Справа №222/396/17
Провадження № 2/222/209/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2017 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

при секретарі Гранкіній О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що в вересні 2016 року на прохання відповідача передав останньому у тимчасове користування двигун V=1293CUB.CM від автомобіля ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1, однак на його вимогу відповідач відмовляється повертати майно. Просив суд зобовязати ОСОБА_2 повернути двигун.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеному у позові, додав, що автомобіль ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1, він придбав декілька років тому, однак правовстановлюючі документи на оформлював. Оцінити вартість двигуна він не має змоги, оскільки відповідач утримує його себе. Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав заперечення проти позову, зазначивши, що у позивача відсутнє право вимоги оскільки він не є власником транспортного засобу, крім цього, він ніколи не встановлював спірний двигун на належний йому автомобіль, що було підтверджено під час перевірки заяви позивача працівниками поліції. Просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши заперечення та матеріали додані до позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

При розгляді спорів про витребування власником свого майна із чужого незаконного володіння необхідно враховувати, що позивачем за таким позовом може бути особа, яка хоча і не є власником, але в якої майно перебувало у володінні за законом або договором, зокрема на підставі цивільно-правових договорів (зберігання, майнового найму тощо), в оперативному управлінні, на праві повного господарського відання, а також на інших підставах, установлених законом.

Зі змісту статей 397, 398 ЦК України вбачається, що право володіння виникає у особи, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. При цьому фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ЯНВ №118256 автомобіль марки ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1, 1981 року випуску, номер двигуна V=1293CUB.CM, номер кузова НОМЕР_2, належить ОСОБА_3.

Отже, отримавши від власника ОСОБА_3 транспортний засіб марки ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1, та правовстановлюючий документ на нього, позивач є добросовісним володільцем зазначеного автомобіля.

В вересні 2016 року позивач ОСОБА_1 за усною домовленістю надав двигун V=1293CUB.CM з автомобіля ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1, у тимчасове користування ОСОБА_4, обумовивши строк його повернення.

Факт передачі спірного майна відповідачеві підтвердили допитані судом свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Згідно висновку Нікольського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області за результатами перевірки по матеріалам заяви ОСОБА_1 від 10.03.2017 року опитаний ОСОБА_2 пояснив, що двигун на теперішній час знаходиться у нього, але він ним не користується та віддасть двигун ОСОБА_1 при поверненні йому останнім боргу в сумі 6600 гривень.

Статтями 626, 639 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.400 ЦК України недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна.

Згідно ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами був укладений усний договір користування майном, строк якого визначений моментом предявлення вимоги або мінуванням потреби у користуванні. Добросовісний володілець майна ОСОБА_1 заявив про витребування двигуна, проте ОСОБА_2 майно не повернув, не довів законності підстав його утримання, а тому володіння ОСОБА_4 майном є незаконним, і воно підлягає примусовому поверненню ОСОБА_1. Відсутність правовстановлюючих документів на майно у позивача не надає права відповідачу на володіння двигуном та не створює для нього ніяких правових наслідків.

Не є підставою для залишення позову без розгляду та відмови у позові не зазначення ціни позову, визначеної вартістю майна, оскільки як пояснив позивач він позбавлений можливості оцінити вартість двигуна, оскільки той перебуває у володінні відповідача, крім того, судом встановлено, що майно є в натурі і позивачем не заявлено вимоги про відшкодування вартості майна.

Таким чином суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі.

Крім цього, на підставі ст. 88 ЦПК України враховуючи, що позов задоволено суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним при зверненні до суду судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 640 гривень.

На підставі ст.ст. 387, 397, 398, 526, 530, 629, 639, 1212 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення безпідставно набутого майна задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, повернути безпідставно набуте майно двигун №V=1293CUB.CM від транспортного засобу марки ВАЗ 21011, реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_1, проживаючому за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, витрати по сплаті судового збору в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Повний текст рішення виготовлений 13.09.2017 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Володарський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.Є. Вайновська