Справа № 703/3510/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Васильківської Т.В.

секретар судових засідань ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2

та представника відповідача ОСОБА_3В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

29 вересня 2016 року ПАТ КБ «Надра» звернулось до суду з позовом в якому просить стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором в сумі 6365 грн. 19 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 4 лютого 2011 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 11438 доларів США, зі сплатою 12% річних, з терміном повернення боргу до 16 листопада 2025 року.

17 листопада 2005 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, відповідно до якого остання поручилась перед банком за належне виконання ОСОБА_4 взятих на себе зобовязань.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю та просив його задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що перестав сплачувати платежі за кредитом через те, що відділення банку, у якому він отримував кошти, та здійснював відповідні виплати закрилось, та він подумав, що банк закрився і не знав кому слід сплачувати кошти у подальшому. Просив суд зменшити розмір пені.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву в якій вказала, що підтримує позицію відповідача ОСОБА_4, а справу просить розглянути у її відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_4, адвокат ОСОБА_3, в судовому засіданні позов визнав частково, вважає що пеню позивачем розраховано не вірно, а тому просив зменшити її розмір.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, вважає за можливим задовольнити позов частково, виходячи з наступного.

4 лютого 2011 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №08/2005/840к614 (а.с.11-12), відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 11438 доларів США, зі сплатою 12% річних, з терміном повернення боргу до 16 листопада 2025 року.

17 листопада 2005 року між ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки №08/2005/840n614 (а.с.13), відповідно до якого остання поручилась перед банком за належне виконання ОСОБА_4 взятих на себе зобовязань, що випливають з кредитного договору. В тому числі: повернути до 16 листопада 2025 року кредит в сумі 11438 доларів США, сплатити відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 12% річних, сплатити інші платежі та можливі санкції, передбачені кредитним договором та договором поруки.

Відповідач ОСОБА_4 повинен був сплачувати кредит та відсотки за користування ним, відповідно до розділу 3 «Порядок надання кредиту та сплати заборгованості» (а.с.11), але в порушення умов договору своєчасно платежі не вносив, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 17082,03 доларів США, що еквівалентно 424345 грн. 83 коп.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Згідно з ч.1 ст.549 цього Кодексу у разі порушення зобов'язання боржник повинен сплатити кредиторові неустойку (штраф, пеню).

Як вбачається з ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Ст. 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строки та в порядку, встановлені договором.

Ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачає, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У порушення умовам кредитного договору, відповідач не сплачує своєчасно кредит та відсотки за користування ним.

З письмового розрахунку, наданого позивачем (а.с. 16-18) вбачається, що ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 11438 доларів США. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що він повернув кредит та сплатив відсотки за користування ним. Тому станом на 13 липня 2016 року утворилась заборгованість у розмірі 17082,03 долари США, що еквівалентно 424345 грн. 83 коп. (заборгованість по кредиту (в тому числі прострочена) 9569,12 долари США, що еквівалентно 237712 грн. 85 коп.; 1583,92 долари США, що еквівалентно 39347 грн. 09 коп. заборгованість по відсоткам (в тому числі прострочена);463,37 долари США, що еквівалентно 11510 грн. 80 коп. плата за управління кредитом; 5465,62 долари США, що еквівалентно 135775 грн. 09 коп. пеня).

З п. 1.2 договору поруки (а.с.13) поручитель відповідає перед Кредитором у повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання зобовязань, вказаних в п.1.1 цього договору повністю (чи у будь якій частині) як від позичальника та поручителя разом, так і від кожного окремо.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою поручитель відповідає перед кредитором, як солідарний боржник, у тому ж обсязі, що і боржник, а тому вимога позивача про стягнення заборгованості у солідарному порядку з відповідачів є обґрунтованою.

Позовні вимоги щодо стягнення виплат за договором кредиту в сумі 9569,12 долари США, що еквівалентно 237712 грн. 85 коп., заборгованість за відсотками 1583,92 долари США, що еквівалентно 39347 грн. 09 коп., плата за управління кредитом 463, 37 долари США, що еквівалентно 11510 грн. 80 коп., визнані відповідачами, а тому суд вважає їх такими, що підлягають до задоволення.

Щодо розміру пені, то суд вважає за можливе застосувати ч.3 ст.551 ЦК України, відповідно до положень якої суд має право зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Конституційний Суд України в рішенні від 10.11.2011 року N 15-рп/2011 зазначає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків (п. 1 ч. 2 ст. 92 Конституції України), має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг.

Отже, враховуючи, що розмір пені є більш ніж в половину вищим по відношенню до розміру заборгованості за основним боргом, а також ненадання позивачем доказів завдання негативних наслідків через прострочення виконання зобов'язання та ту обставину, що відповідач не звільняється від плати у вигляді відсотків за користування коштами, крім того відповідач перестав сплачувати платежі згідно умов договору будучи переконаним у тому, що банк перестав функціонувати, тому суд вбачає підстави для зменшення розміру пені до 14207 грн., що є гривневим еквівалентом визнаної відповідачем суми пені з урахуванням курсу долара США, що врахований у розрахунках позивача.

З огляду на ці обставини суд вважає, що з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в солідарному порядку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 11616,41 доларів США та пеня у розмірі 14207 грн.

Як вбачається з копії посвідчення (а.с.75) ОСОБА_5 є інвалідом 2 групи, отже відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, а тому судові витрати позивача по сплаті судового збору підлягають стягненню лише з відповідача ОСОБА_4.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає сума понесених судових витрат пропорційно сумі задоволених позовних вимог. Так сума позовних вимог, що підлягають задоволенню дорівнює 71,36% від заявленої ціни позову, отже саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача (71,36% від 6365,19 грн. = 4542,20 грн.)..

На підставі ст.526, 551, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.10, 88, 213, 215, ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2) які зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором № 08/2005/840к614 від 17 листопада 2005 року станом на 17 червня 2016 року: заборгованість по кредиту в розмірі 9569,12 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитними коштами 1583,92 доларів США, заборгованість по платі за управління кредитом 463,37 доларів США, а всього 11616,41 доларів США.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_2) які зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість по сплаті пені за порушення умов кредитного договору № 08/2005/840к614 від 17 листопада 2005 року в розмірі 14207 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) який зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4542 грн.20 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлено 19 травня 2017 року.

Головуючий Т.В. Васильківська