Справа № 653/125/17
Провадження № 2/653/408/17
РІШЕННЯ

іменем України

23.02.2017 м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Шарко Н.А.,

при секретарі Тимашовій Т.А.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у позивача від спільного проживання з ОСОБА_2 народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Донька проживає з нею, та перебуває на її утриманні. Коштів, які періодично надає відповідач на утримання доньки недостатньо для її забезпечення та повноцінного розвитку, що й стало підставою звернення до суду з позовом.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що бажає сплачувати передбачений законом мінімальний розмір аліментів на дитину. Проте згоден додатково приймати участь у розвитку доньки.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно проживали, без реєстрації шлюбу. 15 лютого 2011 року у них народилася донька ОСОБА_3, про що Виконавчим комітетом Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області зроблено актовий запис № 3, та видано свідоцтво про народження серії I-КГ №115446 від 21 лютого 2011 року. Батьком дитини записаний ОСОБА_2.

На даний час, ОСОБА_2 періодично надає матеріальну допомогу на утримання доньки, проте її розмір не забезпечує усіх потреб дитини.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за

забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 Сімейного кодексу України ст. 182 Сімейного кодексу України, так і положень ст.ст.183,184 Сімейного кодексу України.

У судовому засіданні встановлено, що позивач на даний час не працює, отримує дохід за рахунок сезонних заробітків, на її утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей, на яких вона витрачає більше 1500 грн. на кожного, проживає з дітьми у орендованому житлі, за яке сплачує 2000 грн. на місяць.

У той же час, з пояснень відповідача вбачається, що він проживає окремо від сім'ї, разом з матірю похилого віку та братом, працює по найму будівельником, отримує заробітну плату більше 3000 грн., інших утриманців не має.

Враховуючи доводи позивача та заперечення відповідача, суд приймає до уваги, те, що відповідач є працездатною особою, жодних доказів, які б унеможливлювали сплату ним аліментів суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 16 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки, на думку суду, такий розмір аліментів буде враховувати інтереси позивача та не буде порушувати права відповідача, який добровільно матеріальної допомоги в належному розмірі на утримання дитини добровільно не надає, хоча має можливість надавати.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 640 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

На підставі п.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення розміру аліментів за один місяць.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3), аліменти на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНПП НОМЕР_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5) на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 800 (вісімсот) грн., щомісячно, починаючи з 16 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНПП НОМЕР_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3) на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_4