Справа № 4-C-100/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року Солом′янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Кізюн Л.І.

при секретарі: Слепусі О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1, на постанову старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Козар Ольги Петрівни про повернення виконавчого документа стягувачеві,

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просив визнати незаконними дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Козар Ольги Петрівни щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні №49092512 від 27 грудня 2016 року та скасувати зазначену постанову.

Обгрунтовуючи скаргу, заявник зазначив, що державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернене стягнення.

Заявник вважав, що державний виконавець порушив вимоги Закону України «Про виконавче провадження», не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів боржника, а тому змушений звернутися зі скаргою до суду.

Від заявника до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Державний виконавець та заінтересована особа у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи, а тому суд вважав за можливе розглядати справу за їх відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Судом встановлено, що заявник дізнався про оспорювану постанову 20 лютого 2017 року та подав скаргу у передбачений законодавством строк.

Судом також встановлено, що 27 грудня 2016 року старшим державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Козар О.П. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, якою повернуто стягувачеві виконавчий лист №2/760/2069/15, виданий 15 липня 2015 року Солом'янським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості (а.с.а.с. 11-12).

При винесенні зазначеної постанови державний виконавець керувався п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» та послався на те, що державним виконавцем встановлено, що належного боржнику майна за його адресою, яке підлягає опису та вилученню в рахунок погашення боргу, не виявлено, здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Разом з тим, згідно зі статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема:

проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Державним виконавцем не зазначено у постанові про повернення виконавчого документа стягувачеві та надано суду доказів про те, що ним було вжито усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів примусового виконання рішень та здійснено заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За таких обставин суд вважає, що оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві є безпідставною і передчасною, а дії державного виконавця неправомірними, а тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, ст.ст. 18, 37 Закону України «Про виконавче провадження»,-

у х в а л и в :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», заінтересована особа: ОСОБА_1, на постанову старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Козар Ольги Петрівни про повернення виконавчого документа стягувачеві - задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Козар Ольги Петрівни щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 27 грудня 2016 року у виконавчому провадженні №49092512.

Скасувати постанову старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Козар Ольги Петрівни від 27 грудня 2016 року у виконавчому провадженні №49092512 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн