Справа № 520/64/17
Провадження № 2/520/38/17
Київський районний суд м. Одеси в складі:
судді Пучкової І.М.
за участю секретаря Бродецької Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково.
Судом встановлено, що постановою Київського районного суду міста Одеси від 09 серпня 2016 року ОСОБА_3 визнано винним за ст. 124 КК України, оскільки 08 липня 2016 року, о 18 год. 00 хв., ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2103», державний номер НОМЕР_1, по вул. 25-ї Чапаївської дивізії, у м. Одесі, не врахував дорожню обстановку, не витримав безпечного інтервалу, скоїв наїзд на пішохода, який йшов по дорозі, внаслідок чого пішохід отримав тілесні ушкодження.
Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особи, винними діями яких завдано шкоди майну, яке використовується при здійсненні діяльності, що є джерелом підвищеної небезпеки, якщо таким особам не було завдано шкоди цим джерелом, відповідають за завдану шкоду на підставі статті 1166 ЦК України.
Згідно зі ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно з Протоколом Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» та роз'яснень, що містяться в п.9 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру немайнових витрат.
Суд вважає, що у відшкодування моральної шкоди, з урахуванням характеру й обсягу моральних страждань, яких ОСОБА_2 зазнав у зв'язку з отриманням тілесних ушкоджень, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, слід стягнути з відповідача 2000 грн. 00 коп.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Стягненню з відповідача у дохід держави підлягає судовий збір у розмірі 1280 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 10-11, 60, 61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 1187 ЦК України, п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»,-
Позовну заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, у відшкодування матеріальної шкоди 572 (пятсот сімдесят дві) грн. 32 коп.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, у відшкодування моральної шкоди 2000 (дві тисячи) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у дохід держави судовий збір у розмірі 1280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Дане заочне рішення може бути переглянуто Київським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Пучкова І. М.