Справа № 139/384/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.,

з участю заявника ОСОБА_1,

та секретаря судового засідання Хонькович Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю, -

в с т а н о в и в:

З 1993 року ОСОБА_1 проживав однією сім`єю із ОСОБА_2 по день її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3. Заявник бажає встановити юридичний факт, оскільки він стане підставою для оформлення спадкових прав, а тому за захистом своїх прав та інтересів з відповідною заявою звернувся до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свою заяву і пояснив суду, що із ОСОБА_2 він проживав спільно, як чоловік та дружина з 1993 року. Дітей у них не було, проте проживали вони як одна сім'я, доглядали та піклувалися одне про одного, вели спільне домашнє господарство, мали спільний бюджет. По смерті він провів поховання ОСОБА_2, організував поминки, поклав пам'ятник на могилі і доглядає за нею. Необхідність встановлення факту проживання однією сім'єю виникла у зв'язку з тим, що він бажає оформити спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2, зокрема, земельну ділянку.

Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши в сукупності всі докази, суд прийшов до висновку, що заяву слід задовольнити.

Так, допитана судом свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона - вдова рідного брата заявника, а тому їй достеменно відомо, що біля 20-ти років ОСОБА_1 проживав із ОСОБА_2, але шлюб їх не був зареєстрований. Тепер ОСОБА_1 бажає успадкувати земельну ділянку після смерті дружини, але не може довести право на спадкування.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона - сусідка покійної ОСОБА_2, а тому добре знає, що в 1993 році з тою почав проживати однією сім'єю як чоловік ОСОБА_1. Ця сім'я не мала дітей, у ОСОБА_2 не було ні батьків, ні сестер, братів.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2, крім пояснень заявника та свідків, також стверджується довідками виконавчого комітету Вищеольчедаївської сільської ради № 1140, № 1142, № 1141 та № 1143 від 31 серпня 2016 року (а.с. 6, 7, 9, 10, 11), із яких слідує, що ОСОБА_1 з 1993 року по 2015 рік проживав однією сім'єю із ОСОБА_2, вели разом спільне господарство, мали спільний бюджет та піклувалися один про одного. Після смерті ОСОБА_2 він здійснив її поховання і має право на спадкувати після її смерті за законом.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

До спадкоємців четвертої черги може належати не лише жінка або чоловік, які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, а також й інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 5-рп/99 від 03.06.1999 року у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", частин четвертої і п'ятої статті 22 Закону України "Про міліцію" та частини шостої статті 22 Закону України "Про пожежну безпеку" (справа про офіційне тлумачення терміна "член сім'ї") визначив, що обов'язковою умовою для визнання осіб членами сім'ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Таким чином, суд вважає, що перерахованими вище доказами заявник довів суду, що він проживав із померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 (а.с. 5) однією сім'єю як чоловік і жінка з 1993 року до дня її смерті.

Свідоцтвом про смерть (а.с. 5), довідкою виконавчого комітету Вищеольчедаївської сільської ради № 1142 від 31 серпня 2016 року (а.с. 7), копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с. 8), своїми поясненнями та поясненнями свідків у судовому засіданні заявник довів, що встановлення факту йому необхідно для оформлення спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2.

Представник заінтересованої особи - сільський голова Вищеольчедаївської сільської ради Квятковська Т.В. у судове засідання не з'явилася і не повідомила про причину неявки.

Керуючись ст.ст. 60, 212, 213, 215, п. 5 ч. 1 ст. 256, ст. 259 ЦПК України, суд в и р і ш и в:

Заяву задовольнити. Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1993 року до 25 січня 2015 проживав однією сім'єю із ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з моменту його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: ________________