Справа № 202/7840/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 березня 2017 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого-судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Герасименка В.А., позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з даним позовом, позивач ОСОБА_1 зазначає, що перебував з відповідачем у шлюбі з 16 липня 2005 року. Мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. З жовтня 2016 року проживають з відповідачем окремо. Дитина проживає разом із матір'ю. Відповідач перешкоджає йому брати участь у вихованні дочки та спілкуванні з нею. За цих підстав позивач просить усунути йому перешкоди у спілкуванні з дочкою та її вихованні шляхом зобов'язання відповідача не чинити цьому перешкоди; визначити та встановити наступні способи його участі у вихованні дочки: два рази на тиждень кожного тижня з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. побачення та спілкування з дочкою за місцем його проживання, а також з можливістю систематичних зустрічей з дитиною у діда ОСОБА_6, в місцях та помешканнях, приналежних до обєктів громадського дозвілля і відпочинку дітей, без обмежень переміщення у відсутності відповідача з передачею дитини за адресою місця проживання бабки ОСОБА_7 (зі сторони матері дитини) АДРЕСА_1; два рази на рік у літній та зимовий період на строк 14 календарних днів мати право запросити дитину на тимчасове проживання до свого місця проживання, а також з можливістю поїхати з дитиною на відпочинок на морські курорти, зимові курорти, санаторії, туристичні бази у відсутності матері з передачею дитини за адресою місця проживання бабки зі сторони матері АДРЕСА_2, завчасно попередивши про це матір дитини ОСОБА_3; надати право кожного року, який закінчується парним числом, проводити свята Новий Рік, день народження дитини, день народження батька дитини, день народження діда дитини (зі сторони позивача) ОСОБА_6, день Незалежності України, день міста Дніпро, день Святої Трійці спільно з дочкою за місцем свого проживання та/або у закладах приналежних до обєктів громадського дозвілля і відпочинку дітей у відсутності відповідача з передачею дитини за адресою місця проживання бабки ОСОБА_7 (зі сторони матері дитини) АДРЕСА_2; надати право кожного року, який закінчується непарним числом, проводити свята Різдво, день народження батька дитини, день народження діда дитини (зі сторони позивача) ОСОБА_6, ОСОБА_8 України, Міжнародний Жіночий день, Пасха Христова, ОСОБА_9 України спільно з дочкою за місцем свого проживання та/або у закладах приналежних до обєктів громадського дозвілля і відпочинку дітей у відсутності відповідача з передачею дитини за адресою місця проживання бабки ОСОБА_7 АДРЕСА_2; зобовязати відповідача негайно повідомляти шляхом надання точної інформації позивачу про погіршення стану здоровя дочки ОСОБА_5, зміну місця її проживання та перебування, у тому числі у дошкільному чи навчальному закладі, та в разі таких змін повідомляти про це позивача не пізніше ніж за добу з обовязком узгоджувати з ним рішення щодо вибору дошкільних закладів, навчальних закладів, закладів спортивного та творчого розвитку, лікувально-профілактичних закладів для дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позов підтримали та наполягали на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що ніяких перешкод позивачу у спілкуванні з дочкою вона не створює. Позивач не здійснює за дитиною належного догляду, не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Просили в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпрі ради в судове засідання не з'явився, надав письмовий висновок щодо розв'язання спору та заяву, в який просив розгляд справи проводити в його відсутність.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку про часткове задоволення позову за наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 16 липня 2005 року. Мають малолітню дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2016 року шлюб між сторонами розірвано.

При цьому з жовтня 2016 року сторони проживають окремо, дитина проживає разом з матір'ю.

Сторони не можуть дійти згоди щодо порядку участі позивача у вихованні дочки та спілкуванні з нею.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

У преамбулі Конвенції ООН про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 9 вказаної Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню.

Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до частин 1-3 статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Частинами 1 та 2 статті 159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Таким чином, у випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування.

Наявність між сторонами спору щодо участі позивача у вихованні дочки та спілкуванні з нею підтверджується висновком органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпрі ради від 21.02.2017 року № 67, згідно з яким є доцільним встановити батьку ОСОБА_1 наступний порядок побачень з дитиною ОСОБА_5: чотири рази на місяць у будні дні з 16-00 години до 19-00 години та чотири рази в місяць у вихідні дні з 10-00 до 19-00 години в місцях, помешканнях та закладах, приналежних до об'єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей з урахуванням стану здоров'я дитини, погодних умов і режим дня дитини, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька без присутності матері, за попередньою домовленістю сторін. Можливість відпочинку з дитиною вирішувати шляхом спільної домовленості з матірю дитини.

З урахуванням вказаного висновку, а також віку дитини (4,5 роки), її задовільного стану здоров'я, ставлення батька до виконання своїх обов'язків, його здатності забезпечити розпорядок дня дочки без допомоги матері дитини, а також змінного графіку його роботи, суд вважає, що позивачу слід визначити способи участі у вихованні дочки шляхом їх систематичних побачень без присутності матері дитини, в тому числі можливості відвідування дитиною місця його проживання, у четвер кожного тижня з 16-00 години до 19-00 години та щонеділі з 10-00 години до 19-00 години, що, на переконання суду, буде повною мірою відповідати інтересам дитини.

Доводи відповідача та її представника про те, що позивач не здійснює за дитиною належного догляду ніякими об'єктивними доказами не підтверджується. Крім того, існування між сторонами спору щодо утримання дитини не може бути підставою для позбавлення позивача як батька права на спілкування з дитиною та участі в її вихованні.

В той же час суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про проживання дитини два рази на рік у літній та зимовий період строком 14 календарних днів за місцем його проживання, спільного відпочинку з дитиною на морських та зимових курортах, у санаторіях, на туристичних базах, а також святкування з дитиною конкретних свят, оскільки з урахуванням віку дитини, місце проживання якої визначено з матір'ю, необхідності дитині часу для відпочинку, навчання та спілкування з однолітками, це не відповідатиме інтересам дитини.

На думку суду, графік зустрічей позивача з дочкою два рази на тиждень, а саме у четвер з 16-00 години до 19-00 години та щонеділі з 10-00 години до 19-00 години буде достатнім для їх дійсного спілкування та участі в її вихованні, можливості бути обізнаним про події, які відбуваються в житті один одного, повною мірою відповідатиме інтересам дитини, основне місце проживання якої визначено сторонами з матір'ю.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання відповідача не чинити цьому перешкоди у спілкуванні з дочкою та її виховання, оскільки за змістом статті 159 СК України само по собі визначення судом способу участі позивача у вихованні дитини шляхом встановлення систематичних побачень є достатнім способом захисту прав позивача. Підстав вважати, що відповідач буде ухилятися від виконання рішення суду на даний час немає, а тому така вимога є передчасною.

Крім того, не можуть бути задоволені судом вимоги позивача про зобовязання відповідача негайно повідомляти йому точну інформацію про погіршення стану здоровя дитини, зміну місця її проживання та перебування, узгоджувати з ним рішення щодо вибору дошкільних закладів, навчальних закладів, закладів спортивного та творчого розвитку, лікувально-профілактичних закладів для дитини, оскільки вони не ґрунтуються на положеннях статті 159 СК України.

Таким чином, позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково.

Відповідно до частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

У зв'язку з частковим задоволенням позову, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача половину понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі 275 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визначити ОСОБА_1 способи участі у вихованні дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом їх систематичних побачень без присутності матері дитини, в тому числі можливості відвідування дитиною місця його проживання, у четвер кожного тижня з 16-00 години до 19-00 години та щонеділі з 10-00 години до 19-00 години.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Ю. Марченко