Справа № 147/1518/16-ц
Провадження № 2/147/14/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.2017 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоободівської сільської ради Тростянецького району про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності, звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що 17.03.2016 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в с.Мала Стратіївка, вул.Центральна, 285, Тростянецького району Вінницької області, земельної ділянки. 03.05.2007 року вона склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла ОСОБА_1

Позивач вчасно прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та з вимогою видати їй свідоцтво про право на спадщину, частину спадкового майна оформила на себе, однак 09.11.2016 року отримала відмову державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на зазначений будинок.

В звязку з чим позивач не може реалізувати свої спадкові права. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с.Мала Стратіївка, вул.Центральна, 285, Тростянецького району Вінницької області, який належав померлій ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявились, однак представником позивача надано суду заяву, в якій просить слухати справу в їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач, представник Новоободівської сільської ради, в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву, в якій вимоги позову визнав, не заперечував проти їх задоволення, просив слухати справу в його відсутність.

Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.2 ст.158 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.197 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини.

17.03.2016 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-АМ №338415, виданого 18.03.2016 року виконкомом Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області(а.с.6).

Відповідно до довідки №1923 від 16.09.2016 року встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 17.03.2016 року на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.8).

03.05.2007 року ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, відповідно якого все своє майно заповіла ОСОБА_1 Даний заповіт посвідчений секретарем Новоободівської сільської ради Тростянецького району, зареєстрований в реєстрі №43, станом на день розгляду справи не змінений та не скасований(а.с.9).

Оглянувши в судовому засіданні спадкову справу №285/2016 після смерті ОСОБА_3, наданої Тростянецькою Державною нотаріальною конторою, встановлено, що позивач вчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, що підтверджується заявою, Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі(а.с.10,11). Частину спадкового майна позивач за заповітом оформила на себе, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, згідно якого, спадщина, на яку видано дане свідоцтво складається з земельної ділянки площею 4,5428га.(а.с.15).

З відповіді завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за №549/02-17 від 09.11.2016 року випливає, що позивач ОСОБА_1 за відсутності правовстановлюючого документу не має змоги оформити за нею право власності на спадкове майно житловий будинок з погосподарськими спорудами в с.М.Стратіївка, вул.Центральна, 285, Тростянецького району, після смерті ОСОБА_3, через нотаріальну контору(а.с.16).

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК України).

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні.

Згідно листа № 10-1387/0/4-12 від 27.09.2012 року «Про практику застосування судами при розгляді справ окремих норм законодавства про власність та спадкування» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ роз'яснив, що відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на придбане до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його придбання, а не виникає у зв'язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Аналогічну правову позицію було висловлено ВСУ у постанові від 13 червня 2012 р. у справі № 6-54цс12, яка є обов'язковою для врахування судами України.

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого станом на 23.09.2016 року будинок по вул.Центральна, 285, с.Мала Стратіївка, Тростянецького району Вінницької області має наступні технічні характеристики: житловий будинок літера «А», загальною площею73,4кв.м., житловою площею 45,7кв.м., допоміжною площею 27,7кв.м.(а.с.12-14).

Довідкою №258 від 02.03.2017 року, виданою виконкомом Новоободівської сільської ради Тростянецького району встановлено, що згідно погосподарської книги №1 особовий рахунок 55 житловий будинок №285 по вул.Центральна, с.Мала Стратіївка Тростянецького району станом на 15.04.1991 року відносився до групи колгоспних дворів, головою двору була ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами підтверджують, що за життя ОСОБА_3 набула права власності на нерухоме майно згідно діючого на той час законодавства, з якою не пов'язувалась державна реєстрація.

Вказані обставини були визнані сторонами, отож доказуванню в силу ст.61 ЦПК України не підлягають.

Ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і є всі підстави визнати за нею право власності на спадкове майно, оскільки позивачем надано беззаперечні докази для визнання права власності за нею та позов визнаний відповідачем, а визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 328, 1216, 1221, 1223, 1233, 1235, 1236, 1258, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, ч.2 ст.158,174,197 ч.2, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок та господарські споруди, що розташований в с.Мала Стратіївка, вул.Центральна, 285, Тростянецького району Вінницької області, що належав ОСОБА_3, померлій 17 березня 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя