АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про встановлення порядку користування квартирою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_4, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про встановлення порядку користування квартирою та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 - ОСОБА_4, третя особа: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про встановлення порядку користування квартирою ,

в с т а н о в и л а :

у серпні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5, в якому, з урахуванням уточнень, просила встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: виділити в користування їй як співвласнику житлову кімнату площею 11,40 кв. м, співвласникам ОСОБА_2 та ОСОБА_6 житлову кімнату площею - 17,30 кв. м з лоджією площею 2,70 кв. м, співвласнику ОСОБА_3 житлову кімнату площею 12,60 кв. м, місця загального користування: кухню площею 8,30 кв. м, вбиральню площею - 1,00 кв. м, ванну кімнату площею 2,60 кв. м, коридор площею 12,90 кв. м залишити у спільному користуванні посилаючись на те, що між співвласниками спірного майна виникають непорозуміння та суперечки з приводу користування, утримання та збереження цього майна і угоди про спосіб виділення в натурі його частки із сумісного спільного володіння та порядку користування квартирою не досягнуто.

Справа № 759/10969/16-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/485/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Макаренко В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: виділити йому у користування кімнату площею 11,4 кв. м, співвласникам ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 виділити у користування житлові кімнати площею 12,6 кв. м та 17,3 кв. м з лоджією, місця загального користування залишити у спільному користуванні посилаючись на те, що такий виділ відповідає співмірності часток у праві власності.

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом, в якому просила встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 вступним чином: виділити їй у користування кімнату площею 17,3 кв. м з лоджією площею 2,7 кв. м, співвласникам ОСОБА_1, ОСОБА_6 та ОСОБА_2 виділити у користування житлові кімнати площею 12,6 кв. м та 11,4 кв. м, місця загального користування залишити у спільному користуванні.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.11.2016 року в позовах відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити первісний позов у повному обсязі. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме суд не взяв до уваги правову позицію Верховного Суду України, згідно з якою допускається можливість відійти в незначних обсягах від відповідності реальних часток ідеальним, у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність. Її частка становить 12,33 кв.м. та з нею проживає неповнолітня дитина, а тому вважає, що має право на виділ їй у користування кімнати площею 11,40 кв.м.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_10, ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_11 просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_12 проти задоволення апеляційної скарги не заперечувала.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21.02.2006 року співвласниками по 1/5 частині спірної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є: ОСОБА_13, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_12.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.04.2015 року після смерті ОСОБА_13, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належить по 11/10 частині спірної квартири.

Згідно технічного паспорта, спірна квартира має житлову площу 41, 30 кв. м, загальну площу - 68, 20 кв. м, та складається з 3-х кімнат: площею 11, 40 кв. м , кімнати площею 12, 60 кв. м та кімнати площею 17, 30 кв. м з лоджією площею 2, 70 кв. м, У квартирі є кухня площею 8, 20 кв. м, вбиральня площею - 1,00 кв. м, ванна кімната площею 2, 60 кв. м, коридор площею 4, 2 кв. м, передпокій площею 8, 2 кв. м.

Відмовляючи в задоволенні позовів, суд першої інстанції виходив з відсутності можливості встановлення порядку користування квартирою без порушення прав та інтересів інших співвласників.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального права.

За положеннями частин 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно технічного паспорта, спірна квартира має житлову площу 41, 10 кв. м, загальну площу - 68, 20 кв. м, та складається з 3-х кімнат: площею 11, 40 кв. м , кімнати площею 12, 60 кв. м та кімнати площею 17, 10 кв. м з лоджією.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 належить на праві власності по 3/10 частини спірної квартири, а ОСОБА_2 та ОСОБА_14 належить на праві власності по 2/10 частини цієї квартири. Житлова площа, що припадає на частку кожного із співвласників становить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 по 12,33 кв.м., ОСОБА_2 та ОСОБА_14 по 8,22 кв.м.

Квартира є трикімнатною та встановити порядок користування квартирою з наданням у користування чотирьом співвласникам окремих кімнат технічно не можливо.

При розгляді справи ОСОБА_1 повідомила, що фактично між сторонами склався порядок користування квартирою, згідно з яким вона користується кімнатою площею 12, 6 кв.м та встановлення порядку користування квартирою їй необхідний лише для можливості розпорядитися своєю часткою у спірній кватирі.

Встановлення ж порядку користування квартирою передбачає вимогу про надання у користування певної кімнати для користування.

Суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин, вірно встановив обставини справи на основі об'єктивної оцінки доказів, наданих сторонами та правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Виходячи з викладеного, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді