Справа № 308/4242/17
14 вересня 2017 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позовні вимоги мотивує тим, що 03.01.1997 року вона - ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2, але 11.01.2008 року шлюб між ними було розірвано. 09.09.2014 року сторони повторно одружилися, шлюб був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського МРУЮ у Закарпатській області, актовий запис за №448. Під час першого шлюбу та повторного шлюбу у подружжя народилось четверо дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (на даний час повнолітній), донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька ОСОБА_4 Крістіна Романівна, ІНФОРМАЦІЯ_3, та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, які проживають з позивачкою.
Позивач зазначає, що спільне життя у неї з відповідачем не склалося, відповідач зловживав алкоголем, не приділяв уваги сімї. Протягом останніх двох років відповідач постійно пив, вчиняв сварки та ображав дружину, його поведінка негативно виливає на психологічний стан позивача. На даний час шлюбні відносини між подружжям припинені. Подальше спільне життя і збереження сімї позивач вважає неможливим. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам, а тому вважає за можливе і доцільне припинити юридичний зв'язок між нею та відповідачем шляхом розірвання шлюбу. Позивач вказує, що за спільною домовленістю з відповідачем, малолітні діти Крістана та Максим залишаються проживати з матірю, яка зобовязується надати відповідачу можливість вільно користуватися правом на особисте виховання дітей та спілкування з ними.
Враховуючи вищенаведене, позивач просить шлюб укладений 09.09.2014 року між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського МРУЮ у Закарпатській області, за актовим записом №448, розірвати.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. 12.09.2017 року подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку ст.76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що позивача не заперечував проти прийняття заочного рішення, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно свідоцтва серії І-ФМ №118749 від 09.09.2014 року про шлюб, 09 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, актовий запис №448.
За час шлюбу у подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилось четверо дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька ОСОБА_4 Крістіна Романівна, ІНФОРМАЦІЯ_3, та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії І-ФМ №253784 від 03.04.2013 року (повторне), серії І-ТП №326699 від 14.01.2002 року, серії 1-ФМ №127449 від 01.04.2009 року та серії І-ФМ №335104 від 10.11.2015 року, відповідно.
У відповідності із ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу.
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виявився невдалим, сімейне життя не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, тобто даний шлюб існує тільки формально. Спорів щодо поділу спільного майна, визначення місця проживання неповнолітніх дітей сторонами не заявлялося.
Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, а також те, що відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись рівними правами, на засадах змагальності згідно вимог ст. 10 ЦПК України, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати. Таким чином, позовна заява підлягає задоволенню.
У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 640 грн.
Керуючись ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24, ст.ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 213, 215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб, укладений 09 вересня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області, про що зроблено відповідний актовий запис за №448, - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 640 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів після проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_6