Справа № 346/382/17
Провадження № 2/346/564/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі

головуючого судді Димашка В.П.

за участі секретаря Гайової Г.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коломия справу за позовом ОСОБА_1 до Коршівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою с. Казанів, вул. Грушевського, 46 Коломийського району, Івано-Франківської області.

Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що будинковолодіння № 46 по вул. Грушевського (Терешкової) в с. Казанів, Коломийського району належало на праві власності колгоспному двору, головою якого був ОСОБА_2, про що йому було видано свідоцтво про право власності на жилий будинок на підставі рішення виконкому Коломийської районної Ради народних депутатів від 14 жовтня 1987 року № 220. Зазначений будинок зареєстрований в Коломийському МБТІ та записаний в реєстрову книгу за реєстровим № 90.

Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку по вул. Грушевського, 46 в с. Казанів були зареєстровані і проживали: ОСОБА_2 - голова двору; ОСОБА_3 - дружина.

Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначаться виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які не втратили права на частку в дворі, то кожному належить по 1/2 частині житлового будинку з господарськими спорудами.

07 травня 1997 року ОСОБА_3 померла.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: Коломийський район, с. Казанів, вул. Грушевського, 46.

Спадкоємцем за законом на спадщину був чоловік померлої, ОСОБА_2, оскільки проживав разом з ОСОБА_3 в спадковому будинку.

10 травня 2001 року ОСОБА_2 помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть 11 травня 2001 року зроблено запис за № 20.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Коломийський район, с. Казанів, вул. Грушевського, 46.

Померлий залишив заповіт, який 16 березня 2001 року посвідчений секретарем Коршівської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за № 30, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати і на що за законом матиме право заповів ОСОБА_1.

З метою оформлення спадщини після смерті ОСОБА_2 вона звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус витребував подати правовстановлювальний документ на будинковолодіння. Надане нею свідоцтво про право власності на голову колгоспного двору, не прийнято нотаріусом на тій підставі, що воно видане тільки на голову колгоспного двору, ОСОБА_2, а крім нього були ще інші члени колгоспного двору, які мали частку у майні колгоспного двору і до дня смерті їх частки не виділені. Тому згідно листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй рекомендовано звернутись до суду з позовом про визнання права власності.

Представник позивача та позивач в судове засідання не зявилися, однак представник позивача подала заяву в якій позовну заяву підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи провести без її участі та участі її довірительки.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій з позовними вимогами згідний повністю, не заперечив проти їх задоволення, та просив справу розглянути без його участі.

Взявши до уваги заяву позивача, заяву про визнання позову відповідачем, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 525 ЦК України, в редакції 1963 р., який діяв на час відкриття спадщини, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ст. 548 ЦК України, в редакції 1963 р., прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК України, в редакції 1963 р., визнається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управляння або володіння спадковим майном.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року №30 „Про судову практику у справах за позовами про захист права власності спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Встановлено, що будинковолодіння за адресою: вул. Грушевського, 46 (колишня Терешкової) в с. Казанів, Коломийського району Івано-Франківської області належав на праві власності колгоспного двору, головою якого був ОСОБА_2,що підтверджується свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок від 14 жовтня 1987 року.

Згідно довідки Коршівської сільської ради від 19 липня 2016 року №41/2-24/04 померлому ОСОБА_2 належить житловий будинок з господарськими спорудами в с. Казанів по вул. Терешкової (перейменовано на Грушевського), 46 Коломийського району. Тип двору- селянський. Станом на 01.07.1990 року в спадковому будинку були зареєстровані та проживали: ОСОБА_2 голова домогосподарства. ОСОБА_4 дружина. На момент смерті ОСОБА_2 був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 та на момент його смерті в спадковому будинку крім нього. Не було зареєстровано та не проживав ніхто. Після смерті ОСОБА_2 ОСОБА_5 ОСОБА_6 здійснює страхові та податкові платежі. Праює на земельній ділянці, фактично прийняла спадкове майно та здійснює охорону спадкового майна. Спадкоємцем померлого ОСОБА_2 являється ОСОБА_1. Заповіт від імені померлого ОСОБА_2 у виконкомі Коршівської сільської ради посвідчувався за реєстровим №30 від 16.03.2001 року, який не змінювався і не скасовувався.

Згідно даних довідки Коршівської сільської ради від 20 лютого 2017 року № 11/2-24/04 станом на 01.07.1990 рокуу будинковолодінні за адресою: вул. Грушевського, 46 в с. Казанів, Коломийського району проживали і були зареєстровані: голова двору ОСОБА_7, дружина ОСОБА_3. На момент смерті ОСОБА_3 була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 та на момент її смерті в спадковому будинку були зареєстровані та проживали ОСОБА_2 голова домогосподарства. Заповіт від імені померлої у виконкомі Коршівської сільської ради на посвідчувався.

07 травня 1997 року ОСОБА_3 померла, що стверджується записом акта про смерть № 16 від 08 травня 1997 року.

10 травня 2001 року ОСОБА_2 помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено актовий запис за № 20, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 081803.

ОСОБА_2 залишив заповіт, який 16 березня 2001 року посвідчений секретарем Коршівської сільської ради Коломийського району та зареєстрований у реєстрі за № 30, яким заповів ОСОБА_1 все своє майно. Даний заповіт не змінено та не скасовано, що підтверджується довідкою Коршівської сільської ради від 19 липня 2016 року № 41/2-24/04.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина за заповітом, яка складається із житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: вул. Грушевського, 46 а, с. Казанів, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 фактично прийняла ОСОБА_1, вона здійснює страхові та податкові платежі, працює на земельній ділянці, здійснює охорону спадкового майна, що стверджується довідкою Коршівської сільської ради від 19 липня 2016 року № 41/2-24/04.

Згідно технічного паспорту будинку, господарських будівель та споруд будинковолодіння по вул. Грушевського, 46 в с. Казанів, Коломийського району, Івано-Франківської областіскладається із житлового будинку літ. «А», літньої кухні «Б», сараю «В», комори «Г», вбиральні «Д», сараю «Е», криниці, «№1», огорожі «№2-3».

Згідно звіту про оцінку майна від 26 грудня 2016 року вартість житлового будинку та господарських будівель становить 42935 грн.

30.12.2016 року державним нотаріусом ОСОБА_8 ОСОБА_1у звязку з тим, що не має змоги встановити всіх співвласників житлового будинку, та їх частки у цьому майні, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

На підставі наведеного суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову, та визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Грушевського, 46 в с. Казанів Коломийського району Івано-Франківської області. .

Керуючись ст. ст. 174, 197 ч.2, 213 - 215, 223, 294 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 який помер 10 травня 2001 року, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Грушевського, 46 в селі Казанів, Коломийського району, Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційну скаргу на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області може бути подано протягом 10 днів з дня проголошення рішення через Коломийський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя Димашок В. П.