Справа №478/571/17 пров. №2/478/276/2017
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2017 року Казанківський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Сябренко І.П.

за участю: секретаря Поліщук С.П.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі,

В с т а н о в и в:

18.04.2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_4 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі, в якому зазначив, що він відповідно до Державного акту серії ІІ-МК №023296 від 23.04.2002 року є власником земельної ділянки, площею 5,87 га, кадастровий номер :06:000:0134, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої в межах території Великоолександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області, яку за договором оренди від 18.07.2013 року, передав у користування відповідачу строком на 20 років. З 2013 року по 2016 рік відповідач не сплачував йому орендну плату за користування землею. Розмір заборгованості по орендній платі за період 2013 -2016 років складає 20000 грн. Посилаючись на невиконання відповідачем своїх обовязків за договором оренди землі, просив розірвати спірний договір, стягнути з відповідача на його користь заборгованість по орендній платі за період 2013 -2016 років в сумі 20000 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 заявив клопотання про обєднання в одне провадження цивільної справи №478/569/17 та цивільної справи №478/571/17 за позовом ОСОБА_3 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі.

Вислухавши думку сторін щодо заявленого клопотання, суд приходить такого висновку.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України суддя під час відкриття провадження у справі, підготовки справи до судового розгляду або суд під час її розгляду мають право постановити ухвалу про об'єднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовами одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовом різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Позовні вимоги, що об'єднуються в одному провадженні, мають бути однорідними. Однорідність вимог вбачається із особливостей тих спірних матеріально-правових відносин, які породжують позов, зокрема тих, які нерозривно пов'язані між собою або від вирішення однієї з яких залежить вирішення інших. Це означає, що позови, які об'єднуються, випливають із одного і того ж правовідношення або з різних правовідносин, пов'язаних між собою.

Натомість, обєднання позовів є правом, а не обов'язком суду.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить висновку, що розгляд позовних вимог заявлених в даній справі та в цивільній справі № 478/569/17 в одному провадженні не можливий, оскільки відсутня спільність предмета позову.

За таких обставин, клопотання відповідача ОСОБА_2 про обєднання в одне провадження позовів задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.126, 210 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про обєднання в одне провадження позовів, відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя