Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.02.2017 Справа №607/446/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Дзюбича В.Л., з участю секретаря судового засідання Грабської Ю.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції про розірвання шлюбу та оспорювання батьківства,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідача ОСОБА_2, третя особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про розірвання шлюбу та оспорювання батьківства.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 лютого 1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської Ради народних депутатів Тернопільської області було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за №115. Від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що 14 вересня 1999 року Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області складено відповідний актовий запис за №1567 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що 13 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис за №550. У свідоцтвах про народження обох дітей в графі батьки батьком було вказано ОСОБА_1. З розмови з відповідачкою ОСОБА_2 позивачу стало відомо про те, що, починаючи ще з 2012 року, його дружина підтримує стосунки з іншим чоловіком, який фактично є біологічним батьком ОСОБА_4. Крім цього, згідно з інформацією, вказаною в довідці, виданій Тернопільською комунальною міською лікарнею №2, в період орієнтовного зачаття дитини позивач перебував на роботі за межами України - в Російській Федерації. На час звернення до суду сторони проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх відносин.

На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб, який був зареєстрований 06 лютого 1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської Ради народних депутатів Тернопільської області, актовий запис №115; виключити запис про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Києва, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як батька з актового запису №550, зробленого 13 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про народження малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки міста Тернопіль Тернопільської області; зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції внести відповідні зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 13 березня 2013 року, а саме - виключити з графи «батько» відомості про ОСОБА_1.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, проте подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Не заперечує відносно розірвання шлюбу із відповідачем. Крім того, вона повністю визнає факт про те, що ОСОБА_1 не є біологічним батьком її малолітньої доньки ОСОБА_4 та не заперечує про виключення з актового запису про народження ОСОБА_4 запису (відомостей) про ОСОБА_1 як батька дитини.

Представник третьої особи - відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи.

06 лютого 1997 року сторони зареєстрували шлюб, що стверджується свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_2, виданим 06 лютого 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської ради народних депутатів Тернопільської області України, актовий запис № 115.

В шлюбі в сторін народилися діти: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 від 04 січня 2017 року (повторне), видане Тернопільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, як слідує із свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 13 березня 2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції.

В судовому засіданні встановлено, що між подружжям погіршилися відносини, вони тривалий час не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних стосунків. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення.

Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позовні вимоги визнає ат не заперечує щодо розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, тому суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

Як передбачає ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним походить від подружжя.

Згідно наданих пояснень ОСОБА_1, викладених в позовній заяві, він не може бути батьком дитини, оскільки в період її зачаття перебував за межами України.

У відповідності до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статі 122 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Як вбачається із Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», предметом доказування у справах про оспорення батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Уразі доведеності цієї обставини постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 р. № 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.

Приймаючи до уваги ті обставини, що відповідач ОСОБА_2 просить задовольнити прохання позивача ОСОБА_1 щодо виключення відомостей про особу, як батька з актового запису №550, зробленого 13 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про народження малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки міста Тернопіль Тернопільської області, тому фактично визнала позовні вимоги щодо оспорення батьківства, а згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані стороною, яка бере участь у справі, не підлягають доказуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо оспорення батьківства слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 212, 224-226, 228, 232, 233 Цивільного процесуального кодексу, ст.ст.112, 114, 122, 136 Сімейного Кодексу України суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 06 лютого 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської ради народних депутатів Тернопільської області України, актовий запис № 115.

Виключити запис про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Києва, громадянина України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, як батька з актового запису №550, зробленого 13 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, про народження малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки міста Тернопіль Тернопільської області.

Зобов'язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції внести відповідні зміни в актовий запис про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції 13 березня 2013 року, а саме - виключити з графи «батько» відомості про ОСОБА_1.

Копію рішення у справі направити особам які брали участь у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич