Справа № 752/3076/17
Провадження № 2-о/752/145/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.02.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Безверхої Н.В.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа Голосіївський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту народження дитини, суд -

Встановив

Представник заявника звернувся суду з вказаною заявою, в якій просив:

-встановити факт реєстрації шлюбу 18 вересня 2015 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: Україна, Автономна республіка Крим, м. Ялта та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 місце: АДРЕСА_1 Прізвища сторін після реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_4, дружини - ОСОБА_4.

-встановити факт народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Ялта, батько ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заяви представник вказував, що 18.09.2015 року заявник зареєструвала шлюб з ОСОБА_4, після чого змінила прізвище на ОСОБА_4, про що свідчить копія свідоцтва про серії НОМЕР_1 виданого Ялтинським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим. ІНФОРМАЦІЯ_4 у них від вказаного шлюбу у них народилась дитина ОСОБА_5. Але, отримати свідоцтво про шлюб та про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», в зв'язку з чим ОСОБА_2 вимушена звернутися до суду та просить встановити задовольнити заяву.

Представник заявника надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та задовольнити заяву у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи, в судове засідання не з'явився, про дату і час судового розгляду повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши обставини, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з копії паспорту ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що вона має зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_2

З копії паспорту ОСОБА_4 11.11.1980 року вбачається, що він має зареєстроване місце проживання в по АДРЕСА_3

Згідно з п.1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 3 даної статті Закону передбачено, що будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 виданого 18 вересня 2015 року виданого Ялтинським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим вбачається, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_4 та громадянка Російської Федерації ОСОБА_2 зареєстрували шлюб.

Вказане свідоцтво відповідно до вимог вищевказаної статті видане незаконним органом, тому є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до положень ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, про реєстрацію шлюбу.

Характерною ознакою таких справ є встановлення судовим порядком не факту укладання шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, а лише фактів їх реєстрації в актових книгах, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не збереглися відповідні записи, і ті відмовилися їх поновити або ж вони можуть бути відновлені тільки на підставі рішення суду про встановлення їх реєстрації.

Розділом 4 Сімейного кодексу України визначено порядок державної реєстрації шлюбу в України, зокрема статтею 28 визначено, що заява про реєстрацію шлюбу подається жінкою та чоловіком до будь-якого органу державної реєстрації актів цивільного стану за їхнім вибором.

Проте, як свідчать матеріали справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не здійснили будь-яких дій направлених на державну реєстрацію шлюбу в України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволення факту реєстрації шлюбу у зв'язку з відсутністю такого факту.

Крім того, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у ОСОБА_2 народився син ОСОБА_5, про що свідчить лікарське свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 11.04.2016 року.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого Ялтинським міським відділом запису актів цивільного стану Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим вбачається, що батьком дитини є ОСОБА_4.

Згідно зі ст.18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з ч.1 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду (ч. 2 ст. 257-1 ЦПК України).

Пунктом 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі. У разі відсутності лікаря або фельдшера державна реєстрація народження проводиться на підставі вказаного акта та медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі-лікарське свідоцтво про перинатальну смерть), у разі мертвонародження.

При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

Дублікат медичного свідоцтва про народження форми 103/о, ОСОБА_2 не може отримати у медичному закладі м. Ялта, оскільки територія Автономної Республіки Крим тимчасово окупована та форма цього бланку, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р., на теперішній час не використовується, а отримане медичне свідоцтво про народження за формою затвердженою Міністерством охорони здоров'я та соціального розвитку Російської Федерації не може бути використане заявницею для реєстрації дитини на території України.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, зокрема медичне свідоцтво про народження, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог її заяви щодо встановлення факту народження нею дитини.

Керуючись ст.ст. 213-215, 256-258 ЦПК України, суд -

Вирішив

Заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, заінтересована особа Голосіївський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві про встановлення факту народження дитини - задовольнити частково.

Встановити факт народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Ялта, Автономної Республіки Крим, батько - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, мати - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України.

В задоволенні інших вимог заяви - відмовити.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Оскарження не зупиняє його виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя