Провадження № 2/520/359/17
Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді Куриленко О.М.,
за участю секретаря -Баранової Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2, треті особи Одеська місцева прокуратура № 3, Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про зняття арешту,
Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України.
У судове засідання з'явився представник позивача Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - Ленець Олег Васильович, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові.
Відповідач ОСОБА_2 та представники третіх осіб Одеської місцевої прокуратури № 3, Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області у судове засідання не з'явились про час дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено, що 09 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 1695-н, відповідно до умов якого Банк надав відповідачі грошові кошти у розмірі 33 150 дол. США з кінцевим терміном повернення до 09.07.2014 року.
У забезпечення виконання зобов'язань за цим договором між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління та ОСОБА_2 було укладено договір застави транспортного засобу, що був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Бардіною О.О. № 835.
Предметом даного договору є автомобіль марки MITSUBISHI, модель GRANDIS, 2007 року випуску сірого кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 належний заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданого РЕВ 1-го МРВ ДАІ ГУМВС України в Одеській області 03.07.2007 року.
Позивач стверджує, що під час проведення дій по добровільній реалізації заставленого майна за кредитним договором № 1695-н від 09.07.2007 року стало відомо, що на транспортний засіб MITSUBISHI, модель GRANDIS, 2007 року випуску сірого кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 було накладено арешти.
Вказане зокрема підтверджується копіями самих постанов, а також відомостями з бази даних «Арешт» АІС «Автомобіль» в Одеській області.
Згідно ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі не виконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про заставу» застава це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі не виконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.
Згідно ч.1 ст. 3 ЗУ «Про заставу» заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча або майбутня вимога, що не суперечить законодавству України, зокрема така, що випливає з договору позики, кредиту, купівлі-продажу, оренди , перевезення вантажу тощо.
Частина 1 ст. 575 ЦК України встановлює, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Згідно ст. 19 ЗУ «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі що визначаються на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, (а у випадку передбаченому законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Таким чином суд вважає, що накладення арешту на автомобіль марки MITSUBISHI, модель GRANDIS, 2007 року випуску сірого кольору, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1 порушує право позивача на звернення стягнення для задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави в порядку, передбаченому Законом України «Про заставу» та умовами договору застави транспортного засобу.
Відповідно до ст. 572 ЦК України та ч .2 ст.1 Закону України «Про заставу» в силу застави кредитор має право в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави, а у відповідності до ч. 1 ст. 21 цього Закону реалізація заставленого майна провадиться спеціалізованими організаціями з аукціонів (публічних торгів), якщо інше не передбачено договором.
Таким чином, за наявності договору застави транспортного засобу, укладеного з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань, іпотекодержатель, в даному випадку ПАТ «Державний ощадний банк України» має право, у разі не виконання боржником своїх зобов'язань, звернути стягнення на передане в заставу майно.
З огляду на зазначені обставини, суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача про необхідність звільнення заставленого майна з - під арешту, оскільки в іншому випадку будуть порушені права заставодержателя.
Враховуючи наведене, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" заявлені відповідно до чинного законодавства, а від так підлягають задоволенню.
Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст. ст.., 2, 15, 526, 554, ЦК України,ст. ст. 3,118-120,151 ЦПК України суд,
Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2, треті особи Одеська місцева прокуратура № 3, Державна податкова інспекція у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про зняття арешту - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» судовий збір у сумі 1378 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Куриленко О. М.