Номер провадження: 22-ц/785/2833/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.

за участю секретаря Томашевської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» - ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» уповноваженої особи на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання припиненим правовідносин за кредитним договором у звязку з їх виконанням, про визнання договору іпотеки припиненим,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання припиненим правовідносин за кредитним договором у звязку з їх виконанням, про визнання договору іпотеки припиненим посилаючись на те, що 09.07.2008 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 51 філії «Одеського регіонального управління», що діяв як кредитор та ОСОБА_5, що діяв як боржник було укладено кредитний договір № М-82/08-К, відповідно до умов якого боржник отримав у борг грошові кошти в розмірі 35000,00 доларів США під 18 % річних строком повернення до 09.07.2018 року.

В якості забезпечення боргових зобовязань ОСОБА_5, між вказаним банком та ОСОБА_3, 09.07.2008 року було укладено договір поруки № 1153/08.

Також одночасно з укладанням кредитного договору, в якості забезпечення боргових зобовязань між ОСОБА_5 та вказаним банком було укладено договір іпотеки, відповідно до якого в іпотеку банку було передано квартиру АДРЕСА_1.

Вказана квартира належала ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності серія ЯЯЯ 994945, виданого 20.02.2008 року виконавчим комітетом ОМР та зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» 27.02.2008 року.

15.08.2011 року ОСОБА_5 помер, про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 16.08.2011 року Київським відділом ДРАЦС ОМУЮ.

Як поручитель за договором поруки щоб уникнути можливого стягнення за борговими зобовязаннями ОСОБА_5 на спільну квартиру подружжя, ОСОБА_3 продовжувала сплачувати щомісячні платежі.

Позивачам стало відомо, що у звязку із смертю боржника, банк не мав права стягувати проценти по кредитному договору, а лише тільки основний борг. У звязку із вищевикладеним позивачі звернулися до банку з проханням про списання заборгованості по кредиту. Оскільки позивачі не отримали жодної офіційної відповіді вони звернулися до суду.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 і ОСОБА_4 задоволено, визнано припиненими кредитний договір №М-82/08-К і договір іпотеки, укладені 09 липня 2008 року між ВАТ «Банк» Фінанси та Кредит» (нині ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») і ОСОБА_5. Виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про державну реєстрацію заборони на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2, що був внесений на підставі договору іпотеки від 09 липня 2008 року приватним нотаріусом ОМНО ОСОБА_6 та який зареєстровано в реєстрі під №1479.

Вважаючи рішення суду незаконним представник ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» - ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2016 року та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до ч.1 п.2 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1,3 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд помилково дійшов зазначеного висновку.

Судом встановлено, що 09.07.2008 року ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (нині ПАТ «Банк»Фінанси та кредит») і ОСОБА_5 уклали кредитний договір №М-82/08-К, за умовами якого банк надав, а ОСОБА_5 отримав кредитні кошти в сумі 35000 дол.США на строк до 09.07.2018 року зі сплатою 18% річних.

У якості забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором між банком і ОСОБА_3 09.07.2008 року укладено договір поруки за №1153/08 та між ОСОБА_5 і банком укладено договір іпотеки, за умовами якого ОСОБА_5 передав банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_3, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_3 і ОСОБА_5 як подружнє майно.

15.08.2011 року ОСОБА_5 помер актовий запис про смерть №1103, вчинений 16.08.2011 року Київським відділом державного реєстрації актів цивільного стану ОМУЮ. Спадкоємцем першої черги до майна ОСОБА_5 є його син ОСОБА_4 (ОСОБА_5 і ОСОБА_3 розірвали шлюб 23.10.2010 року), який до розгляду судом даної справи свідоцтво про прав на спадщину за законом не отримав, хоча заяву про прийняття спадщини надав до нотаріуса в установлений законом строк . До дня смерті позичальник свої зобов`язання за договором кредиту виконував у повному обсязі і заборгованість за цим договором відсутня. Станом на 19.07.2011 року залишок по кредиту складав 28511,2 дол.США. Про смерть ОСОБА_5 поручитель ОСОБА_3 повідомила Банк і продовжила повертати банку кредитні кошти та сплачувати відсотки відповідно до графіку, що є додатком до кредитного договору.

За період з 15.08.2011 року по 30.08.2016 року ОСОБА_3 сплатила банку 31610 дол.США, в тому числі 17820,99 дол.США нарахованих відсотків. В лютому місяці 2016 року ОСОБА_3 звернулась до ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» з вимогами про припинення відносин за кредитним договором №М-82/08-К від 09.07.2008 року і за іпотечним договором від 09.07.2008 року, у зв`язку з тим, що Банк заяву ОСОБА_3 залишив без уваги, позивачі звернулись до суду з цим позовом і вимагають визнати зобов`язання з погашення кредиту за кредитним договором №М-82/08-К від 09.07.2008 року припиненими у звёязку з їх виконанням, визнати припиненою іпотеку нерухомого майна, визначивши, що припинення іпотеки за договором іпотеки від 09.07.2008 року є підставою для внесення відповідних змін до державного реєстру речових прав на нерухоме майно. На обґрунтування своїх доводів позивачі посилались на квитанції про повернення кредитних коштів і сплату відсотків за період з серпня 2011 року по серпень 2016 року та довідку банку про суму повернутих грошових коштів за вказаний період.

При вищенаведених обставинах суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_3 і ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.

09.07.2008 року АТ «Банк «Фінанси та Кредит» і ОСОБА_5 уклали кредитний договір № M-82/08-К, за умовами якого банк надав, а позичальник отримав кредитні кошти в сумі 35000 доларів США на строк до 09.07.2018 року зі сплатою 18% річних.

У якості забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором між банком і ОСОБА_3 09.07.2008 року укладено договір поруки за № 1153/08 та між позичальником і банком укладений договір іпотеки, за умовами якого позичальник передав банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_2, що належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 та ОСОБА_3 як подружнє майно.

15.08.2011 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується актовим записом про смерть № 1103, який вчинений 16.08.2011 року Київським ВДРАЦС ОМУЮ.

Після смерті позичальника, фінансовий поручитель ОСОБА_3 продовжила виконувати умови кредитного договору.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що у звязку зі смертю позичальника ОСОБА_5 відбулася заміна боржника за кредитним договором № M-82/08-К від 09.07.2008 року на спадкоємця ОСОБА_4 Умови договору поруки, укладеного 09.07.2008 року між банком та ОСОБА_3 не містять згоди поручителя відповідати за виконання зобовязань нового боржника. Проте спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені за життя. Тому станом на дату розгляду справи зобовязання за кредитним договором є припиненими, оскільки відбулося погашення заборгованості, яка встановлена на дату смерті позичальника.

Проте судом не враховано, що у зазначених правовідносинах виникли спадкові відносини розгляд яких необхідно вирішувати відповідно вимог ЦК України.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків (спадщини)від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обовязків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст.ст. 1218,1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга ст. 1220 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобовязання припиняються смертю боржника, якщо вони є нерозривно повязані з його особою і у звязку з цим не можуть бути виконані іншою особою.

Перелік зобовязань, які не входять до складу спадщини визначені ст. 1219 ЦК України, отже зобовязання за кредитним договором та за договором іпотеки входять до складу спадщини.

За змістом ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобовязані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Судпершої інстанції в рішенні зазначає, що спадкоємцем першої черги до майна померлого ОСОБА_5 є його син ОСОБА_4, так як подав заяву про прийняття спадщини до нотаріуса в установлений законом строк.

Однак такий висновок суду не відповідає дійсним обставинам справи, так як згідно з листом «Про надання інформації» від 15.04.2016 року за вих. 552/02-14, який надійшов з Другої Одеської державної нотаріальної контори, повідомлено, що в провадженні є спадкова справа №121/2015 до майна ОСОБА_5, померлого 16 серпня 2011 року, але з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався.

Суд першої інстанції дійшов невірного висновку, що ОСОБА_4 є спадкоємцем після майна померлого ОСОБА_5. Оскільки представник відповідача не був присутній під час розгляду справи, то не міг надати докази, що спростовують твердження про те, що ОСОБА_4 є належним спадкоємцем.

Суд першої інстанції не надав оцінки діям фінансового поручителя (ОСОБА_3І.) щодо виконання умов кредитного договору, яка своїми діями по оплаті кредитної заборгованості (фінансовий поручитель) підтвердила свою згоду відповідати за нового боржника.

Ч. 1 ст. 213 ЦПК України встановлено, що: «Рішення суду повинно бути законним та обгрунтованим».

Ч.2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «про судове рішення в цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року визначено: «Рішення є законним тоді, коди суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до ст. 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК України, а також правильного втлумачив ці норми».

За викладених обставин колегія суддів вважає, що викладені обставини судом з`ясовнао неповно, висновок суду не відповідає викладеним обставинам, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового по суті позовних вимог. Підстав для задоволення позову колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст.307, п.1, 3 ч.1, п.1 ст.309, ст. 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» - ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: Р.Д. Громік

ОСОБА_7