Справа № 297/2415/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

01 березня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Джуги С.Д.,

суддів - Мацунича М.В., Кожух О.А.

при секретарі: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Берегівського районного суду від 22 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на період навчання. Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.07.2008 року між її батьками - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано шлюб, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 актовий запис №84 відділу реєстрації актів цивільного стану Берегівського РУЮ. Після розірвання шлюбу батьків, сплата аліментів батьком проводилася вкрай нерегулярно. Після настання її повноліття відповідач перестав надавати будь-яку матеріальну допомогу. З моменту вступу до Ужгородського національного університету на денну форму навчання у її сім'ї з'явились додаткові фінансові витрати, а тому мати позивачки не в змозі її забезпечити. Враховуючи вищенаведене просила суд стягнути з відповідача аліменти на навчання у твердій грошовій сумі по 700 гривень на місяць, починаючи з дня подання заяви та судові витрати на правову допомогу

Рішенням Берегівського районного суду від 22 грудня 2016 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1, 05.12.1972року народження, мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканки АДРЕСА_2 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 29.09.2016 року на період навчання, або до досягнення нею двадцяти трьох років. Стягнуто з відповідача судові витрати. Допущено негайне виконання рішення суду в частині одномісячного стягнення аліментів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з посиланням на його незаконність та необґрунтованість. Зокрема, вказує на те, що він не має можливості надавати матеріальної допомоги повнолітній доньці, оскільки на його утриманні перебуває малолітній син від другого шлюбу та його мама.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що батьки позивачки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 01.07.2008 року між ними розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 актовий запис №84 відділу реєстрації актів цивільного стану Берегівського РУЮ (а.с.5).

Від даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.6).

Як вбачається з довідки Ужгородського національного університету №192 від 19.09.2016 року ОСОБА_2 являється студенткою 1 курсу денної форми навчання за спеціальністю «Фінанси і Кредит» економічного факультету Ужгородського національного університету (а.с.3).

Згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини в розмірі 700грн. щомісячно суд першої інстанції урахував вище зазначені вимоги закону та дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи апелянта, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини не заслуговують на увагу, оскільки вони не доведені належними і допустимим доказами та спростовуються матеріалами справи.

Зокрема, в апеляційній скарзі відповідач посилається на те, що він ніде не працює, перебуває на обліку осіб, які шукають роботу та має на утриманні неповнолітнього сина та матір.

Однак, до апеляційної скарги відповідачем долучено довідку Берегівського міськрайонного центру зайнятості №176 від 10.01.2017року, з якої вбачається, що він не перебуває на обліку в пошуках роботи в центрі зайнятості (а.с.49).

Посилання відповідача в апеляційній скарзі, що він має на утриманні неповнолітнього сина та матір також належним чином не підтверджено, оскільки відповідачем до апеляційної скарги долучено довідку про склад сім'ї позивачки, а не про його склад сім'ї і не долучено жодних доказів, які б підтверджували, що він має на утриманні будь - яких осіб (а.с.47).

Щодо долученого відповідачем до апеляційної скарги свідоцтва про народження дитини, то воно не може беззаперечно підтверджувати, що дана дитина перебуває на утриманні відповідача.

Щодо тверджень апелянта про наявність на його утриманні матері, то воно не заслуговує на увагу, оскільки вона є особою пенсійного віку і отримує відповідну пенсію.

Таким чином доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про спроможність відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини.

Визначений судом розмір аліментів не є значним, та відповідає загальним засадам сімейних відносин - справедливості, розумності, моральності.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його зміни чи скасування немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 308,311,312,315ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Берегівського районного суду від 22 грудня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: