Справа № 562/441/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

"22" травня 2017 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Чорного І.А. секретаря судових засідань Берун А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, зменшивши розмір позовних вимог, просив ухвалити рішення про стягнення з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 3045,35 грн. та моральної шкоди у розмірі 3000 грн.

Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що на початку червня 2016 року в нічну пору доби, ОСОБА_3 маючи умисел на викрадення чужого майна з корисливих мотивів, шляхом відчинення хвіртки, проник на територію його господарства, що по АДРЕСА_1, звідки викрав велосипед марки «Україна» вартістю 352,67 грн. до якого було прикріплено дитяче вело сидіння на раму- вартістю 250 грн.

Крім, цього на вище вказаному велосипеді містився рюкзак марки «The north Neutron32» вартістю 196 грн., в якому знаходилась киянка гумова, вартістю 21,93 грн. розвідний ключ, вартістю 57,40 грн., зубило металеве, вартістю 23,20 грн., шуруповерт марки «BOSCH» вартістю 2419,48 грн. саморобне металеве зубило, вартістю 50 грн., стяжка до хомутів та хомут пластиковий вартістю 12,50 грн. За результатами вчинених протиправних дій останній заподіяв йому майнову шкоду на загальну суму 3383,18 гривень. Викраденим майном відповідач розпорядився на власний розсуд.

Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05.12.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення та призначено покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном один рік та п'ять місяців.

Внаслідок злочинних дій зі сторони відповідача йому було заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Матеріальна шкода полягає у втраті особистих речей, моральна шкода завдана в розмірі 3000 грн., яка виразилася у порушенні нормального способу життя, він змущений був відмовлятися від роботи оскільки не мав інструментів для роботи, через це втратив заробіток, він пережив сильний стрес, його мучать безсоння, кошмари.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнав частково, в обґрунтування своїх заперечень зазначив, що частину викрадених речей працівниками поліції було повернуто позивачу, тому сума матеріальної та моральної шкоди є завищеною. Вказав, що не відмовляється відшкодувати заподіяну шкоду, однак на сьогоднішній день він навчається, ніде не працює, а тому кошти для цього у нього відсутні.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдану майну фізичній або юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 на початку червня 2016 року в нічну пору доби, будучи неповнолітнім маючи умисел на викрадення чужого майна з корисливих мотивів, шляхом відчинення хвіртки, проник на територію господарства, що по АДРЕСА_1, яке на праві власності належить ОСОБА_2, звідки викрав велосипед марки «Україна» вартістю 352,67 грн. до якого було прикріплено дитяче вело сидіння на раму- вартістю 250 грн.

Крім, цього на вище вказаному велосипеді на дитячому вело сидінні містився рюкзак марки «The north Neutron32» вартістю 196 грн., в якому знаходилась киянка гумова вагою 420 г., вартістю 21,93 грн. розвідний ключ довжиною 300мм., вартістю 57,40 грн., зубило металеве довжиною 180 мм, вартістю 23,20 грн., шуруповерт марки «BOSCH GSR 10.8-2 Li» вартістю 2419,48 грн. металеве зубило виготовлене кустарним способом довжиною 140 мм, вартістю 50 грн., стяжка до проводів ,хомут пластиковий в кількості 50 штук, вартістю 0,25 коп., за кожен загальною вартістю 12,50 грн.

За результатами вчинених протиправних дій останній заподіяв потерпілому ОСОБА_2 майнову шкоду на загальну суму 3383,18 гривень. Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд.

Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 05.12.2016 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення та призначено покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді трьох років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України його було звільнено від відбування покарання з іспитовим терміном один рік та п'ять місяців.

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Збитки заподіяні позивачу відповідачем на даний час не відшкодовані.

За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 3045 грн. 35 коп. підлягають задоволенню повністю.

Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до наступного висновку.

Конституція України визначає життя і здоров'я людини найвищою соціальною цінністю (ст.3). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права і способом захисту цивільних прав може бути відшкодування, в тому числі, моральної (немайнової) шкоди, завданої фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення (ст.ст. 16, 1177 ЦК України).

Положеннями ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд дійшов висновку, що в результаті протиправного діяння відповідача, позивачу було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась у душевних стражданнях, витратою додаткового часу та додаткових зусиль для відновлення звичайного способу життя.

Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, а саме слід стягнути з відповідача ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на відшкодування матеріальної шкоди 3045 (три тисячі сорок п'ять) гривень 35 коп. та моральної шкоди у розмірі 500 (п'ятсот) гривень, а всього на загальну суму 3545 (три тисячі п'ятсот сорок п'ять) гривень 35 коп.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 640 гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Здолбунівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні, в той же строк з часу отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: І.А. Чорний