Номер провадження 22-ц/788/276/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Криворотенка В. І. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 грудня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_3, ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_9, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_10 про визнання недійсними свідоцтва про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки та договору купівлі-продажу квартири, -

в с т а н о в и л а:

03 листопада 2016 року ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулися з вищезазначеним позовом, який мотивують тим, що їм стало відомо про те, що 17 серпня 2016 року їх квартира АДРЕСА_1 була продана ОСОБА_11 ОСОБА_5, а 20 серпня 2008 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, а саме вказаної вище квартири. Позивачі вважають, що відповідачі, укладаючи договір купівлі-продажу, порушили їх законні права та інтереси як власників квартири. 05.11.2007 року на публічних торгах з реалізації нерухомого майна спірна квартира була реалізована переможцю ОСОБА_3 13.11.2007 року був складений акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.02.2012 року у справі № 1806/3-305/11 р. за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_12 до Відділу ДВС Сумського міського управління юстиції, ОСОБА_3, Філії «Сумського аукціонного центру», ДАК «Національна мережа аукціонних центрів», 3-я особа ПАТ «АБ «Синтез», СФ ПАТ «АБ «Синтез» про визнання договору купівлі-продажу недійсним було визнано недійсними протокол № 1 від 05.11.2007 року про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна спірної квартири, переможцем яких визнаний ОСОБА_3 та акт державного виконавця від 13.11.2007 року про реалізацію предмета іпотеки, складений на підставі протоколу про реалізацію предмета іпотеки від 05.11.2007 р. № 1. Вказане рішення набрало законної сили. Судом були визнані недійсними, як необхідні документи, так і правові підстави для видачі та чинності Свідоцтва про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки з прилюдних торгів від 20.08.2008 року, яке видано приватним нотаріусом ОСОБА_9 ОСОБА_3 на спірну квартиру. А тому Свідоцтво про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки від 20.08.2008 року є нікчемним. Договір купівлі-продажу квартири від 17.08.2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_13 на підставі нікчемного свідоцтва про придбання нерухомого майна також є нікчемним і таким що не породжує юридичних наслідків. Крім того, Ковпаківським районним судом м. Суми 28.10.2009 року по справі № 2-3912/09 була винесена ухвала про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження квартири. За весь час розгляду Ковпаківським районним судом м. Суми по справі № 1806/3-305/11 р. та до дня, коли ОСОБА_5 предявив позов про їх виселення з квартири (вересень 2016 р.), позивачі не знали про наявність спірного свідоцтва про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки від 20.08.2008 р. та про факт реєстрації права власності на квартиру ОСОБА_3 Також позивачам не було відомо про факт укладення 17.08.2016 року договору купівлі-продажу квартири між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 Остаточно уточнивши позовні вимоги просять визнати недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, виданого 20.08.2008 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 8765; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 17.08.2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, посвідчений 17.08.2016 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим № 1643.

Рішенням суду від 26 грудня 2016 року позов ОСОБА_7, ОСОБА_8 задоволено.

Визнано недійсним Свідоцтво про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, виданого 20.08.2008 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_9, за реєстровим № 8765.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 17.08.2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_13, посвідчений 17.08.2016 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_10, за реєстровим № 1643.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6 просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. В доводах апеляційної скарги зазначає, що рішення є необґрунтованим та незаконним. ОСОБА_5 придбав спірну квартиру у законний спосіб. Суд не спростував законність набуття права власності на квартиру з боку ОСОБА_5, не дослідив правове обґрунтування його заперечень. Рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру не скасоване, тобто на момент купівлі зазначеної квартири ОСОБА_5 її законним власником був ОСОБА_3 Суд не навів норми матеріального права, яка б підтверджувала незаконність дій відповідача. Також необґрунтовано суд вирішив, що відповідач повинен повертати судові витрати тільки одному конкретному позивачу, визначеному судом.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. Стягнути з позивачів в рівних частинах на користь ОСОБА_3 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1212,64 грн. та 14600 грн. на відшкодування витрат з оплати правової допомоги. В доводах апеляційної скарги зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. В позові не зазначено правові підстави для визнання відповідного свідоцтва та договору купівлі-продажу недійсними, не вказано конкретну статтю ЦК України, якій свідоцтво та договір не відповідали на момент їх вчинення. Не вмотивованим є рішення в частині відмови в задоволенні заяви про застосування наслідків недійсного правочину та зобовязання позивачів повернути вартість майна на дату прийняття рішення. Не відповідають дійсним обставинам справи висновки суду про поважність пропуску позивачами строку позовної давності для визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна від 20.08.2008 року. Крім того судом безпідставно застосовано до спірних правовідносин ст. 388 ЦК України, так як остання не регулює заявлені у справі вимоги щодо визнання угод недійсними.

Заслухавши суддю-доповідача, представників відповідачів: ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6, позивачів ОСОБА_8, ОСОБА_7 та їх представника ОСОБА_14, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги представників відповідачів підлягають частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_2 (а. с. 11; 12).

