Справа №: 398/922/17
провадження №: 2/398/1522/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" вересня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого - судді Коліуш Г.В., за участю секретаря Замкової Ю.С, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Олександрії цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спора - Червонокамянська сільська рада Олександрійського району Кіровоградської області, Приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання недійсним заповіту,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернувся до суду з позовом про визнання заповіту недійсним. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.11.2016 року помер їх брат, ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина. 01.11.2016 року ОСОБА_5 був складений заповіт, посвідчений секретарем Червонокамянскої сільської ради Олександрійського району ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за № 165, яким він заповів спадкове майно позивачам та відповідачу. Постановою приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності з підстав складання заповіту з порушенням вимог щодо його форми. Вважають, що заповіт складено та посвідчено з порушенням ЦК України, Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, оскільки оспорюваний заповіт не був написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів або записаний секретарем Червонокамянскої сільської ради на прохання заповідача з його слів або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, перед підписанням заповіт не був прочитаний спадкодавцем вголос, а протилежний запис виконаний не ОСОБА_5 Спадкодавець мав очевидні фізичні вади, які не дали йому можливості самостійно прочитати заповіт, посвідчення заповіту відбулося за відсутності свідків, текст оспорюваного заповіту не містить відомостей про особи свідків та їх підписів, співставлення особистого підпису ОСОБА_5, виконаного ним у належному йому паспорті громадянина України та в оспорюваному заповіті дають підстави для висновку, що спадкодавцем заповіт був підписаний у момент, коли він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених в позові.

Представник позивачів ОСОБА_7 позовні вимоги підтримав, зазначив, що оспорюваний заповіт не відповідає вимогам законодавства, а саме, заповіт посвідчений за місцем проживання ОСОБА_5, а не в приміщенні Червонокамянської сільської ради, рукописний текс написаний відповідачем, про що не зазначено в заповіті, а, навпаки, зазначено про власноручне підписання заповіту ОСОБА_5, що порушує права позивачів.

Відповідач проти позову заперечувала, пояснила, що брат за життя був інвалідом другої групи, в нього була паралізована вся права сторона, в 2012 році відповідач переїхала до брата, щоб доглядати за ним, брат розумово був абсолютно нормальним, позивачі є рідними сестрами відповідача та ОСОБА_5, але позивачі приїжджали рідко, останнім часом позивачі наполягали на розподілі земельного паю, який ОСОБА_5 успадкував після батьків. Брат всі сварки чув та вирішив віддати позивачам половину паю, про що й зазначив в заповіті. Так, дійсно заповіт складався вдома, а не в сільраді, рукописний текс писала відповідач, оскільки ОСОБА_5 дуже розхвилювався, а підпис на заповіті особисто ОСОБА_5

Представник відповідача ОСОБА_8 проти позову заперечував, зазначив, що вчинення рукописного тексту відповідачем замість заповідача є формальною підставою, докази позивачів ґрунтуються на припущеннях, зазначення іншого місця складання заповіту не впливає на його дійсність, основні вимоги посвідчення заповіту були дотримані, заповідач точно виразив свої наміри щодо розподілу спадкового майна, особисто підписав заповіт, що й було посвідчено секретарем Червонокамянської сільської ради.

Представник третьої особи Червонокамянської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області проти позову заперечувала, зазначила, що є головою Червонокамянської сільської ради, знає ОСОБА_5 з дитинства, який був абсолютно нормальною людиною, закінчив школу, мав тільки фізичні вади.

Третя особа приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 надала пояснення, відповідно до яких вона є секретарем Червонокамянської сільської ради, заповіт був посвідчений за місцем проживання заповідача ОСОБА_5 у присутності відповідача. При підписанні заповіту ОСОБА_5 розхвилювався, в нього тремтіла рука, підпис ставив особисто ОСОБА_5, а рукописний текст у заповіті писала відповідач.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 надала пояснення, відповідно до яких її в листопаді 2016 року запросила відповідач, в будинку ОСОБА_5 були свідок, ОСОБА_10, секретар сільради, відповідач та ОСОБА_5 ОСОБА_5 почав стоячи писати, але в нього не виходило, тоді писати почала відповідач, після чого ОСОБА_5 прочитав вголос текст, щось підписувати свідку не пропонували. ОСОБА_5 був абсолютно нормальною людиною, тільки права рука була паралізована.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надала пояснення, відповідно до яких вона є сусідкою відповідача та ОСОБА_5, який був абсолютно нормальною розумною людиною, тільки права рука не працювала. Ії запросила відповідач, свідок бачила, що ОСОБА_5 щось стоячи писав, потім рознервувався, секретар сільради розірвала папірці, текст писала відповідач, потім ОСОБА_5 прочитав заповіт вголос.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 надала пояснення, відповідно до яких вона є однокласницею ОСОБА_5, з яким навчалася з першого по десятий клас, який був абсолютно адекватною людиною, була вроджена фізична вада - паралізована права рука, писав лівою рукою.

Суд, вислухавши пояснення позивачів, представника позивача, відповідача, представника відповідача, представника третьої особи, показання свідка, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, встановив наступне.

ОСОБА_5 помер 08.11.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-Ол № 233517, за життя мав другу групу інвалідності.

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Червонокамянської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області ОСОБА_6 01.11.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за № 165, ОСОБА_5 заповів належне йому майно позивачам та відповідачу, місцем складання заповіту зазначено приміщення Червонокамянської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, в заповіті міститься власноручно написаний текст такого змісту «Цей заповіт прочитано мною, ОСОБА_5, особисто вголос та власноручно підписаний, його зміст та умови відповідають моїм дійсним намірам». В заповіті зазначено «Заповіт записаний мною, секретарем Червонокамянської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області зі слів ОСОБА_5. Заповіт до підписання прочитаний уголос заповідачем ОСОБА_5, власноручно підписаний ним у моїй присутності. Особу його встановлено, дієздатність перевірено».

Позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 звернулися з заявами про прийняття спадщини. Постановою від 03.03.2017 року приватним нотаріусом ОСОБА_4 відповідачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності, оскільки заповіт ОСОБА_5 складений з порушенням щодо його форми.

Щодо посилання позивачів на перебування ОСОБА_5 під час складання заповіту у стані, коли він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, суд зазначає наступне.

Заповіт, як вид одностороннього правочину повинен відповідати загальним вимогам, додержання яких є необхідними для чинності правочину, серед яких, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ст. 202, ч.2 ст. 203 ЦК України).

За змістом ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

За правилом ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснено, що правила статті 225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак, у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 ЦПК зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК. При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК суд відповідно до статті 145 ЦПК за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов'язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Судом учасникам розяснені приписи ст.ст. 143 145 ЦПК України та наслідки незаявлення клопотання про призначення експертизи.

Отже, суд для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину відповідно до ст. 145 ЦПК України, зобов'язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до ст. 212 ЦПК України, однак позивачами не надано жодних належних та допустимих доказів перебування заповідача в такому стані, коли він не міг усвідомлювати значення своїх дій та (або) не міг керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

Твердження позивачів про відсутність у секретаря Червонокамянської ссільської ради повноважень на посвідчення заповіту спростовується наявним в матеріалах справи розпорядженням сільського голови від 17.11.2015 року № 66 про покладення на секретаря виконавчого комітету Червонокамянскої сільської ради ОСОБА_6 обовязків по вчиненню нотаріальних дій.

Щодо посилання позивачів та той факт, що заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми як на підставу недійсності суд зазначає наступне.

Відповідно до статей 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок її смерті, право на складання заповіту має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Згідно із частинами 1, 2, 3 статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Стаття 1251 ЦК України передбачає, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 2.1 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 11.11.2011 року № 3306/5 нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з'явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням.

Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що заповіт був посвідчений не в приміщенні Червонокамянської сільської ради, а за місцем проживання відповідача та ОСОБА_5

Пунктом 1.4 розділу 3 зазначеного Порядку визначено, що посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що рукописний текст ««Цей заповіт прочитано мною, ОСОБА_5, особисто вголос та власноручно підписаний, його зміст та умови відповідають моїм дійсним намірам» написаний не особисто ОСОБА_5, а відповідачем, на користь якої, в тому числі, складений заповіт

Згідно з положеннями ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є обов'язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри учасника(-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин. Унаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або уповноваженими особами власноручно.

Відповідно до ч.2 ст.1247 ЦК України заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 ст.207 цього Кодексу.

В ч.4 ст.207 ЦК України передбачено, що якщо фізична особа у зв'язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє.

Відповідно до ст.. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Таким чином, слід прийти до висновку, що заповіт як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. При цьому недійсним заповіт може бути визнаний, зокрема, у випадках в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, коли заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, тому оскільки рукописний текст в оспорюваному заповіті виконаний не заповідачем, а відповідачем, що останнім не заперечується, секретар сільської ради дій, передбачених ч.4 ст.207 ЦК України, не вчинив, будь-які застереження в заповіті відсутні, то волевиявлення ОСОБА_5 на час складання зазначеного заповіту не було вільним і не відповідало її волі, тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь відповідача ОСОБА_2 судовий збір в сумі 640,00 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 59, 60, 88, 209, 212 - 215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_5, складений на користь ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений 01 листопада 2016 року секретарем Червонокамянської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі за №165.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 640 грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Коліуш Г.В.