Справа № 513/1165/16-ц
Провадження № 2/513/112/17
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 березня 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Райчевої Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
14 листопада 2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 30 серпня 1989 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Московського району м. Ленінакан . В шлюбі народились двоє дітей, які на цей час є повнолітніми.
Позивачка вказує, що з відповідачем проживають окремо з 1995 року, на цей час не підтримують подружні відносини, оскільки втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного.
Примирення з відповідачем та подальше спільне життя є неможливим. Відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах ДРАЦС, тому позивачка просила шлюб між ними розірвати. Після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Авдалян».
Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився, не повідомив суд про поважні причини неявки, заперечення проти позову не подав. На підставі ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних в справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч. 3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей.
Стаття 24 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно копії свідоцтва про шлюб, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрували шлюб 30 серпня 1989 року у відділі РАЦС Московського району м. Ленінакан, актовий запис № 569 (а.с. 6).
Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Після розірвання шлюбу прізвище позивачки слід відновити на дошлюбне «Авдалян», задовольнив тим самим її клопотання.
Керуючись ст.ст. 24, 105, 110-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 57-61, 208, 209, 212-215, 218, 224-225 ЦПК України, суд
позов задовольнити. Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 30 серпня 1989 року у відділі РАЦС Московського району м. Ленінакан, актовий запис № 569 - розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище дружини відновити на дошлюбне " Авдалян ".
Рішення суду надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відомостей до державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Саратського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії, через Саратський районний суд Одеської області.

Суддя Т. Я. Кожокар