АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1798/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори, що виникають із договорів довічного утримання
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Коваленко І.П.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 16 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 16 грудня 2016 року позовну заяву повернуто ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що нею подано позовну заяву за правилами альтернативної підсудності, оскільки договір довічного утримання можна виконати тільки за місцем її постійного проживання, яка знаходиться на території Московського району м. Харкова.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з тих обставин, що відповідач не мешкає у Московському районні м. Харкова, а тому позивачці слід звернутися до суду за місцем його проживання.

Такий висновок суду є передчасним.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 звернулася до Московського районного суду міста Харкова за місцем свого проживання.

Ставлячи питання про скасування ухвали про повернення позову представник позивачки зазначає, що позов ними пред'явлено згідно п. 8 ст 110 ЦПК України, оскільки договір можна виконувати тільки за місцем проживання позивачки, яка мешкає у Московському районі м. Харкова.

Відповідно до вимог ст. 109 ч.1, ч.8 ст. 110 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів.

Згідно п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів (частина восьма статті 110 ЦПК).

Правила визначення місця виконання зобов'язання передбачено статтею 532 ЦК. При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов'язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, пункт 4 частини першої статті 532 ЦК) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

У договорі довічного утримання не зазначено місце його виконання і відсутні будь-які особливості, які свідчать про можливе виконання договору тільки у певному місці.

Тому посилання апелянта на п.8 ст. 110 ЦПК України - безпідставне.

Разом з тим, ОСОБА_1 пред'явлено позов про розірвання договору довічного утримання, за яким квартира №63 у житловому будинку №47 по вул. Гв. Широнінців в м. Харкові; власником якої є позивачка, переходить у власність відповідача.

Згідно вимог ст. 114 ч. 1 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З урахуванням цих обставин суду першої інстанції слід визначитись чи не стосується розгляд даної справи нерухомого майна, а тому висновок суду щодо необхідності звернення до суду за місцем проживання відповідача є передчасним.

Ухвала підлягає скасуванню з поверненням справи до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.4, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 16 грудня 2016 року - скасувати; справу повернути до того ж суду для продовження розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді: