову ОСОБА_3 до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства.

Проте такі висновки є помилковими.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 203 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п.4 ч.1 ст. 201 цього Кодексу до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Відповідно до ч.4 ст.201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Предметом спору у справі, що розглядається в порядку цивільного судочинства, є матеріально-правова вимога про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Спірні правовідносини врегульовані нормами ЦК України - глава 82, параграфи 1 і 2. Для правильного вирішення спору суд має встановити наявність складу цивільного правопорушення (делікту) в порядку, визначеному цивільним процесуальним законом.

Визнаючи наявність передбачених ст.201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено в п. 4 ч.1 цієї статті застосовується в тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умови, від яких залежить можливість її розгляду (п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Таким чином, необхідність зупинення провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Крім того, як роз'яснено у ст. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України при неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства, підставою для зупинення провадження у цивільній справі може бути лише наявність кримінальної справи на розгляді в суді, а такої обставини судом першої інстанції не встановлено.

В ухвалі суду не наведено жодної обставини, яка встановлена чи може бути встановлена у межах кримінального провадження, без якої неможливо розглянути цивільно-правовий спір.

Виходячи з наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції, зупиняючи провадження по даній цивільній справі, дійшов неправильного висновку про те, що при наявності кримінального провадження, по якому триває досудове слідство і відсутності кримінальної справи на розгляді в суді провадження по даній цивільній справі підлягає зупиненню.

Тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 307 ч.2, 311, 314 ч.1, 315 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, задовольнити частково.

Ухвалу Хорольського районного суду Полтавської області від 19 грудня 2016 року про зупинення провадження скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий суддя: О.А.Лобов

Судді: П.С.Абрамов

Т.В.Одринська

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов