У х в а л а

іменем україни

15 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДемяносова М.В.,
суддів:Леванчука А.О., Маляренка А.В.,Ситнік О.М., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_8 на рішення апеляційного суду Донецької області від 05 лютого 2015 року,

вс т а н о в и л а:

У червні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі − ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05 вересня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі − АКІБ «УкрСиббанк») та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 0, за умовами якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 37 000 доларів США під 13,5 % річних з кінцевим терміном повернення 05 вересня 2023 року. На забезпечення виконання грошових зобов'язань за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 і ОСОБА_7 були укладені окремі договори поруки № 227443 і № 227442 відповідно. 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», який є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким останнє набуло права вимоги, у тому числі і за вищезазначеним кредитним договором. У зв'язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 463 627 грн 81 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 березня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 05 лютого 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 05 вересня 2008 року № 0 у сумі 463 627 грн 81 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 05 вересня 2008 року № 0 у сумі 463 627 грн 81 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням апеляційним судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій невідповідають наведеним нормам процесуального права.

Судами встановлено, що 05 вересня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір № 0, за умовами якого остання отримала кредитні кошти у розмірі 37 000 доларів США під 13,5 % річних з кінцевим терміном повернення 05 вересня 2023 року.

На забезпечення виконання грошових зобов'язань закредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 і ОСОБА_7 були укладені окремі договори поруки № 227443 і № 227442 відповідно.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк», який є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк», та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким останнє набуло права вимоги, у тому числі і за вищезазначеним кредитним договором.

Згідно з наданим банком розрахунком станом на 29 квітня 2013 року позичальник має заборгованість за кредитним договором у розмірі 58 044,23 доларів США, що згідно з офіційним курсом НБУ становить 463 627 грн 81 коп., та складається із: заборгованості за тіломкредиту у розмірі 36 776,08 доларів США, що еквівалентно 293 951 грн 21 коп., заборгованості за процентами у розмірі 21 228,15 доларів США, що еквівалентно 169 676 грн 61 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позов, апеляційний суд виходив із того, що позичальник належним чином своїх зобов'язань за кредитним договором не виконував, а тому є підставі для стягнення з нього та поручителів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором.

Проте повністю погодитись із такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій не можна з огляду на таке.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

На обґрунтування своїх позовних вимог та на виконання наведених вище вимог законодавства позивачем не було надано суду оригінал договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року та додатків до нього, що підтверджувало б наявність у ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним договором № 0 та договорами поруки № 227443 і № 227442.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем заявлялось клопотання щодо проведення судово-економічної експертизи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 липня 2013 року зазначене клопотання задоволено, призначено судово-економічну експертизу.

Проте, у матеріалах справи відсутній висновок експерта.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 60, ст. ст. 57, 212 ЦПК України рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі докази оцінюються у сукупності і жоден з них не має для суду наперед встановленого значення. При цьому, відхиляючи одні докази і беручи за основу інші, суд має дати оцінку підстав для цього. Фактичні дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Суди попередніх інстанцій у порушення вимог ст. ст. 212−214, 303, 304, 315 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернули; не встановили всіх дійсних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, оскаржувані рішення судів, не можуть вважатись законними й обґрунтованими, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 31 березня 2014 року та рішення апеляційного суду Донецької області від 05 лютого 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першоїінстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Демяносов
Судді: А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.М. Ситнік О.В. Ступак