Справа № 541/2811/16-ц
Номер провадження 2/541/202/2017
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 травня 2017 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

Головуючого судді Городівського О.А.,

за участю секретаря - Ніколаєнко М. В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною бабусі, яка проживає окремо,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Миргородська міська рада Полтавської області,

установив:

У грудні 2016 року з позовною заявою до суду звернулась ОСОБА_1. Позивачка вказала, що її син ОСОБА_4 перебував у офіційному шлюбі з відповідачкою, ОСОБА_2. В період шлюбу 14.08.2012 року в їх сімї народилась донька, ОСОБА_5.

Подружнє життя сімї ОСОБА_5 не склалось. 17.03.2014 їх шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу, онучка позивачки залишилась проживати разом із ОСОБА_2 у будинку її батька, в м. Миргород по вул. Почапці, 26.

Позивачка вказує, що після розірвання шлюбу ОСОБА_2 спочатку дозволяла позивачці бачитись та спілкуватись із онукою. згодом стосунки між позивачкою та відповідачкою почали погіршуватись. В подальшому відповідачка обмежила спілкування з онукою та чинить перешкоди у їх спілкуванні. Позивака вказує, що бажає бачитись із своєю онукою, спілкуватись з нею, приймати участь у її вихованні та розвитку.

Мирним шляхом врегулювати відносини щодо визначення порядку спілкування не вдалося. Позивачка звернулась до органу опіки та піклування із заявою про встановлення порядку побачень з онукою. Комісія прийняла рішення, яким визначила дні спілкування з онукою в присутності матері.

Позивачка вказує, що графік та спосіб спілкування з онукою, який встановлений рішенням органу опіки та піклування не влаштовує, а тому вона намагалась домовитись із відповідачкою про добровільну зміну порядку спілкування, однак отримала відмову.

Позивачка вважає дії відповідача такими, що порушують її права на спілкування з онукою. На її переконання вона чинить перешкоди в їх спілкуванні. Хоча дане спілкування лише позитивно могло позначитись на вихованні та розвитку ОСОБА_5.

Посилаючись на положення статей 257, 258 СК України позивачка просить суд постановити рішення яким зобовязати відповідачку ОСОБА_2 не чинити перешкоди брати участь у вихованні та спілкуванні позивачці з онукою, ОСОБА_5, та встановити дні та часи зустрічей без присутності відповідачки кожну п'ятницю та суботу з 12-00 год. до 18-00 год.

В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд задовольнити її позов, так як вона є людиною з позитивними якостями. Її спілкування з онукою лише сприятиме її розвитку та вихованню. Вона наполягає на зустрічах з онукою без перебування поряд її матері, відповідачки по справі, так як в них виникли неприязні відносини.

Відповідачка, ОСОБА_2 та її представник адвокат, ОСОБА_3, заперечили позовні вимоги ОСОБА_1 Відповідачка не заперечувала права позивачки спілкуватись із онукою, однак лише в її присутності, враховуючи її вік та стан здоров'я. Дійсно після розірвання шлюбу вона не забороняла, а навпаки сприяла спілкуванню позиваки з онукою. Однак внаслідок погіршення взаємовідносин та втручання ОСОБА_1 у процес лікування її доньки, без її згоди та дозволу, вона обмежила їх спілкування. Після встановлення порядку спілкування бабусі з онукою Комісією з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Миргородської міської ради позивачка жодного разу не реалізувала своє право та не узгодила їх зустрічі, про що вона інформувала комісію. Враховуючи те, що позивачка майже півтора роки не мала тривалого спілкування із онукою, а також враховуючи вік ОСОБА_5, вона вважає неможливо на даний час надавати можливість їм спілкуватися без нагляду матері.

Представник органу опіки та піклування подав до суду клопотання про розгляд справи без її особистої участі.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши докази надані на засадах змагальності встановив, що позивачка являється бабусею ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

На підставі наданий суду характеристик суд вважає, що жодних підстав обмежувати спілкування ОСОБА_1 з онукою немає. Навпаки суд переконаний про наявність позитиву від їх спілкування та участі позивачки у вихованні онуки, враховуючи що вона росте в неповній сімї.

Статтею 263 СК України передбачено, що спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до принципу диспозитивності розгляду цивільної справи, суд має вирішувати справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

В ході розгляду справи суду не надано доказів, що відповідачка перешкоджала в спілкуванні позивачки з онукою у спосіб визначений органом опіки та піклування у рішенні від 24 рудня 2015 року. Навпаки судом встановлено, що позивака жодного разу не спробувала організувати свою зустріч з онукою у спосіб визначений у рішенні.

Враховуючи те, що судом не встановлено вчинення ОСОБА_6 перешкод у участі та спілкуванні позивачки з онукою у спосіб встановлений рішенням органу опіки та піклування, яке постановлено на підставі заяви позивачки, суд не вбачає підстав для задоволення позову про усунення перешкод.

Позивака у позовній заяві поряд з позовною вимогою про зобов'язання відповідачки не чинити їй перешкоди у спілкуванні з онукою попросила встановити дні зустрічі з онукою з 12-00 год. по 18-00 год., кожну п'ятницю та суботу без присутності ОСОБА_2 Однак в ході судового розгляду позивачка жодним доказом не обґрунтувала, чому їй не підходить графік спілкування визначений органом опіки та піклування, який не обмежував позивачку часом спілкування та надавав на вибір узгоджувати один з вихідних днів для спілкування. Враховуючи те, що позивачка жодного разу не скористалась можливіст. здійснити спілкування з онукою у вищевказаний спосіб протягом тривалого часу, а також, враховуючи взаємини, які виникли між позивачкою та відповідачкою, суд приходить до переконання про відсутність підстав на момент розгляду справи для зміни порядку та способу спілкування, який визначив органі опіки та піклування у рішенні від 12.12.2015 року.

Керуючись ст.ст. 11, 88,130, 174, 213-215, 294 ЦПК України , суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 повністю.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Миргородський міськрайонний суд до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. А. Городівський