АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/952/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого судді Купельського А.В.,

суддів: Спірідонової Т.В., Янчук Т.О.,

за участю секретаря: Лапка Ю.В.

сторін: представника апелянта ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2017 року за позовом ОСОБА_2 до Хмельницької житлово-експлуатаційної контори №6, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління комунального майна, про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ОСОБА_2, звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначав, що на даний час наймачами квартири АДРЕСА_2 є він та його донька, відповідач ОСОБА_3

У травні 2016 року позивач звернувся з листом до ОСОБА_3, у якому просив надати письмову згоду або відмову від надання згоди на проведення приватизації вказаної вище квартири. Однак, його прохання було проігноровано. Позивач був змушений письмово звернутись до ЖЕК №6 для заповнення та посвідчення заяви про приватизацію з посвідченням тільки його підпису для отримання довідки про склад сім'ї наймача та займанні приміщення без присутності та без посвідчення підпису ОСОБА_3 Проте, працівники ЖЕК №6 в усному порядку відмовили ОСОБА_2 у засвідченні заяви про приватизацію без присутності та підпису ОСОБА_3, на письмову заяву позивача жодної відповіді не надійшло.

Як стверджував позивач, чинним законодавством України не передбачено надання відмови ЖЕК у заповненні та посвідченні заяви на приватизацію та видачі довідки про склад сім'ї наймача та займані ними приміщення у разі нез'явлення та відмови члена сім'ї наймача підписати такі документи, адже при цьому відбувається порушення конституційного права на подальшу приватизацію своєї частки квартири іншим квартиронаймачем.

У зв'язку з цим позивач просив суд зобов'язати Хмельницьку житлово-експлуатаційну контору №6 заповнити та посвідчити заяву, передбачену Додатком №2 до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, для проведення приватизації квартири АДРЕСА_2, з посвідченням його підпису, без присутності та без посвідчення підпису ОСОБА_3, та надати йому довідку про склад сім'ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2017 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі, здійснити розподіл судових витрат.

Вважає рішення незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального права та невідповідністю висновків суду обставинам справи та таким, що підлягає скасуванню.

Посилається на те, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, помилково ототожнював дані правовідносини щодо заповнення та посвідчення документів на приватизацію із правовідносинами щодо приватизації даної квартири, яка є наступною «стадією» та вирішується спеціально уповноваженим органом.

Також, як зазначено апелянтом, судом не враховано положень Конституції України, ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», що законодавством передбачено, що наймач або член сім'ї наймача має право як прийняти участь у приватизації, так і відмовитись від участі у ній, і таке право особа може реалізувати на будь-якій стадії (як на стадії оформлення документів, так і на стадії подання документів до органу приватизації та прийняття останнім відповідного рішення). Відтак, ігнорування надання згоди та/або відмови у приватизації з боку відповідача ОСОБА_3 не може бути та не є підставою для відмови в оформленні документів ОСОБА_2 ЖЕКом №6.

В апеляційній скарзі, серед інших доводів вказано, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог, судом зазначено, що зобов'язання керівника підприємства по обслуговуванню житла в заповненні та засвідченні документів суперечитиме вимогам діючого законодавства України, але при цьому, як відмічає апелянт, не наведено жодної норми закону, якому б дані вимоги суперечили.

Також необґрунтованими та такими, що суперечать правовій позиції ВСУ апелянт вважає посилання суду щодо обрання способу захисту, який суперечить ст. 16 ЦК України.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що згідно довідки про склад сім'ї, технічного паспорту, у квартиру АДРЕСА_2 прописані та проживають ОСОБА_2 (наймач) та ОСОБА_3 (дочка) (а. с. 22-24).

Рішенням колегії суддів Апеляційного суду Хмельницької області від 7 лютого 2012 року визнано недійсним свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2, видане 24 травня 2000 року ОСОБА_2 згідно з розпорядженням органу приватизації №79 тієї ж дати, та договір дарування квартири, укладений 15 квітня 2009 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 (а. с. 8-9).

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 квітня 2013 року скасовано розпорядження Хмельницького підрядного спеціалізованого будівельно-монтажного управління №79 від 24 травня 2000 року про приватизацію квартири АДРЕСА_3 (а. с. 11-12).

Рішенням того ж суду від 19 лютого 2014 року визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_2, укладений 13 травня 2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_5 (а. с. 13).

Рішенням того ж суду від 31 жовтня 2014 року за ОСОБА_2 визнано право на користування квартирою АДРЕСА_2. Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні вказаною вище квартирою. Вселено ОСОБА_2 у цю квартиру (а. с. 14-15).

Як вбачається з листа ОСОБА_2, адресованого ОСОБА_3, він повідомляє доньку про те, що хотів би реалізувати своє конституційне право на отримання житла шляхом проведення приватизації квартири та оформлення права власності на частку житлової площі, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2. У листі просив згоди на проведення спільної приватизації або відмови від проведення приватизації вищевказаної квартири у спільну часткову власність. Згоду або відмову на проведення приватизації просив посвідчити нотаріально (а. с. 16). Цього листа ОСОБА_3 отримала 2 червня 2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 17). Відповіді від доньки не отримано.

На звернення представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 до начальника ЖЕК №6 з проханням надати інформацію, чи зверталась ОСОБА_3 до ЖЕК №6 з питанням приватизації квартири, отримано відповідь, що ОСОБА_3 до ЖЕК №6 з вказаним питанням не зверталась, у ЖЕКу відсутні відомості щодо письмової згоди або письмової відмови від надання згоди на проведення приватизації квартири АДРЕСА_2 (а. с. 19, 20).

Залишаючи позов без задоволення, суд виходив з того, що приватизація займаної особами квартири здійснюється у приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках). Така письмова згода подається повнолітніми членами сім'ї особисто (у цьому разі засвідчується керівником підприємства по обслуговуванню житла), або може бути посвідчена нотаріально. Зобов'язання посвідчити керівником підприємства по обслуговуванню житла заяви наймача про передачу займаної ним квартири у приватну власність в порядку приватизації без наявності письмової згоди на це всіх повнолітніх осіб, які займають вказане житло, за висновками суду, суперечитиме вимогам діючого законодавства у сфері регулювання спірних правовідносин.

Також суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права позивача на приватизацію не відповідає способам захисту права та законного інтересу, визначеним у ст. 16 ЦК України.

З таким висновком погоджується колегія суддів Апеляційного суду.

Так, правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства) (частини 1, 2, 3, 4 статті 8 вказаного Закону).

Порядок передачі квартир багатоквартирних будинків, одноквартирних будинків (далі - квартири (будинки)), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - кімнати у комунальних квартирах), які використовуються громадянами на умовах найму, у власність громадян визначений Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яке затверджено Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16.12.2009 року (далі Положення).

Згідно п.4 вказаного Положення передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов'язковим визначенням уповноваженого власника.

Приватизація квартир (будинків), жилих приміщень в гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (далі - орган приватизації) (п.13 Положення).

Громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Зразок бланка заяви наведено у додатку 2. Громадянином до органу приватизації зокрема подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копія документа, що посвідчує особу; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

За неповнолітніх членів сім'ї наймача рішення щодо приватизації житла приймають батьки (усиновлювачі) або піклувальники. Згоду на участь у приватизації дітей вони засвідчують своїми підписами у заяві біля прізвища дитини. Якщо дитина віком від 14 до 18 років (настає неповна цивільна дієздатність особи), додатково до заяви додається письмова нотаріально засвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальників (приписи пунктів 17, 18 Положення).

Пунктом 19 Положення визначено, що довідка про склад сім'ї та займані приміщення (далі - довідка) береться громадянином на підприємстві (організації), що обслуговує жилий будинок, гуртожиток. У довідці вказуються члени сім'ї наймача, які зареєстровані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло. У довідці також вказуються новонароджені, і на них враховується норма площі, що передається безкоштовно. Відомості про займані наймачем приміщення та їх площу заповнюють згідно з інвентаризаційними матеріалами, які зберігаються на підприємстві (організації) по обслуговуванню житла. При відсутності інвентаризаційних матеріалів або невідповідності їх інформації фактичному стану, що викликано проведенням ремонту чи реконструкцією будинку (гуртожитку), при необхідності уточнення даних для приватизації (у тому числі нумерації кімнат у гуртожитку) підприємство (організація) по обслуговуванню житла відновлює інвентаризаційні матеріали через суб'єкта господарювання, який здійснює технічну інвентаризацію об'єктів нерухомого майна. Зразок довідки про склад сім'ї наймача квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення наведено у додатку 4. Зразок довідки про склад сім'ї наймача квартири (будинку), житлового блоку (секції) в гуртожитку, де мешкають двоє і більше наймачів, та займані ними приміщення наведено у додатку 5.

Отже приписами вказаних норм визначено, що приватизація займаної особами квартири здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках). Така письмова згода подається повнолітніми членами сім'ї особисто (у цьому разі засвідчується керівником підприємства, по обслуговуванню житла), або може бути посвідчена нотаріально.

Приведені в апеляційній скарзі доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтами норм матеріального та процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Оскільки рішення суду правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий /підпис/ А.В. Купельський

Суддя /підпис/ Т.В. Спірідонова

Суддя /підпис/ Т.О. Янчук

З оригіналом згідно:

суддя Апеляційного суду

Хмельницької області А.В. Купельський

________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Колієв С.А. Категорія: 59

Доповідач - Купельський А.В.