Справа №469/21/17 13.09.2017
Справа № 469/21/17
Провадження № 22ц-784/1870/17 Суддя першої інстанції - Старчеус О.П.
Категорія 47 Суддя-доповідач апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання - Гавор В.Б.,

за участю: прокурора - Григорян Е.Р., представника відповідачки - ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про призначення судової земельно-технічної експертизи по справі за позовом першого заступника прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі Державного агентства лісових ресурсів України та Державного підприємства «Очаківське лісомисливське господарство» (надалі - ДП «Очаківське ЛМГ») до Березанської районної державної адміністрації Миколаївської області (надалі - Березанська райдержадміністрація) та ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування запису про реєстрацію права власності та витребування земельної ділянки, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2017 року перший заступник прокурора Миколаївської області в інтересах держави в особі державного агентства лісових ресурсів України та Державного підприємства «Очаківське лісомисливське господарство» звернувся з позовом до Березанської райдержадміністрації, ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору купівлі-продажу, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування запису про реєстрацію права власності та витребування земельної ділянки.

Прокурор зазначав, що в результаті перевірки були виявлені порушення вимог законодавства при прийнятті Березанською райдержадміністрацією розпоряджень із земельних питань. Так, розпорядженням Березанської райдержадміністрацією №141 від 19 лютого 2010 року продано відповідачці ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,25 га з кадастровим номером НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 для комерційного використання під обслуговування торгівельно-розважального комплексу.

На підставі вказаного розпорядження між райдержадміністрацією та ОСОБА_3 04 березня 2010 року укладено договір-купівлі продажу, який посвідчено приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюк О. Б., про що у реєстрі вчинено запис №246, після чого відповідачкою було отримано державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 01 лютого 2010 року на право власності на земельну ділянку, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №91.

В обґрунтування позову прокурор вказав, що до прийняття оскаржуваного розпорядження Березанською райдержадміністрацією спірна земельна ділянка належала до земель державного лісового фонду урочища «Коблево» НОМЕР_3, які перебували у постійному користуванні ДП «Очаківське ЛМГ», а тому, Березанською райдержадміністрацією надано земельну ділянку у власність відповідачці ОСОБА_3 незаконно, без належного її вилучення у землекористувача, оскільки Миколаївською облдержадміністрацією, до повноважень якої ч.6 ст.149 ЗК України віднесено вилучення земельних ділянок державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених ч.5, 9 цієї статті, такого рішення не приймалось.

Крім того, спірна земельна ділянка надана відповідачці ОСОБА_3 без погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лісогосподарського призначення органом лісового господарства та органом охорони навколишнього природного середовища, усупереч встановленому мораторію на вилучення земель держлісфонду.

До того ж, при прийнятті вказаного розпорядження, Березанською райдержадміністрацією не прийнято до уваги місцезнаходження спірної земельної ділянки, оскільки згідно інформації відділу Держгеокадастру у Березанському районі від 12 серпня 2016 року, вказана ділянка розташована на відстані 280-290 метрів від урізу води, тобто, у межах прибережної захисної смуги Чорного моря, а тому на ній, відповідно до містобудівної документації та державних будівельних норм і правил, заборонено індивідуальне будівництво, та відповідно до ст.ст.85, 88 Водного кодексу України, ст.ст.59,84, глави 12 ЗК України спірна земельна ділянка може перебувати виключно у державній та комунальній власності і надаватися лише в користування та для спеціально визначених цілей.

Також, зазначав, що згідно інформації Коблівської сільської ради, на спірній земельній ділянці будь-які будівлі та споруди відсутні, однак відповідно до договору купівлі-продажу від 4 березня 2010 року та матеріалів інвентарної справи № 7500, на спірній ділянці знаходиться нежитлова будівля площею 16,2 кв.м., яка належить на праві приватної власності відповідачці ОСОБА_3, про що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено запис № 879. Разом з цим, попри те, що вищевказана нежитлова будівля фактично відсутня, відповідачкою не вжито заходів до припинення права власності на неї.

Посилаючись на викладене, прокурор просив суд: - визнати незаконним та скасувати розпорядження Березанської райдежадміністрації №141 від 19 лютого 2010 року про продаж ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,25 га для комерційного використання під розміщення торгівельно-розважального комплексу, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2; - визнати недійсним, укладений 4 березня 2010 року між Березанською райдержадміністрацією Миколаївської області та ОСОБА_3 договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,25 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_3, посвідчений приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області Мартинюк О. Б., реєстровий №246; - визнати недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданий 1 липня 2010 року ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_4, площею 0,25 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №91; - витребувати від ОСОБА_3 у власність держави в особі Березанської райдержадміністрації Миколаївської області земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,25 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2; - скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №878 від 20 липня 2009 року про реєстрацію права власності на нежитлову будівлю (будинок) площею 16,2 кв.м. по АДРЕСА_1 Березанського району Миколаївської області за ОСОБА_3

Рішенням Березанського районного суду Миколаївської області від 13 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Миколаївської області, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким позов прокурора задовольнити.

В запереченнях на апеляційну скаргу, представник відповідачки - ОСОБА_3 - ОСОБА_2, просив рішення суду залишити в силі, а апеляційну скаргу відхилити.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про призначення по справі судової земельно-технічної експертизи для вирішення питання, чи відносилась спірна земельна ділянка на 19 лютого 2010 року до земель, які перебували у постійному користуванні ДП «Очаківське ЛМГ», посилаючись на те, що наявні в матеріалах справи документи щодо місця знаходження спірної земельної ділянки, носять суперечливий характер.

Заслухавши прокурора, думку представника відповідачки, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Як встановлено, прокурор в суді першої інстанції не заявляв клопотання про призначення експертизи.

Згідно ч. 1 ст. 143 ЦГІК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

До того ж, у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 2 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду», роз'яснено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування. Тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування і коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Як на підтвердження вимог прокурором були надані листи ДП «Очаківське ЛМГ» від 17.08.2016 р., 14.09.2016р., а також лист ВО «Укрдержліспроект» від 10.08.2016р. додатком до якого є фрагменти накладки картографічної бази даних кварталу 37 Березанського лісництва ДП «Очаківське ЛМГ» на ортофотоплан публічної кадастрової карти України. На думку прокурора, якщо співставити картографічні бази даних, які складені з урахуванням земель, які вилучались у 1988 році з державного лісового фонду та передавались у постійне користування Чорноморському суднобудівному заводу то видно, що спірна земельна ділянка не входила до цих земель та залишилась у постійному користуванні ДП «Очаківське ЛМГ» і належала до земель лісогосподарського призначення на момент прийняття розпорядження Березанською райдержадміністрацією. Крім того, прокурором було надано планшети картографічних матеріалів лісовпорядкування за 2003 рік та 2009 рік.

Заперечуючи проти позову, представником відповідачки були надані, зокрема лист ВО «Укрдержліспроект» від 11.04.2017р. №241, зі змісту якого вбачається, що за даними лісовпорядкування станом на 2010 рік на території спірної земельної ділянки були наявні два землекористувачі - ДП «Очаківське ЛМГ» та пансіонат «Чорноморець».

Також були надані Державний акт на право користування землею Серія Б № року, технічний звіт про встановлення меж бази відпочинку «Чорноморець», Проект відведення земельних ділянок Чорноморському суднобудівному заводу, розпорядження Березанської райдержадміністрації від 6 серпня 2004 року №748, яким припинено право постійного користування земельною ділянкою ДП «Чорноморський суднобудівний завод», площею 2,5 га забудованих земель, в тому числі, землі кемпінгів, будинків відпочинку в зв'язку з добровільною відмовою, на підставі розпорядження відповідні земельні ділянки переведені до земель державної власності (землі запасу).

Крім того, булі досліджені матеріали технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельними ділянками Чорноморського суднобудівного заводу, які надаються в довгострокову оренду строком на 49 років під обслуговування пансіонату «Чорноморець», проект щодо відведення земельних ділянок громадянам - ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в оренду строком на 49 років для комерційного використання під розміщення торгівельно-розважального комплексу із земель запасу (забудовані землі в тому числі кемпінгів, будинків відпочинку) в зоні відпочинку «Коблево» в межах території Коблевської сільської ради Березанського району Миколаївської області. До того ж досліджені листи Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 17 травня 2017 року та від 17 березня 2017 року, та в якості свідка допитана ОСОБА_8 - колишній керівник групи спеціалістів відділу відводу земель Миколаївського філіалу інституту «Укрземпроект», а також досліджені інші документи.

Враховуючи обставини даної справи, а також те, що наслідком розгляду справи може стати втручання держави в право на мирне володіння майном особи, зокрема позбавлення її права власності на майно шляхом його витребування на користь держави, з метою недопущення порушень прав громадянина, передбачених Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, колегія вважає за необхідне призначити по справі судову земельно-технічну експертизу.

Оскільки проведення зазначеної експертизи передбачає значний проміжок часу, то на цей час провадження у справі слід зупинити.

Керуючись ст. ст. 143, 144, 168, п. 5 ст.202 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Призначити по даній справі судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384, 385 КК України за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову в дачі висновку.

На вирішення експертів поставити питання:

- чи знаходилась територіально земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0,25 га, що розташована по АДРЕСА_4 станом на 19 лютого 2010 року в межах території земель, які перебували у постійному користуванні ДП «Очаківське ЛМГ».

В розпорядження експерта надати цивільну справу №469/21/17 (номер провадження 22ц/784/1870/17) 2 томи.

Оплату за проведення експертизи покласти на прокурату Миколаївської області.

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинити.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: