Справа № 734/3735/16-ц Провадження № 22-ц/795/506/2017 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Бузунко О. А. Доповідач - Онищенко О. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОнищенко О.І.,
суддів:Вінгаль В.М., Губар В.С.,
при секретарі:Шевченко М.О.,
за участю:позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Кіптівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 січня 2017 року, яким відмовлено в задоволенні її позову, і постановити нове рішення про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Позивач вказує, що фактично прийняла спадщину (доглядала за будинком, обробляла земельну ділянку біля будинку, сплачувала платежі), але юридично не оформила своїх прав на земельну ділянку (пай). За доводами ОСОБА_5, суд першої інстанції не надав належної оцінки її доводам про те, що вона тривалий час проходила курс лікування (амбулаторно) через гіпертонічну хворобу, а також, що взагалі не знала про існування заповіту, складеного на її ім'я і про те, що у спадкодавця є сертифікат на право на земельну частку (пай). Крім того, позивач посилається, що судом першої інстанції не встановлено, що визнання Кіптівською сільською радою позову суперечить закону чи порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Заслухавши доповідача, позивача ОСОБА_5, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд приходить до слідуючого висновку.

По справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_6 (а.с.11).

Згідно довідки №170 від 14.11.2016 року Берлозівської сільської ради Козелецького району померла ОСОБА_6 на день смерті була зареєстрована і проживала одна за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_6 не заводилась, що підтверджується довідкою Козелецької районної державної нотаріальної контори (а.с.17, 18).

Ще за життя - 11 січня 2008 року ОСОБА_6 склала заповіт, за яким право на земельну частку паю та право на майновий пай заповідала ОСОБА_5 (а.с.8).

Позивач не звернулась у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено допустимими доказами поважність причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Також судом встановлено, що оскільки відсутні законні підстави для задоволення позову, то визнання позову відповідачем не може бути підставою для його задоволення.

Такі висновки суду узгоджуються з матеріалами справи та відповідають вимогам закону.

Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України (в редакції, чинній на час відкриття спадщини) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування поважності причин пропуску звернення з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини позивач в позовній заяві посилалась на юридичну необізнаність, необізнаність про існування заповіту, складеного спадкодавцем на її ім'я, та на фактичне прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 „Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Тобто, поважними визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення нею відповідних дій.

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 № 24-753/0/4-13 „ Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування " зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Ані позовна заява ОСОБА_5, ні її апеляційна скарга не містять доказів дійсних істотних перешкод чи трудностей у позивача для своєчасного звернення до нотаріальної контори для подачі заяви про прийняття спадщини.

Доводи позивача про фактичне прийняття спадщини не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Проте, за матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 не проживала із ОСОБА_6 на час її смерті, отже відсутні підстави стверджувати, що вона фактично прийняла спадщину.

Юридична необізнаність, необізнаність про існування заповіту не свідчать про наявність об'єктивних, непереборних причин для своєчасного подання позивачем до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги про перебування позивача на амбулаторному лікуванні не спростовують правильності висновків суду про відсутність підстав для задоволення позову. Крім того, докази перебування позивачки на амбулаторному лікуванні не були надані суду першої інстанції.

Так, згідно виписок із медичної карти хворого вбачається, що ОСОБА_5 перебувала з 01 по 08 серпня 2014 року та з 08 липня по 10 серпня 2016 року на амбулаторному лікуванні в Козелецькій ЦРЛ (а.с.33). Проте, перебування позивача саме на амбулаторному лікуванні з 01 по 08 серпня 2014 року не свідчить про наявність перешкод у поданні протягом встановленого строку заяви про прийняття спадщини, а перебування на лікуванні у 2016 році взагалі не охоплює період, в який мала бути подана така заява. Крім того, докази перебування позивачки на амбулаторному лікуванні не були надані суду першої інстанції.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв визнання позову Кіптівською сільською радою, оскільки за відсутності законних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_5, суд в силу положень ч.4 ст. 174 ЦПК України відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, рішення суду є законним, обгрунтованим, постановленим з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: