Справа № 442/608/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого судді Коваля Р.Г.,

при секретарі Бучок М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Дрогобич справу за поданням державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 погоджене з начальником Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 про обмеження керівника юридичної особи - боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 звернувся з поданням про обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, посилається на те, що у Дрогобицькому міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на примусовому виконанні знаходиться виконавче провадження №50365289 згідно судового наказу №914/787/13-г від 20.05.2013 року, виданого Господарським судом Львівської області про стягнення з ПП «Дані-Тепло» на користь ТзОВ «ОСОБА_1 Груп» 17094,97 грн. неустойки та 1615,09 грн. судового збору.

03.03.2016 року державним виконавцем ВДВС Дрогобицького МРУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання та скеровано сторонам, однак вимоги виконавчого документу боржником не виконуються.

У своєму поданні просить постановити рішення про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3, як керівника ПП «Дані-Тепло», у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов»язань.

Державний виконавець Дрогобицького МРВ ДВС ГТУЮ у Львівській області в судове засідання не з»явився, в своєму поданні просив таке задоволити.

Оглянувши матеріали справи, суд встановив, що згідно з ст. 377 1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пунктом 5 ч.1 ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон передбачено ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов'язань.

На підставі п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язання за рішенням.

Згідно зі ст.2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст.12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст.313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до Судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Верховного суду України від 01.02.2013 року ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що 03.03.2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дрогобицького МРУЮ Львівської області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснення ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк.

У матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та отримання ним копії зазначеної постанови. Немає даних про повідомлення боржника про надання йому строку для добровільного виконання вимоги перед стягувачем.

Крім того, сам по собі виїзд за межі України боржника не зумовлює неможливість виконання останнім зобов»язання перед стягувачем, а докази щодо наміру ОСОБА_3 виїхати за межі України на постійне місце проживання державним виконавцем Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби в поданні не зазначені.

Виходячи з вищенаведеного, та керуючись ст.ст. 8, 14, 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1, погоджене з начальником Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби ОСОБА_2, про обмеження керівника юридичної особи - боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області протягом п'яти днів з дня її проголошення через Дрогобицький міськрайонний суд.

Суддя Коваль Р.Г.