Номер провадження: 22-ц/785/2229/17
Головуючий у першій інстанції Гандзій Д. М.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної і моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.12.2016 року,

встановила:

18.07.2016 року, ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому просила суд зобов'язати ОСОБА_3 ліквідувати прибудови, які спричинюють аварійність та небезпеку проживання, відшкодувати нанесені його діями збитки у вигляді матеріальної і моральної шкоди в сумі 150000 грн. від залиття та руйнування з 2007 року її квартири АДРЕСА_1, для проведення капітального ремонту житла та обладнання. Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.12.2016 рокуу задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення заявлених нею позовних вимог.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що суд першої інстанції помилково вважав не встановленими факти пошкодження іі майна внаслідок незаконних дій відповідача під час добудови 3-го і поверху та прибудов, оскільки, на її думку, це підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що будь-яких належних та допустимих документальних доказів спричинення матеріальної та моральної шкоди особисто відповідачем, доказів причинного наслідкового зв'язку між залиттям водою її квартири та діями відповідача, позивачем не надано та вину відповідача у залитті водою своєї квартири позивачка не довела.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в ніч з 10.11.2007 року на 11.11.2007 року внаслідок сильного дощу з вітром та початком капітального ремонту даху будинку, в квартирі АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_2, відбулося залиття водою житлових та допоміжних приміщень, що підтверджується Актом, складеним 11.11.2007 року комісією з питань ТЕБ та НС Овідіопольської сільської ради Одеської області (а.с.6).

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

Статтею 1192 ЦК України передбачені способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого за вибором потерпілого. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Для визначення вартості відновлювального ремонту необхідно володіти спеціальними знаннями, тому відповідно до вимог ст.143 ЦПК України, необхідним є призначення експертизи.

Районний суд відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснивши позивачу його право на призначення судової експертизи для визначення причинно-наслідкового зв'язку між ушкодженнями квартири позивача та залиттям, а також для визначення розміру заподіяної шкоди саме від неправомірних дій відповідача та причинний зв'язок між ними, проте позивач ОСОБА_2 таким правом не скористався.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів дійшла висновку, що позивач не довів наявності причинного зв'язку дій ОСОБА_3 із завданням шкоди та пошкодження майна позивача та наданий позивачем акт не підтверджує факт пошкодження майна позивача з вини відповідача, позивачем не надано належних документів в підтвердження причин залиття та розміру заподіяної шкоди.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність в діях відповідача елементів цивільного правопорушення: протиправність дій, вина та причинний зв'язок з наслідками, а саме ушкодженнями квартири позивача, тому вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягають.

Оскільки вимоги про стягання моральної шкоди є похідними, а тому також не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками районного суду. Оскільки, суд першої інстанції, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення позову. Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції розглянув справу відповідно до ст. 11 ЦПК України: за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих ними доказів, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.12.2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

О.С.Комлева