АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівМахлай Л.Д., Мазурик О.Ф.
при секретаріГарматюк О.Д.
за участю: представника позивача ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_5 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року

У справі за позовом ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Куліша Віктора Михайловича про визнання зобов'язань за договором застави транспортного засобу припиненим та зобов'язання вчинити дії щодо припинення приватного обтяження застави рухомого майна, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено./а.с. 87-90/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_7 - ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема, вказуючи на відсутність підстав для припинення застави у зв'язку з непогашеними зобов'язаннями по кредитному договору, судом першої інстанції не встановлено суми непогашеної пені по кредитним зобов'язанням, періоду нарахування, терміну такого зобов'язання, та чи є дійсною така вимога. Так, з моменту погашення основної заборгованості - 07.03.2013 р. пройшло більше трьох років, ПАТ «Родовід Банк» з вимогою про стягнення пені не звертався, у зв'язку з чим зобов'язання по кредитному договору є припиненими, а враховуючи те, що застава є похідною від кредитного договору, вона також є припиненою. Також вказував на те, що відповідно до ст.ст. 3, 22 ЗУ «Про заставу» заставою може бути забезпечена будь-яка дійсна існуюча вимога, а відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове про задоволення позовних вимог.

№ справи 758/8502/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/7479 /2017
Головуючий у суді першої інстанції: Богінкевич С.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_7 та відповідачем ВАТ «РОДОВІД БАНК» був укладений кредитний договір № 77.1/АА-622.07.2 від 20.09.2007 р. (а.с.9-13, 14), згідно до умов якого відповідач відкрив позивачу відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 9 729 дол. США, строком до 20.09.2012 року включно, на купівлю автомобіля за договором купівлі-продажу (а.с.15-17, 18-20, 21) (п.1.1., 1.2.1.).

Крім того, відповідно до п.1.1. кредитного договору забезпеченням виконання зобов'язань за цим договором є застава автомобіля марки DAEWOO модель LANOS TF69Y згідно з договором застави № 77.1/АА-622.07.2 від 20.09. 2007 р. (а.с.24-25), відповідно до п.1.1. якого заставодавець зобов'язався для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків, іншої заборгованості, надалі - «основне зобов'язання», передав в заставу вищезазначений автомобіль.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 25 лютого 2016 р. № 107 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 25 лютого 2016 р. № 261 «Про запровадження тимчасової адміністрації в AT «РОДОВІД БАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна обтяжувач - ВАТ «РОДОВІД БАНК» (04070, м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, 17) зареєстрував обтяження (заборона відчужувати) на належний позивачу на праві власності транспортний засіб - автомобіль DAEWOO LANOS TF69Y, 2007 р.(а.с.26, 27).

Крім того, як вбачається з витягів про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 25.09.2007 року (а.с.26), від 12.05.2016 року (а.с.27) підставою обтяження зазначено договір застави транспортного засобу № 77.1/АА- 622.07.2 від 20.09.2007 р., терміном до 24.09.2017 р., позивача зазначено як боржника основного зобов'язання у розмірі 9 729 дол. США, термін виконання зобов'язання - 20.09.2012 р.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 599 ЦК України про те, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, п. 5.3. договору застави про те, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення і діє до повного розрахунку заставодавця заставодержателем за кредитним договором, п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України та ст. 28 Закону України «Про заставу» про те, що право застави та застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання. Оскільки застава має похідний характер від основного зобов'язання, що забезпечується нею, вона втрачає чинність з припиненням основного зобов'язання.

Встановивши, що укладаючи кредитний договір позивач прийняв на себе зобов'язання про те що за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, він повинен сплачувати відповідачу за кожний день пеню у розмірі подвійної процентної ставки, встановленої п. 1.5. Кредитного договору (12.50% річних, з 15.10.2008р - 16.00%) від суми простроченого платежу, а відповідно до наданого позивачем листа уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації АТ «Родовід Банк» від 02.06.2016 року (а.с.32) вказано, що позивачем було погашено основну суму боргу за кредитом у повному обсязі, однак внаслідок неналежного виконання зобов'язань за кредитним договором станом на 02.06.2016 року наявна заборгованість за розрахованою пенею в сумі 2 063,61 дол. США, у зв'язку з чим зобов'язання за договором не виконані та заборона на його автомобіль не може бути знята, суд першої інстанції прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги, щодо не повного з'ясування судом першої інстанції обставин справи, а саме, не встановлення суми залишку пені по кредитним зобов'язанням, періоду нарахування, терміну такого зобов'язання, та чи є дійсною така вимога та того, що з моменту погашення основної заборгованості пройшло більше трьох років, а ПАТ «Родовід Банк» з вимогою про стягнення пені не звертався, у зв'язку з чим зобов'язання по кредитному договору є припиненими, оскільки застава є похідною від кредитного договору, колегія суддів не приймає до уваги на підставі наступного.

Так, судом встановлено, що за неналежне виконання позивачем умов кредитного договору Банком було нарахована пеня у відповідності з умовами Кредитного зговору, яка с складовою частиною зобов'язання за кредитним договором і підлягає погашенню відповідно до п. 3.8. Кредитного договору.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора.

Згідно п. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, а згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Також відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України та ст. 28 Закону України «Про заставу» право застави та застава припиняється: з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання. Оскільки застава має похідний характер від основного зобов'язання, що забезпечується нею, вона втрачає чинність з припиненням основного зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що зобов'язання за кредитним договором в повному обсязі не виконанні, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для припинення застави.

Доводи апеляційної скарги щодо не встановлення судом першої інстанції розміру пені, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони спростовуються листом Банку від 02.06.2016 р. , відповідно до якого розмір пені, станом на 02.06.2016 р. складає 2063, 61 доларів США, який підлягає сплаті у гривнях за офіційним курсом НБУ, який встановлено на день сплати.

Відповідно до пояснень в судовому засіданні апеляційної інстанції представника, з часу відповіді з банку до часу розгляду справи в суді, вони не звертались з відповідними заявами щодо роз'яснення розміру суми пені у зв'язку з незгодою.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_5 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року - відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: