Справа № 575/177/17
Провадження № 2/575/90/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2017 р. смт. Велика Писарівка

В.Писарівський районний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді Савєльєвої А.І.

за участю секретаря - Доценко Т.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.В.Писарівка справу за цивільним позовом ОСОБА_2, представник позивача: ОСОБА_3, до територіальної громади в особі виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Сумської області, третя особа: відділ у Великописарівському районі міжрайонного управління у Великописарівському та Краснопільському районах головного управління Держгеокадастру у Сумській області, про визнання права власності на спадщину за законом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, представник позивача: ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Сумської області, третя особа: відділ у Великописарівському районі міжрайонного управління у Великописарівському та Краснопільському районах головного управління Держгеокадастру у Сумській області, про визнання права власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.ЛукашівкаВ.Писарівського району Сумської області, на земельну частку (пай) площею 2,89 умовних кадастрових гектарів, розташовану в межах Дмитрівської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1. Позивач являється спадкоємцем за законом вказаного спадкового майна за нормами ст.529 ЦК УРСР (1963р.), однак оформити спадкові права на земельну частку (пай) в нотаріальному порядку не має можливості, оскільки втрачений правовстановлювальний документ. У зв'язку з викладеним позивач просить позов задовольнити.

У судове засідання позивач не з'явився.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення вимог позивача не заперечує.

Представник третьої особи у судовому засіданні присутнім не був, надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден.

Заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с.Лукашівка В.Писарівського району Сумської області померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.12). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай) площею 2,89 умовних кадастрових гектарів, розташовану в межах Дмитрівської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за № 514 від 11.08.1998 (а.с.14).

З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46906822 від 27.02.2017 вбачається, що заповіт від імені ОСОБА_4 не посвідчувався (а.с.40).

Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 18 грудня 2013 року розглянув справу № 6-138цс13 і зробив правовий висновок, що відповідно до ч.ч. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2004 року) відносини спадкування регулюються нормами ЦК України (2004 року), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року), або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, то до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР (1963р.) спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При цьому, відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР (1963р.) при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги являються в рівних частинах діти ( у тому числі усиновлені), подружжя та батьки (усиновлювачі) померлого; онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Таким чином, спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 являється її онук - позивач ОСОБА_2, оскільки його рідний батько - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто до відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4; їх родинні стосунки підтверджуються відповідними матеріалами справи (а.с.9,13).

Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 46906829 від 27.02.2017 після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкова справа не заведена, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.40).

Відповідно до Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Згідно ст.549 ЦК України (1963р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1). якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2). якщо він подав до держнотконтори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вказані в даній статті дії повинні бути здійснені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ч.2 цієї статті).

Таким чином, в силу ст.549 ЦК УРСР (1963р.) позивач ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

Відповідно до п.23 Постанови ПВСУ №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У зв'язку із втратою правовстановлювального документа (Сертифіката) одержати в нотаріальному порядку свідоцтво про право на спадщину позивач не має можливості, що підтверджується повідомленням завідувача В.Писарівської РДНК Перлік Т.М. (а.с.10).

Втрата Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1підтверджується оголошенням у місцевій газеті «Ворскла», що мається в матеріалах справи (а.с.24-25).

Зі статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вбачається, що державна реєстрація прав проводиться на підставі, зокрема, рішень судів, що набрали законної сили.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006р. N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950р.та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У рішенні від 30 листопада 2004 року у справі "Case of Oneryildis v. Turkey" (справа відкрита за заявою № 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття "майно" охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні "законне сподівання" стосовно ефективного здійснення права власності.

Таким чином, за умови прийняття позивачем ОСОБА_2 спадщини після смерті ОСОБА_4 у встановлений законом строк та спосіб, а також неможливості іншим шляхом оформити спадкові права на нерухоме майно, суд приходить до висновку, що право власності позивача на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання.

керуючись ст.ст. 524, 529, 549 ЦК УРСР (1963р.),

ст.ст. 10,27,31,60,209,212,213,214,215 ЦПК України, суд -

В и р і ш и в :

Цивільний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем с.Дмитрівка Великописарівського району Сумської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с.Лукашівка В.Писарівського району Сумської області, право на земельну частку (пай) САПТЗТ «Зоря» розміром 2,89 умовних кадастрових гектарів, розташовану в межах Дмитрівської сільської ради В.Писарівського району Сумської області, відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів за № 514 від 11.08.1998.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через В.Писарівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 09 березня 2017 року.

Суддя А.І.Савєльєва