Справа №2-374/2010
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2017 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Поляниця М. М.

з участю: секретаря cудового засідання Ганчар Л.В.

старшого державного виконавця Олексенко О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання старшого державного виконавця Болехівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області «Про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1»,-

в с т а н о в и в :

Старший державний виконавець Болехівського міського відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції звернувся до суду з зазначеним поданням в обґрунтування якого вказує наступне. В провадженні відділу на виконанні знаходиться виконавчий лист № 2-374 від 06.12.2010 р. про стягнення з ОСОБА_1Я аліментів за рішенням Болехівського міського суду від 06.12.2010 року на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Боржник не виконує рішення суду. Станом на 01 квітня 2017 року заборгованість становить 62205,00 грн. За місцем проживання боржника майно на яке можна накласти стягнення відсутнє. Просить тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Старший державний виконавець Болехівського міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала подання, просила тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_1

В судове засідання інші учасники процесу не викликалися у відповідності до вимог ст. 3771 ЦПК України, згідно якої суд негайно розглядає зазначені подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд розглянувши подання, вислухавши пояснення старшого державного виконавця, дослідивши матеріали справи та давши їм правову оцінку приходить до наступного висновку.

Статтею 2 Протоколу №4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, право кожного, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання порядку, захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" - громадянин України може бути тимчасово обмежений у праві виїзду за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань;

У відповідності до п.19) ч.1 ст.18 Закону України Про виконавче провадження" у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Нормами ст.3771 ЦПК України встановлено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Використавши надані законом повноваження старший державний виконавець Болехівського міського відділу державної виконавчої служби звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 мотивуючи тим, що у останнього є невиконані зобов'язання по сплаті аліментів та наявна заборгованість у сумі 62205 грн.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На підтвердження невиконання боржником ОСОБА_1 своїх зобов`язань, виконавчою службою представлено виконавчий лист виданий Болехівським міським судом, постанова про відкриття виконавчого провадження, виклики державного виконавця (а.с.52-56) а також акт державного виконавця, що долучений в судовому засіданні, якому зазначено, що будинок в якому зареєстрований боржник закритий.(а.с.68).

З даних на запит старшого державного виконавця Пастернак В.Я. не перебуває на обліку в центрі зайнятості, як безробітний (а.с.58).

З листа управління праці та соціального захисту населення в м. Болехів від 13 лютого 2017 року за №129 вбачається, що боржник ОСОБА_1, не перебуває на обліку, як одержувач державних допомог та компенсаційних виплат(а.с.60).

Даних, про те, що державним виконавцем вчинялись інші дії, щодо повідомлення боржника ОСОБА_1 про наявність невиконаних зобовязань за рішенням суду не надано.

Старшим державним виконавцем не надано достовірних та належних доказів, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 23 серпня 2016 року вручена боржнику (а.с.56)

В матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 відомо при відкриття виконавчого провадження, наявність у нього заборгованості по сплаті аліментів а отже, що він ухиляється від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням суду.

У поданні старшого державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України відсутні обґрунтування того, що ОСОБА_1, як боржник ухилявся чи ухиляється від виконання зобов'язань, від участі у виконавчому провадженні, зокрема, вчиняє перешкоди в описі арештованого майна та його оцінці з метою наступної реалізації, а лише робиться покликання на сам факт наявності у нього невиконаного зобов'язання, покладеного на нього судовим рішенням, що само по собі не доводить факту ухилення від виконання покладених на нього зобов'язань.

Таким чином, у судовому засіданні не здобуто докази які б свідчили, що боржник, ухиляється від виконання судових рішень, таким чином спростовуються доводи, викладені в поданні про ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов'язань.

Відповідно до ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України допускає такі випадки обмеження свободи пересування, як особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на неї судовим рішенням .

Таким чином Закон, який безпосередньо регулює порядок в'їзду в Україну і виїзду за кордон, такої підстави для тимчасової заборони, як наприклад особа є боржником, у виконавчому проваджені чи невиконання судового рішення, чи до виконання зобов'язань не містить.

Закон чітко вказує на те, що для можливості встановлення заборони повинен мати місце факт ухилення від виконання", а не неможливість виконати рішення з інших причин (наприклад відсутність коштів або майна, неперебування на обліку в центрі зайнятості).

Сама по собі вказівка у поданні на ухилення боржника від виконання зобов'язань за судовим рішенням за відсутності відповідних доказів не свідчить про таке, а на час розгляду подання судом відповідні докази, в т.ч., про фіксацію фактів перешкоджання боржником державним виконавцям у виконанні їх обов'язків, не були надані.

На підставі викладеного ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України", ст.3771 ЦПК України, п.19) ч.1 ст.18 Закону України Про виконавче провадження , керуючись ст.209,210 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні подання старшого державного виконавця Болехівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області "Про встановлення обмеження у праві виїзду громадянина ОСОБА_1 за межі України" відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя М.М.Поляниця