Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/2162//17 Головуючий у 1 інстанції: Гашук К.В.
Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Полякова О.З.,

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2017 року позов залишено без розгляду на підставі п.2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.312 ЦПК суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу районного суду, якщо ухвала винесена з порушенням норм процесуального закону і постановляє нову ухвалу з цього и, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що вищевказана довіреність не є належним доказом наявності у ОСОБА_5 повноважень на подання позову від імені Банку, оскільки станом на 17.03.2016 року ОСОБА_5 займав іншу посаду, ніж зазначена в довіреності долученої до позовної заяви.

Залишення судом позовної заяви без розгляду є одним з різновидів закінчення провадження у справі без ухвалення рішення по суті, яке може бути здійснено судом з підстав, визначених ЦПК України.

Вказані у ст.207 ЦПК підстави свідчать про недотримання позивачем (представником позивача) визначених законом умов для реалізації права на захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зокрема, у ч.1 п.2 згаданої статті окреслено, що суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Одним з проявів принципу диспозитивності у цивільному процесі є право сторін на ведення їх справи у суді представниками.

За загальним правилом представник, який має належним чином оформлені повноваження, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа.

Згідно з ч.7 ст.119 ЦПК України, якщо позовна заява подається представником позивача, до неї в обов'язковому порядку додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження на ведення справи у суді (довіреність, ордер, факт батьківства, усиновлення, опіки, піклування тощо).

Отже, у разі, коли позовна заява, подана від імені заінтересованої особи представником, який не має повноважень на ведення справи у суді (в додатках до позову відсутні правовстановлюючі документи, підписана невстановленою особою, яка не була уповноважена для чинення таких дій або представником, строк повноважень якого закінчився відповідно до виданої йому довіреності) не породжує юридичних наслідків та підлягає залишенню без розгляду.

Таким чином, якщо в судовому засіданні виявиться, що представник, який представляє інтереси позивача, не має від заінтересованої особи повноважень на порушення і ведення справи від його імені в суді, така заява залишається без розгляду.

За правилами ст.244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами, та скріплюється печаткою цієї юридичної особи (ст.246 ЦК України).

Виходячи з положень зазначених норм видача довіреності є одностороннім правочином, і порядок її посвідчення підпорядковуються правилам ЦК, що стосуються правочинів взагалі.

Статтею 119 ЦПК України передбачено, що позовна заява подається в письмовій формі і підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Із матеріалів справи слідує, що до позовної заяви та матеріалів справи додана довіреність № 3734-К-Н-Щ від 04.09.2015 року, із тексту якої вбачається, що Банк в уповноважив ОСОБА_5 представляти інтереси Банку в судових органах (а.с.19).

Отже, надана довіреність ОСОБА_5, видача якої за своєю правовою природою є одностороннім правочином, є належним доказом наявності у нього повноважень на подання позову та повноваження вести будь-які справи в судах в інтересах Банку з усіма правами наданими законодавством для позивача.

Аргументи апеляційної скарги, дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при постановлені оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.307,312,313,314,315,317 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 квітня 2017 року по цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: