Справа №265/7919/16-ц
Провадження №2/265/447/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд м.Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого - судді Міхєєвої І.М.

за участю секретаря судового засідання - Федорової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської районної в місті ради до ОСОБА_1, про стягнення надміру виплачених грошових коштів, третя особа: Східний офіс державної аудиторської служби м. Дніпро,

ВСТАНОВИВ:

Управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської районної в місті ради (надалі - УПСЗН) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених грошових коштів в сумі 43 760 грн. 37 коп., посилаючись на те, що відповідачкою при зверненні до УПСЗН щодо призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не задекларовано інформацію про наявність у неї на праві власності 1/3 частки домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, внаслідок чого утворилась переплата на вказану суму.

В судове засідання представник позивача не з'явилася, в письмовому клопотанні на адресу суду позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, в письмових запереченнях на адресу суду проти позову заперечувала, посилаючись на те, що житлова площа квартири за адресою: АДРЕСА_1, якій відповідає її частка, складає 12,4 кв.м. Враховуючи, що норма житлової площі в Україні встановлена в розмірі 13,65 кв.м. на одну особу, не вважає дану частку домоволодіння житловим приміщенням.

Від представника третьої особи Східного офісу державної аудиторської служби м. Дніпро надійшла заява про розгляд справи без його участі та задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, відповідно до вимог пункту 1 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №505, (далі - Порядок) визначається механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога).

Відповідно до вимог пунктів 2, 3 цього Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї.

За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною особою або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, майно підлягає поверненню у разі наявності рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату, та у разі недобросовісності з боку набувача.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1., є громадянкою України, яка постійно проживала та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.6).

Позивач вимушено покинула своє фактичне місце проживання у місті Маріуполі та переїхала у більш безпечне місце - місто Кривий Ріг.

Відповідно до довідки № 121000003 від 13.10.2012 року, позивача, взято на облік, як особу яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, тобто визнано внутрішньо переміщеною особою (а.с. 6).

Згідно із Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

13 жовтня 2014 року, позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі, на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначила, серед іншого, що у будь-кого з членів сім'ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції немає. Позивачу було призначено вказану допомогу, що сторонами не заперечується.

Так, ОСОБА_1 була призначена щомісячна адресна допомога, яка виплачувалась з 13.10.2014р. по 12.04.2015р., з 21.05.2015р. по 20.11.2015р., з 26.11.2015р. по 15.04.2016р. та з 27.04.2016р. по 12.10.2016р., по 2210,0 грн.

При проведенні верифікації достовірності інформації поданої до управління виявлено, що ОСОБА_1, є власником 1/3 частки домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 03.09.2008 року.

Вказані відомості були отримані позивачем у відповідь на запит щодо наявності у ОСОБА_1 на праві власності частки житлового приміщення та підтверджуються інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно НОМЕР_3 від 14 червня 2016 року.

У зв'язку з вище встановленим фактом, позивачу припинено виплату адресної допомоги.

Позивач не заперечувала наявності нерухомого майна, проте зазначала, що житлова площа квартири, яка відповідає її частка, складає 12,4 кв.м., що не відповідає нормі житлової площі в Україні встановленої в розмірі 13,65 кв.м. на одну особу, тому не вважає дану частку домоволодіння житловим приміщенням.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що у заяві переміщена особа зазначає відомості про наявність у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Відповідно до п.6 Порядку, грошова допомога не призначається у разі, коли, зокрема, будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Згідно п.п.4 п.12 Порядку, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Судом встановлено, та не заперечувалося сторонами, що при призначенні зазначеної допомоги відповідачка не задекларувала інформацію про наявність у неї на праві власності 1/3 частки квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, внаслідок чого утворилась переплачена допомога в сумі 43 760 грн. 37 коп.

Неповідомлення відповідачкою УПСЗН про наявність у неї на праві власності частки житлового приміщення свідчить про недобросовісність з боку відповідачки.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 212-215 ЦПК України, Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року №505, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської районної в місті ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених грошових коштів, третя особа: Східний офіс державної аудиторської служби - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Управління праці та соціального захисту населення виконкому Покровської районної в місті ради надміру виплачених грошових коштів в сумі 43 760 (сорок три тисячі сімсот шістдесят) грн. 37 коп. та судовий збір в сумі 1378 грн.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги, яка має бути подана до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні при розгляді справи мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І.М. Міхєєва