Справа № 357/3394/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

17 травня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 Фомінічни до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона є власником житлового приміщення - трьохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.10.1993 року та свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-2762 від 12.06.2009 року. В данному житловому приміщенні зареєстровано три особи: позивач, син позивача - ОСОБА_3 та її онука, відповідач по справі - ОСОБА_2. Позивач та її син постійно проживають за даною адресою, а онука, відповідач по справі, починаючи з червня 1997 року не проживає в спірній квартирі, хоча залишилась зареєстрована за даною адресою, ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали їй немає у вказаній квартирі. Відповідач не знялася добровільно з реєстраційного обліку в квартирі позивача, що спричиняє ряд незручностей позивачу та її сину, постійно виникають труднощі з оформленням субсидії, а тому позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право на користування квартирою.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Відповідач до суду не з'явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належно за зареєстрованою адресою проживання рекомендованим листом, жодних клопотань чи заперечень суду не подала, та відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України, вважається, що відповідач повідомлена належно про розгляд справи.

На підставі ст. 224 ЦПК України, та враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником житлового приміщення - трьохкімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 01.10.1993 року, виданого Виробничим обєднанням «Білоцерківшина» (1/2 частина квартири), зареєстрованого в Білоцерківському міському бюро технічної інвентарізації в реєстровій книзі № 103, реєстр № 12253 від 16.10.1993 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-2762 від 12.06.2009 року (1/2 частина квартири), зареєстрованого в КП Київської обласної ради «Білоцерківське міжміське бюро технічної інвентарізації» 11.09.2009 року, реєстаційний номер 27399480.

Відповідно до довідки ф.3, наданої Управлінням адміністративних послуг БМР №1770 від 27.03.2017 року в зазначеній квартирі зареєстровані ОСОБА_1 Фомінічна, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 16.06.1987року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 18.08.1992 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 06.12.1996 року.

Згідно довідок Посольства України в Республіці Кіпр за 2015-2016 роки, громадянці ОСОБА_2 видані дозволи на проживання на території Республіки Кіпр (а.с.11,12)

Встановлено, що 15.10.2015 року КП ЖЕК № 7 було складено акт про те, що ОСОБА_2, зі слів сусідів та власника квартири, за вказаною адресою зареєстрована але не проживає(а.с.13).

Позивач суду пояснила, що відповідач є її онукою, починаючи з червня 1997 року відповідач проживає за кордоном. До 2012 року ОСОБА_2 проживала у ОСОБА_4, а потім вона переїхала до Кіпру де зараз і мешкає. Онука зареєстрована в квартирі позивача, але за даною адресою не проживає, ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали їй особисто, не має. Позивач з сином постійно проживають в квартирі, оплачують усі комунальні платежі. Позивач зазначила, що їй 80 років, вона бажає упорядкувати всі свої документи, а тому звернулася до суду з даним позовом. Останній раз відповідач була в квартирі позивача в 2009 році. Відповідач не приймає жодної участі в утримання житла, не несе фінансових витрат повязаних з утриманням житла та оплаті комунальних послуг і її реєстрація в помешканні позивача спричиняє незручності позивачу , оскільки виникають труднощі з оформлення субсидії.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5, яка є сусідкою позивача, суду показала, що позивача ОСОБА_1 знає з 1975 року, позивач проживає зі своїм сином ОСОБА_3, а онуку позивача, ОСОБА_2, останній раз бачила в 2002 році, коли та приїздила в гості. Свідок ОСОБА_3, який приходиться сином позивачу, суду пояснив, що його племінниця ОСОБА_2 не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, починаючи з червня 1997 року, оскільки заміжня за громадянином ОСОБА_4, проживає за кордоном, відповідач не приймає жодної участі в утримання житла та не має права бути зареєстрованою в помешканні позивача.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

По справі встановлено, що позивач є власником зазначеного будинку, а відповідач зареєстрована в квартирі, але не проживає в ній більше року. Доказів того, що відповідачу чинилися перешкоди в користуванні спірним будинком, суду не надано. Відповідач жодних заперечень на позовну заяву не надала.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Проаналізувавши надані суду докази по справі, суд приходить до висновку, що відповідач без поважних причин не проживає в спірній квартирі більше року, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню помешкання, а тому суд вважає за можливе визнати відповідача такою, що втратила право на користування зазначеним житлом. Доказів які б спростовували зазначене не надано.

За клопотанням позивача, судові витрати залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст. 317,391,405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 213-215, 224-226, 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

ОСОБА_6 ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя ОСОБА_8