Справа № 749/1333/16-ц
Номер провадження 2-о/749/3/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2017 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Шаповал З.О.

при секретарі Мирошниченко А.М.

представникаУправління Державної

міграційної служби Могилевець А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання в Україні з метою набуття громадянства,-

В С Т А Н О В И В :
Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою, якою просить встановити факт, що він на момент набрання чинності Закону України "Про громадянство України" станом на 13.11.1991 року, постійно з 1986 року по 1993 рік проживав на території України.

В обґрунтування вказаних вимог заявник зазначає, що він є уродженцем с.Рогізки Щорського району(зараз вже Сновського району) Чернігівської області. Де проживав постійно з моменту народження до 1985 року з перервою на службу в Радянській армії. В кінції 1985 року він виїхав на постійне місце проживанняя в республіку Крим м.Алупка, де проживав з сім"єю та мав постійне місце роботи тракториста. Дана обставин підтверджується військовим квитком з якого видно, що заявник перебував на військовому обліку в Ялтинському військовому комісаріаті, з 25.03.1986 року і знявся з військового обліку 22 квітня 1993 року, тобто пржив в Криму сім років.. Повернувшись з Криму заявник у 2003 році втратив паспорт Радянського зразка, тому проживає на ОСОБА_2 батьківщині в с.Рогізки Сновського району Чернігівської області без реєстрації. Заявник звернувся в Щорський районний сектор міграційної служби з заявою про отримання паспорта громадянина України, але йому відмовлено з тих підстав, що він в період на 13.11.1991 року був зареєстрований в Автономній республіці Крим, тому необхідно встановити факт постійного проживання на території України станом на 13.11.1991 року.Надати довідку про те, що заявник постійно мешкав в Криму неможе, оскільки будь який документ виданий органами або особами на території Криму не породжує юридичних наслідків.Встановлення даного факту дасть можливість заявнику отримати громадянство України та паспорт.

В судовому засіданні представник заявника відсутній. Просить розгядати справу у його відсутність. Заяву підтримав з підстав викладених у заяві.

Представник Управління Державної міграційної служби Могилевець А.М. заяву визнала та пояснила, що заявник не може підтвердити факт, що станом на 13.11.1991 року він проживав в Україні. Хоча документи, які маються у нього: трудова книжка, військовий квиток вказують на те, що на момент проголошення незалежності України він мешкав на території Криму та на момент набрання чинності Закону України від 13.11.1991 року "Про громадянство України" він автоматично став громадянином України. Ф-1, яка складається при видачі паспорта громадянину та мається у міграційній службі підтверджує його особу. Заявнику достатньо надати довідку з Криму про те, що він станом на 13.11.1991 року там постійно жив, але на даний час українська територія Криму є окупованою, тому навіть при наявності такої довідки вона не тягне за собою юридичних наслідків. На ОСОБА_1 розповсюджується дія Закону України "Про громадянство України", зокрема ч.1 ст.3.

Представник комісії при Президентові України з питань громадянства просили залучити Управління Державної міграційної служби, оскільки прийняття рішень з підстав зазначених у заяві віднесено до їх компетенції.

Суд, заслухавши покази представника зацікавленої особи, дослідивши, всі докази, що містяться в матеріалах справиҐ у їх сукупності і дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 є уродженцем с.Рогізки Щорського району(зараз Сновського району) Чернігівської області де проживав постійно до призиву на військову службу в ряди Радянської Армії. Перебував на військовому обліку Рогізківської сільської ради. 25 березня 1986 року поставлений на облік ВУС Алупкинського місьвиконкому Ялтинський ГВК Кримської області і 22.04.1993 року знятий з обліку (а.с.6) Згідно довідки Рогізківської сільської ради Щорського району встановлено, що ОСОБА_1 дійсно проживав на території сільської ради з дня народження і по 10.01.1985 , з 02.02.1994 року по 13.04.1999 року. З 2006 року заявник на території сільської ради проживає без реєстрації (а.с.9). Відмітки у військовому квитку НОМЕР_1 (а.с.3-6) свідчать про те, що заявник станом на 13.11.1991 року проживав в Україні.

За змістом ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 234 ЦПК України , суд розглядає справу в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Листом Верховного суду України від 01.01.2012 року про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз`яснено, що у порядку ч. 2 ст. 256 ЦПК суди встановлюють факти, що породжують право особи на набуття громадянства України, зокрема постійного проживання на території України. Для встановлення факту належності до громадянства України відповідно до положень ст. 256 ЦПК та залежно від підстав цього встановлення предметом розгляду в суді можуть бути зокрема, заяви про встановлення таких фактів: постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 р.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України`і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України`громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. ч.2 цього Закону передбачає, щоособи, незалежно від раси, кольору шкіои, полвтичних , релігійних та інших переконань, статі етнічного та соіального походження, майновогостану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство україни" 13 листопада 1991 року проживали в Україні і не були громадянами інших держав. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991 р.

Відповідно до п.7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991 р.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 273 ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Встановлення факту постійного проживання на території України породжує для заявника виникнення його законних прав та інтересів. Надані заявником докази обгрунтовано підтверджують факт його постійного проживання, на території України станом на 13 листопада 1991 року. У іншому порядку встановити даний факт і реалізувати порушені права неможливо. За таких обставин вимоги заявника обґрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.60,209,212-215,218,256,259,273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Заяву ОСОБА_1 зацікавлена особа: Управління Державної міграційної служби в Чернігівській області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 13.11.1991 року, набрання чинності Закону України "Про громадянство України" постійно з 25 березня 1986 року по 22 квітня 1993 року проживав на території України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Чернігівської області через Щорський районний суд Чернігівської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, в разі якщо сторона по справі не була при оголошенні рішення, то 10 днів з моменту отримання його копії.

Суддя З.О.Шаповал