12 жовтня 2005 року між ОСОБА_12 та АБ «Синтез» був укладений кредитний договір. Поручителем з боку позичальниці виступив ОСОБА_8 Того ж дня між банком як іпотекодержателем і ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на забезпечення виконання вказаного кредитного договору був укладений іпотечний договір, за яким іпотекодавці передали в іпотеку належну їм однокімнатну квартиру № 47у буд. № 28 по проспекту Т.Г. Шевченка загальною площею 29,85 кв. м.

На підставі виконавчого напису від 24 листопада 2006 року, вчиненого нотаріусом Сумського районного нотаріального округу ОСОБА_15, старшим державним виконавцем ДВС у ОСОБА_16 районі м. Суми 12 січня 2007 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на користь АБ «Синтез» заборгованості за кредитним договором від 12 жовтня 2005 року, укладеним з ОСОБА_12 в розмірі 30998 грн. 76 коп. та витрат на вчинення виконавчого напису в сумі 846 грн. 39 коп.

За протоколом № 1 від 05 листопада 2007 року про проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки переможцем торгів за ціною продажу квартири 103500 грн. став ОСОБА_3 З цього приводу 13 листопада 2007 року державний виконавець склав акт про реалізацію предмета іпотеки (а. с. 13; 14).

20 серпня 2008 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_9 за реєстровим № 8765 на підставі акта про продаж однокімнатної квартири АДРЕСА_3, затвердженого начальником ОСОБА_16 відділу ДВС Сумського міського управління юстиції ОСОБА_17 від 13.11.2007 року, ОСОБА_3 видано свідоцтво про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, а саме однокімнатної квартири АДРЕСА_4 (а. с. 15).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_12 до Відділу ДВС Сумського міського управління юстиції, ОСОБА_3, ДАК «Національна мережа аукціонних центрів», третя особа: ПАТ «Акціонерний банк «Синтез» про визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки було визнано недійсними протокол № 1 від 05.11.2007 року про проведення публічних торгів з реалізації нерухомого майна квартири АДРЕСА_5, яка належить на праві власності ОСОБА_8 та ОСОБА_7, переможцем яких (торгів) визнаний ОСОБА_3; визнано недійсним акт державного виконавця від 13.11.2007 року про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником ОСОБА_16 відділу ДВС Сумського міського управління юстиції 13.11.2007 року, складений на підставі протоколу про реалізацію предмета іпотеки від 05.11.2007 року № 1. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 05 липня 2012 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 листопада 2012 року вказані рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 лютого 2012 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 05 липня 2012 року залишено без змін (а. с. 19-20; 21-22; 23-24).

На підставі договору купівлі-продажу від 17 серпня 2016 року ОСОБА_3 продав ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_4 за 43 990 грн. Договір посвідчено приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за реєстровим № 1643 (а. с. 16-17). В цей же день за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на вказану квартиру (а. с. 18).

ОСОБА_16 районного суду м. Суми від 08 вересня 2016 позивачам була надіслана копія ухвали про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_8, ОСОБА_7 про припинення права користування приміщенням, усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом звільнення приміщення та виселення, та відповідна позовна заява (а. с. 96-98).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням суду були визнані недійсними, як необхідні документи, так і правові підстави для видачі та чинності свідоцтва про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки з прилюдних торгів від 20.08.2008 року, яке видано приватним нотаріусом ОСОБА_3 Після визнання недійсними протоколу та акту про затвердження торгів, договір купівлі-продажу та будь-які інші документи про право власності ОСОБА_3 на спірну квартиру є нікчемними і такими, що не давали законного права володіти і розпоряджатися майном. Тому договір купівлі-продажу квартири від 17.08.2016 року, укладений на підставі нікчемного свідоцтва про придбання нерухомого майна є нікчемним і таким, що не породжує юридичних наслідків.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна, що було предметом іпотеки, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Вирішуючи зазначену позовну вимогу, суд першої інстанції вірно послався на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_12 до Відділу ДВС Сумського міського управління юстиції, ОСОБА_3, ДАК «Національна мережа аукціонних центрів», яким було визнано недійсними прилюдні торги з реалізації нерухомого майна квартири АДРЕСА_5, яка належить на праві власності ОСОБА_8 та ОСОБА_7

Прилюдні торги є спеціальною процедурою, за результатами якої укладається договір купівлі-продажу. Такий договір як правочин можна визнати недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України.

Підставами недійсності укладеного на торгах договору, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України, є недодержання вимог закону в момент його укладення. Оскільки ж договір укладається на торгах, то підставами для визнання його недійсним є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

Складання за результатами проведення прилюдних торгів відповідного протоколу та акта державного виконавця є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 лютого 2012 року встановлено порушення правил проведення прилюдних торгів з реалізації належної позивачам квартири у звязку з чим визнано недійсними протокол № 1 від 05.11.2007 року про проведення публічних торгів з реалізації нерухомого майна та акт державного виконавця від 13.11.2007 року про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником ОСОБА_16 відділу ДВС Сумського міського управління юстиції 13.11.2007 року, якими оформлено договір купівлі-продажу спірної квартири на прилюдних торгах. Тобто правочин щодо відчуження належного позивачам нерухомого майна рішенням суду визнано недійсним. А тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке було видано нотаріусом на підставі акта державного виконавця від 13.11.2007 року відповідно до п. 6.4 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затв. наказом Міністерства юстиції від 27.10.1999 року № 68/5.

Суд першої інстанції також обґрунтовано не погодився з твердженнями ОСОБА_3 про те, що позивачі пропустили строк звернення до суду з позовом про визнання зазначеного свідоцтва недійсним. Сторонами в справі не заперечується та обставина, що ОСОБА_3 ніколи не проживав у спірній квартирі і не користувався нею. В квартирі постійно проживають та зареєстровані позивачі. Про порушення своїх прав та наявність у ОСОБА_3 свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, на підставі якого він зареєстрував за собою право власності на спірну квартиру, позивачі дізналися у вересні 2016 року, отримавши позов ОСОБА_5 про припинення права користування приміщенням, усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом звільнення приміщення та виселення. Яких-небудь належних доказів на підтвердження того, що позивачі були раніше обізнані про видачу нотаріусом ОСОБА_3 на підставі акта державного виконавця свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, останнім суду не надано.

Колегія суддів не може взяти до уваги посилання представника ОСОБА_3 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 28 жовтня 2009 року про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом Кредитної спілки «Тандем» до ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_7, якою було задоволено заяву ОСОБА_3 про зняття заборони ОСОБА_7 відчужувати належну йому ? частину квартири АДРЕСА_6. Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що ОСОБА_3 надав суду, під час розгляду його заяви, акт державного виконавця про реалізацію вказаної квартири на прилюдних торгах, а не свідоцтво свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку і про відсутність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_3 про застосування наслідків недійсності правочину відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України і зобовязання позивачів повернути ОСОБА_3 ринкову вартість квартири, так як зазначена норма застосовується лише у разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. При цьому суд вірно зазначив, що ОСОБА_3 не позбавлений можливості захистити своє право на повернення сплачених на прилюдних торгах коштів, звернувшись до суду з відповідним позовом.

В той же час колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними» (пункт 10) не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК.

Рішення суду про задоволення позову про витребування майна із чужого незаконного володіння є підставою для здійснення державної реєстрації прав власності на майно, що підлягає державній реєстрації, за власником, а також скасування попередньої реєстрації (ст. 27 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень»).

Таким чином, якщо позивач вимагає повернення майна, відчуженого третіми особами за договором, учасником якого позивач не був, належним способом захисту є витребування майна від нинішнього його володільця шляхом віндикації.

Оскільки між позивачами та нинішнім володільцем спірного майна ОСОБА_5 існують речово-правові відносини, а не зобовязальні, для яких характерним є спосіб повернення майна, переданого за договором, шляхом визнання останнього недійсним та повернення сторін договору до попереднього стану, та враховуючи, що не будучи стороною оспорюваного договору купівлі-продажу, їх право в результаті визнання його недійсним відновлене не буде, оскільки в результаті визнання цього договору недійсним відчужене за ним майно повертається його відчужувачу, а не позивачам, в цій частині суд першої інстанції ухвалив помилкове рішення через неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, рішення суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

У звязку з тим, що рішення підлягає скасуванню в зазначеній частині, воно також підлягає скасуванню і в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 судового збору в розмірі 551,20 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам та вимогам апеляційної скарги на користь ОСОБА_3 підлягають стягненню з позивачів в дольовому порядку понесені ним та документально підтверджені витрати на правову допомогу адвоката: за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 1500 гривень, тобто по 750 гривень з кожного, та за апеляційний розгляд справи 500 гривень, тобто по 250 гривень з кожного, а також витрати по сплаті судового збору за апеляційний розгляд справи в сумі 606,32 гривень, тобто по 303,16 гривень з кожного.

Крім того пропорційно задоволеній частині апеляційної скарги ОСОБА_5 на його користь з позивачів підлягають стягненню в дольовому порядку витрати по сплаті судового збору в сумі 606,32 гривень, тобто по 303,16 гривень з кожного.

Керуючись ст. ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, 313-314; 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 та представника ОСОБА_5 ОСОБА_20 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 грудня 2016 року скасувати в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 судового збору в розмірі 551,20 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_7, ОСОБА_8 судові витрати на правову допомогу по 750 гривень з кожного.

В іншій частині рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 грудня 2016 року залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_7, ОСОБА_8 судові витрати за апеляційний розгляд справи в сумі по 553,16 гривень з кожного.

Стягнути на користь ОСОБА_5 з ОСОБА_7, ОСОБА_8 судові витрати за апеляційний розгляд справи в сумі по 303,16 гривень з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -