Справа № 4-с/225/13/2017
Провадження № 225/2486/16-ц
У Х В А Л А

іменем України

27 січня 2017 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Геря О.Г.,

за участі:

секретаря судового засідання - Савченко О.О.,

представника заявника ОСОБА_1,

представника Торецького міськогого ВДВС - ОСОБА_2,

представника заінтересованої особи ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залу суду скаргу ОСОБА_4 на дії державного виконавця Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, заінтересована особа Державне підприємство «Торецьквугілля»,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Торецького міського відділу Державної виконавчої служби Головного территориального управління юстиції у Донецькій області з примусового виконання рішення суду про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 30 квітня 2015 року на виконанні Торецького міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області знаходиться виконавчий лист по цивільній справі № 2/225/207/2015 виданий Дзержинським міським судом Донецької області 23.04.2015 року про стягнення з ДП «Торецьквугілля» (ДП «Дзержинськвугілля») на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 230778,90 грн., який того ж дня був прийнятий до виконання і державним виконавцем було відкрито виконавче провадження ВП 447421891, про що свідчить відповідна постанова. 15.03.2016 року його представник звернувся до Торецького міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області з проханням повідомити про хід примусового виконання зазначеного вище рішення Дзержинського міського суду Донецької області. 29.03.2016 року з відповіді державного виконавця дізнався, що всі виконавчі провадження по яких боржником виступає ДП «Торецьквугілля» (ДП «Дзержинськвугілля») були обєднані у зведене виконавче провадження (ВП №7131024), а його вимоги відносяться до третьої черги вимог стягувачів. Будь які грошові кошти за вказаним виконавчим провадженням на його користь не перераховувались, а рішення суду перебуває на стадії примусового виконання, але які саме виконавчі дії направлені на його виконання проведені державним виконавцем не зазначається. Вважає, що державний виконавець неналежним чином виконує свої обовязки та не використовує свої прав, якими він наділений законодавством для повного, всебічного, неупередженого виконання рішень, що призводить до грубого порушення його прав. У звязку з цим просить суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця відділу та вчинити певні дії з накладення арешту.

Представник заявника ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволенні. Зазначив, що рішення суду повинно виконуватися відповідно до законодавства.

Представник Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні скарги, надав суду заперечення проти задоволення скарги, в обґрунтування яких зазначив наступне. На примусовому виконанні Торецького міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області перебуває зведене виконавче провадження ВП № 7131024, де боржником виступає ДП «Торецьквугілля» («ДП «Дзержинськвугілля»), до складу якого входять виконавчі документи про стягнення грошових коштів на користь фізичних та юридичних осіб: 405 виконавчих проваджень на суму 35 млн. 487 тис. 639 грн., в тому числі і виконавчий лист № 2/225/207/2015, виданий Дзержинським міським судом Донецької області 23.04.2015 року про стягнення з ДП «Дзержинськвугілля» на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 230778,90 грн., предявлений до виконання 30.04.2015 року, прийнятий до виконання 30.04.2015 року, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження від 30.04.2015 року ВП №47421891. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлено поштовим звязком сторонам виконавчого провадження 04.02.2014 року. Боржнику було надано строк для самостійного виконання вищезазначеного виконавчого листа в межах семиденного строку. У звязку з невиконанням в самостійному порядку зазначеного виконавчого листа 26.05.2015 року виконавче провадження було приєднано до складу зведеного виконавчого провадження ВП №7131024 про стягнення грошових коштів з державного підприємства «Торецьквугілля» («Дзержинськвугілля») на користь фізичних та юридичних осіб і державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору на користь держави у розмірі 10% від стягнутої суми боргу, а саме 23077,89грн. на користь держави. Постанова про стягнення з боржника виконавчого збору та про приєднання до зведеного виконавчого провадження направлені сторонам виконавчого провадження та у встановлений законом строк оскаржені не були. З метою виконання зведеного виконавчого провадження ВП № 7131024 державним виконавцем було накладено арешт на грошові кошти «ДП «Дзержинськвугілля», що містились на рахунках в банківських установах. Внаслідок проведення цих дій з рахунків ДП «Дзержинськвугілля» постійно стягуються грошові кошти, які сплачуються стягувачам другої, третьої черги. Вимоги ОСОБА_4 відносяться до ІІІ черги вимог стягувачів і останній перебуває під №11. Крім того, зазначив, що державним виконавцем були надіслані запити до установ МРЕВ, БТІ. Після встановлення автотранспорту боржника державним виконавцем була винесена постанова про арешт цього автотранспорту та внесена заборона на його відчуження, але розпочати процес примусової реалізації виявленого майна не вдається, оскільки Законом України «Про примусову реалізацію майна» встановлені обмеження щодо реалізації майна підприємств у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25%. Боржник ДП «Торецьквугілля» є державним підприємством і частка його статутного фонду держави становить 100%. Крім цього, державний виконавець неодноразово звертався до суду з поданням про обмеження виїзду за кордон керівника юридичної особи боржника. Також зазначив, що зведене виконавче провадження ВП №7131024 виконується в межах загальної суми боргу та у відповідності до ст.ст.43,44 Закону України «Про виконавче провадження». Строк виконання судових рішень за вказаним виконавчим провадженням не порушено. Отже вищезазначений виконавчий документ перебуває в провадженні Торецького міського відділу ДВС Головного территориального управління юстиції у Донецькій області та підлягає примусовому виконанню.

Представник заінтересованої особи ДП «Торецьквугілля» просив відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_4, у звязку з її необґрунтованістю.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Ст.385 ЦПК України передбачає, що скаргу може бути подано до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Порядок і умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що виконавчий лист №2/225/207/2015, виданий 23.04.2015 року Дзержинським міським судом Донецької області про стягнення з боржника ДП «Торецьквугілля» (ДП «Дзержинськвугілля») знаходиться на виконанні у Торецькому міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

На підставі даного виконавчого документа 30.04.2015 року державним виконавцем відділу ДВС винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №47421891. Відповідно до пояснень представника заявника, які не спростовані в судовому засіданні, встановлено, що станом на 27.02.2017 року грошові кошти за цим виконавчим листом на користь ОСОБА_4 не сплачені. Отже, вищезазначений виконавчий документ у порушення шестимісячного строку, встановленого Законом України «Про виконавче провадження», продовжує перебувати в провадженні відділу ДВС і залишається невиконаним.

У звязку з цим, суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України встановлена одна з основних засад судочинства - обов'язковість рішень суду, виконання будь-якого рішення є невід'ємною частиною правосуддя.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.1 Закону України «Про виконавчу службу» (в редакції, що діяла в 2012-2016 роках) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З метою забезпечення гарантій прав громадян і юридичних осіб у виконавчому провадженні державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла в 2012-2016 роках)).

Згідно із ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла в 2012-2016 роках) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і у повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла в 2012-2016 роках) державний виконавець зобовязаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання представника Торецького міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області в своїх письмових запереченнях на те, що встановлений законодавством строк виконання судового рішення про стягнення з боржника на користь ОСОБА_4 230778,90 грн. не порушено, оскільки виконавче провадження ВП №47421891 приєднано до зведеного виконавчого провадження ВП №7131024, а останній виконавчий документ було приєднано до зведеного виконавчого провадження 30.11.2016 року, суд не приймає до уваги, оскільки жодних доказів, які підтверджують обставини, на які посилається начальник Торецького міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Донецькій області в своїх запереченнях, суду не надано.

У звязку з цим, суд вважає, що виконавче провадження за виконавчим листом про стягнення на користь заявника 230778,90 грн. в порушення шестимісячного строку, встановленого ст.30 Закону України «Про виконавче провадження», не виконано.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла в 2012-2016 роках) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Як вбачається із письмових заперечень представника Торецького міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, з метою виконання зведеного виконавчого провадження ВП №7131024 державним виконавцем неодноразово накладався арешт на грошові кошти ДП «Торецьквугілля», що містились на рахунках в банківських установах. Внаслідок проведення цих дій з рахунків ДП «Торецьквугілля» постійно стягуються грошові кошти, які сплачуються стягувачам другої та третьої черги.

Суд не приймає до уваги вказані пояснення, оскільки це оспорюється заявником та його представником, а представником Торецького міського відділу ДВС не надано суду жодного належного доказу, який би спростував доводи скарги про бездіяльність державного виконавця під час примусового виконання зазначеного виконавчого листа та дійсно свідчив би про здійснення державним виконавцем таких заходів.

Згідно із ч.1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла в 2012-2016 роках) у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Торецьким міським відділом ДВС ГТУЮ у Донецькій області не надано суду доказів про те, скільки виконавчих проваджень на час розгляду скарги обєднано у зведене виконавче провадження щодо боржника ДП «Торецьквугілля» та на яку загальну суму стягнення, а також про те, що на цю загальну суму стягнення державним виконавцем накладено на грошові кошти боржника арешт, який є діючим після приєднання до зведеного виконавчого провадження щодо стягнення грошових коштів на користь ОСОБА_4

Судом встановлено, що в звязку з недостатністю коштів для задоволення всіх вимог за виконавчими документами, де боржником є ДП «Торецьквугілля», виконавчий документ на користь заявника у теперішній час залишається невиконаним та підлягає примусовому виконанню. В той же час, крім письмових заперечень, представник Торецького міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області не надав суду жодних доказів правомірності своїх дій під час примусового виконання виконавчого листа про стягнення грошової компенсації у рахунок відшкодування моральної шкоди на користь заявника, а відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Проаналізувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що з метою повного і фактичного виконання виконавчого документа на користь ОСОБА_4, яке перебуває в зведеному виконавчому проваджені, де боржником є ДП «Торецьквугілля», державний виконавець під час виконання своїх повноважень, повинен був вжити усі примусові заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла в 2012-2016 роках), в тому числі накласти арешт на кошти боржника, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах.

Відповідно до ч.3 ст.129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, з вищезазначеного вбачається, що державний виконавець не скористався усіма правами, наданими йому Законом, направленими на своєчасне та неупереджене виконання судового рішення та своєю бездіяльністю допустив порушення прав та законних інтересів ОСОБА_4 на своєчасне отримання грошових коштів за судовим рішенням.

Відповідно до вимог ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких обставин, суд вважає за необхідне бездіяльність державного виконавця з примусового виконання виконавчого документа на користь заявника по стягненню середнього заробітку за час затримки розрахунку визнати неправомірною, оскільки вона дозволяє боржнику безперешкодно ухилятися від виконання судового рішення.

Враховуючи те, що суд не вправі зобовязувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла в 2012-2016 роках) можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, тому суд вважає за можливе зобовязати накласти арешт на кошти боржника, які перебувають на рахунках у банках, інших фінансових установах.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 386-388 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на дії державного виконавця Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, заінтересована особа Державне підприємство «Торецьквугілля» - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Торецького міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області з примусового виконання рішення Дзержинського міського суду Донецької області по цивільній справі № 2/225/207/2015, виданого Дзержинським міським судом Донецької області 23.04.2015 року про стягнення з Державного підприємства «Дзержинськвугілля» на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 230778 (двісті тридцять тисяч сімсот сімдесят вісім) гривень 90 копійок, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження № 7131024.

Зобов'язати державного виконавця Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області накласти арешт на кошти боржника, які перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах в межах суми, достатньої для виконання рішення Дзержинського міського суду Донецької області по цивільній справі № 2/225/207/2015 виданого Дзержинським міським судом Донецької області 23.04.2015 року про стягнення з Державного підприємства «Дзержинськвугілля» на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 230778 (двісті тридцять тисяч сімсот сімдесят вісім) гривень 90 копійок, яке входить до складу зведеного виконавчого провадження № 7131024.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я: