РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2017 м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

представників позивача ОСОБА_2 адвокатів ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне

спpаву за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про відшкодування шкоди, завданої у ДТП, -

В С Т А Н О В И В :

Представники позивача ОСОБА_2 адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позов підтримали та, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини і підстави, просять суд стягнути з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» (далі ПАТ «НАСК «ОРАНТА») на користь ОСОБА_2 заборгованість по страховому відшкодуванню у розмірі 6690,04 грн та пеню у розмірі 854,68 грн, а всього 7544,72 грн, стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 суму втрати товарної вартості у розмірі 11839,26 грн та витрати на оцінку збитку у розмірі 1250,00 грн, а всього 13089,26 грн, а також стягнути з відповідачів на користь позивача понесені нею судові витрати по справі у сумі 551,20 грн, що складаються з судового збору.

Представник відповідача ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні, посилаючись на обставини, викладені у письмових запереченнях проти позову, позов не визнав та просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник ПАТ «НАСК «ОРАНТА» ОСОБА_7 подав суду письмові заперечення проти позову, в яких, посилаючись на безпідставність позовних вимог, просить суд у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити повністю. Розгляд справи просить провести без участі представника ПАТ «НАСК «ОРАНТА».

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними.

Судом встановлено, що 04 листопада 2015 року приблизно о 10 годині 30 хвилин відповідач ОСОБА_5, керуючи автомобілем по вулиці Чорновола-Соборна в місті Рівне, скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_1, що належить позивачу ОСОБА_2, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно постанови Рівненського міського суду Рівненької області № 569/15722/15-п від 19 листопада 2015 року в діях відповідача ОСОБА_5 встановлено склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. При цьому, в судовому засіданні свою вину ОСОБА_5 визнав повністю.

Частиною четвертою статті 61 ЦПК України встановлено підстави звільнення від доказування, а саме встановлено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Аналогічна правова позиція зазначена і в абзаці 4 пункту 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, що належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХХ № 659507 від 19 грудня 2014 року. Згідно звіту про оцінку збитку № 341П від 16 листопада 2015 рору вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_1 внаслідок пошкодження в ДТП становить 38881,17 грн (в т.ч. вартість відновлювального ремонту автомобіля 27051,91 грн та сума втрати товарної вартості 11839,26 грн).

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_5 була застрахована на умовах поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/5763853 в ПАТ «НАСК «ОРАНТА», позивач 30 червня 2016 року звернулася із відповідною заявою до ПАТ НАСК «ОРАНТА».

Згідно пункту 36.2 статті 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов'язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Відповідач ПАТ «НАСК «ОРАНТА» суму відшкодування не погодив, повідомлення про прийняте рішення не направив, незалежну експертизу не провів, чим порушив вимоги статті 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

При цьому, дослідження ВК2749ВМ-09.12/5 від 09 грудня 2015 року, виконане спеціалістами ТОВ «Гарант-АСІСТАНС», копію якого додала до своїх заперечень ПАТ «НАСК «ОРАНТА», суд не приймає до уваги при вирішення спору і визнає його недопустимим доказом, оскільки воно суперечить вимогам чинного законодавства.

Статтею 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» передбачено, що проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Статтею 8 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» встановлено, що оцінка майна у випадках її обов'язкового проведення, зазначених у статті 7 цього Закону, виконана суб'єктами, які не є суб'єктами оціночної діяльності, визнається недійсною.

Крім того, згідно статті 5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність», суб'єктами оціночної діяльності є: суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Статтею 6 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» передбачено, що оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону.

Пунктом 5.1 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 (далі Методика), визначено, що технічний огляд КТЗ оцінювачем (експертом) являє собою початковий етап дослідження, який дає змогу органолептичними методами визначити ідентифікаційні дані КТЗ; його комплектність; укомплектованість; технічний стан, обсяг і характер пошкоджень; пробіг за одометром, інші показники на момент технічного огляду, необхідні для оцінки майна. Визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом (оцінювачем), який складає висновок чи звіт (акт), можливе тільки за рішенням органу (посадової особи), який здійснює судове чи досудове слідство, у разі надання ними даних, необхідних для оцінки.

Надане ПАТ «НАСК «ОРАНТА» дослідження ВК2749ВМ-09.12/5 від 09 грудня 2015 року зазначеним вимогам законодавства не відповідає, у ньому відсутня інформація про особу, яка виконала це дослідження, не зазначено, чи є виконавець спеціалістом-оцінювачем із діючим кваліфікаційним свідоцтвом оцінювача, як не зазначено і про те, чи є саме ТОВ «Гарант- АСІСТАНС» субєктом оціночної діяльності із діючим сертифікатом субєкта оціночної діяльності.

Крім того, із змісту дослідження вбачається, що огляд автомобіля провів аварійний комісар ОСОБА_8, однак із тексту дослідження неможливо встановити чи має ОСОБА_8 кваліфікацію спеціаліста оцінювача. Відповідних підтверджуючих документів ПАТ «НАСК «ОРАНТА» суду не надано.

Щодо порушення позивачем пункту 5.2 Методики, на яке посилається ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у своїх запереченнях, суд вважає необхідним звернути увагу на наступне.

Відповідно до згаданого пункту Методики виклик заінтересованих осіб на огляд відбувається лише у разі потреби. Як вбачається із змісту письмових заперечень, ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було оглянуто автомобіль. Із змісту протоколу огляду № 7781 від 04 листопада 2015 року, складеного аварійним комісаром ОСОБА_8, вбачається, що відповідачу було відомо характер та кількість пошкоджень автомобіля позивача. В протоколі огляду зафіксовано пошкодження двох лівих дверей, лівого крила, підкрилка, лівого повороту. Аналогічний протокол огляду з аналогічними пошкодженнями складено і спеціалістом оцінювачем, який проводив незалежну оцінку та склав звіт № 341П від 16 листопада 2015 року. Отже, позивачем вимоги Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів не порушено.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач - ПАТ «НАСК «ОРАНТА» був зобовязаний здійснити страхову виплату по страховому випадку за шкоду, завдану майну, у сумі вартості відновлювального ремонту автомобіля за вирахуванням 20% ПДВ, а саме 27051,91 грн 20% = 22546,26 грн.

Виплата страхового відшкодування ПАТ «НАСК «ОРАНТА» була здійснена 15 липня 2016 року у сумі 15853,22 грн. Таким чином, заборгованість ПАТ «НАСК «ОРАНТА» перед позивачем по виплаті страхового відшкодування становить 6690,04 грн (27051,91 грн. 20% ПДВ - 15853,22 грн).

Згідно пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

За розрахунком позивача, який проведено відповідно до вимог пункту 36.5 статті 36 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а тому він приймається судом до уваги, з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення виплати страхового відшкодування, розмір якої за визначений позивачем період з 15 липня 2016 року по 12 грудня 2016 року із суми боргу 6690,04 грн становить 854,68 грн.

Відповідно до вимог частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини першої статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до вимог частини першої, пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення пошкодженого майна (реальні збитки).

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно пункту 2.4 Методики вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Згідно звіту про оцінку № 341П від 16 листопада 2015 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_1 внаслідок пошкодження в ДТП становить 38881,17 грн (в т.ч. вартість відновлювального ремонту автомобіля 27051,91 грн та сума втрати товарної вартості 11839,26 грн).

Суд звертає увагу на ту обставину, що відповідачами на спростування звіту про оцінку № 341П від 16 листопада 2015 року не надано жодного допустимого та належного доказу.

Згідно пункту 32.7 статті 32 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу. Оскільки розмір втрати товарної вартості становить 11839,26 грн, що встановлено згаданим звітом про оцінку, то цю суму зобовязаний відшкодувати відповідач ОСОБА_5 з підстав, визначених у статті 1194 ЦК України.

Крім того, позивач зазнала збитку, сплативши 1250 грн за послуги з оцінки збитку, що також зобовязаний відшкодувати відповідач ОСОБА_5 з підстав, визначених у статті 22 та статті 1188 ЦК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 214 ЦПК України, при ухваленні рішення суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 04 червня 2014 року (справа № 6-49цс14) та від 20 січня 2016 року (справа № 6-2808цс15).

Зокрема, у правовій позиції, викладеній у постанові від 04 червня 2014 року (справа № 6-49цс14), Верховний Суд України вказав на те, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку.

При розгляді справи № 6-2808цс15 (постанова від 20 січня 2016 року) Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України всі понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по справі, а саме витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн, підлягають відшкодуванню позивачу відповідачами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,212,214,215,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на користь ОСОБА_2 заборгованість по страховому відшкодуванню у розмірі 6690 (шість тисяч шістсот девяносто) гривень 04 копійки та пеню у розмірі 854 (вісімсот пятдесят чотири) гривні 68 копійок, а всього 7544 (сім тисяч пятсот сорок чотири) гривні 72 копійки.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 суму втрати товарної вартості у розмірі 11839 (одинадцять тисяч вісімсот тридцять девять) гривень 26 копійок та витрати на оцінку збитку у розмірі 1250 (одна тисяча двісті пятдесят) гривень 00 копійок, а всього 13089 (тринадцять тисяч вісімдесят девять) гривень 26 копійок.

Стягнути публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на користь ОСОБА_2 203 (двісті три) гривні 94 копійки судових витрат по справі, що складаються з судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 347 (триста сорок сім) гривень 26 копійок судових витрат по справі, що складаються з судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено 15 вересня 2017 року.

Суддя: Ю.П.Куцоконь