ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1216/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О. з секретарем Горбань С.І., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2, товариства з обмеженою відповідальністю «Радімар Консалтинг Груп» до ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 р. ОСОБА_2 та товариство з обмеженою відповідальністю «Радімар Консалтинг Груп» (далі - ТОВ «Радімар Консалтинг Груп») звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порушує права і свободи, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію, інформації, викладеної у статті «ІНФОРМАЦІЯ_1», опублікованій ІНФОРМАЦІЯ_2 р. на українському Інтернет-порталі ЦЕНЗОР.НЕТ такого змісту: «…С компанией афиллирован еще целый ряд предприятий различного рода. Одним из них является киевское ООО «Radimar Consulting Group». Директором является ОСОБА_2. ОСОБА_6 из города Макеевка Донецкой области…». «…Именно ее консалтинговая фирма стала матрицей, уложившей кадровую кальку ОСОБА_5 на многострадальную Луганщину…» «…Еще одной из сотрудниц фирмы является донетчанка ОСОБА_7, которая не скрывает своей связи с компанией ОСОБА_5 и на своей странице в социальной сети «Фейсбук» прямо указывает место работы - DMS…»; «…Кроме того, к деятельности «Radimar Consulting Group» имеет отношение донетчанка ОСОБА_8, экс-руководитель аппарата Донецкого горсовета, и макеевчанин ОСОБА_9, руководитель одного из активов DMS - донецкого ООО «Борды Украины Медиа»…»; «…Контролировать деятельность кадрового десанта на месте было поручено ОСОБА_10. Уже после увольнения в ее кабинете была обнаружена схема распределения сфер ответственности с фамилиями внедренных людей ОСОБА_5 и их кураторами от «Radimar Consulting Group»…»; зобов'язання протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили публічно вибачитися та спростувати недостовірну інформацію шляхом розміщення на українському Інтернет-порталі ЦЕНЗОР.НЕТ в рубриці Резонанс, розділі Політика відповідного спростування; зобов'язання вилучити з тексту статті «ІНФОРМАЦІЯ_1» вищевказану недостовірну інформацію.

На обґрунтування позову вказали, що відповідач ОСОБА_4 є власником сайту ІНФОРМАЦІЯ_3/ і головним редактором українського Інтернет-порталу ЦЕНЗОР.НЕТ, на якому ІНФОРМАЦІЯ_2 р. о 09-15 год. була поширена вищевказана недостовірна інформація.

Зазначена інформація не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_2 у 2015 р. одноосібно створила ТОВ «Радімар Консалтинг Груп» і до цього часу є єдиним його засновником (учасником). В період з вересня 2015 по лютий 2016 р ОСОБА_2 проходила стажування (в компанії DMS) для отримання навичок як помічник керівника, але в будь-яких трудових та майнових відносинах, під контролем та впливом цієї компанії та/або її власника ОСОБА_11 не перебувала і не перебуває, що підтверджується записами в її трудовій книжці.

Будь-яких фактів, які б підтверджували причетність до діяльності ТОВ «Радімар Консалтинг Груп» зазначених у публікації осіб, у статті не наведено. Ці особи ніколи не перебували у трудових відносинах з ТОВ «Радімар Консалтинг Груп», єдиним працівником та керівником якого є ОСОБА_2, про що свідчать податкові розрахунки.

Поширена відповідачем недостовірна інформація має негативний зміст, оскільки у статті йдеться про причетність позивачів до певного кола осіб, які фінансувалися ззовні і довгий час працювали в різних державних органах Луганської області, здійснюючи «розпил» бюджетних коштів та інші махінації, тобто вчиняли протиправні дії.

Оскільки поширена відповідачем недостовірна інформація поросить честь, гідність та ділову репутацію позивачів та завдає їм втрат немайнового характеру, позивачі вимагають її спростування у той же спосіб, у який вона була поширена, просять зобов'язати відповідача офіційно вибачитися та вилучити інформацію з тексту статті.

Позивач ОСОБА_2 та представник ТОВ «Радімар Консалтинг Груп» подали заяви про підтримання позовних вимог та клопотали про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем його проживання, за місцем роботи та через оголошення у пресі (а.с. 82-84, 95-97, 98-100, 101-103, 112-113), проте в судове засідання він повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, письмових заперечень на позов не подав.

Враховуючи повторну неявку відповідача в судове засідання, суд відповідно до вимог статті 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачі не заперечують проти такого вирішення справи.

Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 р. у мережі Інтернет на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3/ українського Інтернет-видання ЦЕНЗОР.НЕТ була опублікована стаття під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» за авторством ОСОБА_12, у якій розміщена інформація такого змісту: «…С компанией афиллирован еще целый ряд предприятий различного рода. Одним из них является киевское ООО «Radimar Consulting Group». Директором является ОСОБА_2. ОСОБА_6 из города Макеевка Донецкой области…». «…Именно ее консалтинговая фирма стала матрицей, уложившей кадровую кальку ОСОБА_5 на многострадальную Луганщину…» «…Еще одной из сотрудниц фирмы является донетчанка ОСОБА_7, которая не скрывает своей связи с компанией ОСОБА_5 и на своей странице в социальной сети «Фейсбук» прямо указывает место работы - DMS…»; «…Кроме того, к деятельности «Radimar Consulting Group» имеет отношение донетчанка ОСОБА_8, экс-руководитель аппарата Донецкого горсовета, и макеевчанин ОСОБА_9, руководитель одного из активов DMS - донецкого ООО «Борды Украины Медиа»…»; «…Контролировать деятельность кадрового десанта на месте было поручено ОСОБА_10. Уже после увольнения в ее кабинете была обнаружена схема распределения сфер ответственности с фамилиями внедренных людей ОСОБА_5 и их кураторами от «Radimar Consulting Group»…».

Вказана обставина підтверджується наявними у матеріалах справи письмовим доказом - роздруківкою веб-сторінки (а.с. 8-16).

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 3 листопада 2015 р., яке набрало законної сили, встановлено, що власником та головним редактором Інтернет-видання ЦЕНЗОР.НЕТ є відповідач ОСОБА_4 (а.с. 57-59).

Відповідно до роз'яснень, наданих Верховним Судом України у пункті 12 постанови Пленуму від 27 лютого 2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (далі - постанова Пленуму) належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації.

Жодних заперечень щодо причетності до поширення вищенаведеної інформації від власника та головного редактора Інтернет-видання ЦЕНЗОР.НЕТ ОСОБА_4 не надійшло, а відтак факт поширення інформації відповідачем є встановленим.

Відповідно до положень частини 1 статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Верховний Суд України у пункті 15 постанови Пленуму роз'яснив, що підставою для задоволення позову у справах даної категорії може бути наявність юридичного складу правопорушення, який включає сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Оцінка змісту статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1» дає підстави для висновку, що викладена у ній інформація щодо діяльності ОСОБА_5 і компанії DMS стосується такожОСОБА_2 та очолюваного нею ТОВ «Радімар Консалтинг Груп» і є негативною, оскільки автор цієї публікації у формі тверджень посилається на порушення позивачами норм діючого законодавства, причетності до розкрадання бюджетних коштів, що порочить їх честь, гідність та ділову репутацію та тягне за собою зміну морального ставлення суспільства до позивачів.

Водночас відповідно до положень статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції (пункт 19 постанови Пленуму).

За приписами статті 47-1 Закону України "Про інформацію" ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

В даному випадку поширена негативна інформація про те, що ОСОБА_2 та очолюване нею ТОВ «Радімар Консалтинг Груп» причетні до діяльності фінансованої ззовні (тобто із-за кордону) організованої групи осіб, учасники якої довгий час працювали в різних державних органах Луганської області, здійснюючи «розпил» бюджетних коштів та інші махінації, тобто вчиняли протиправні дії.

Ураховуючи зміст всієї публікації в цілому, зміст конкретних фраз та характер використання мовних засобів суд вважає, що вищенаведені висловлювання про позивачів не є оціночними судженнями і не можуть бути розцінені як гіпербола, алегорія чи сатира. Відтак ця інформація є фактичними твердженнями.

За правилом частини 3 статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Відтак тягар доказування достовірності поширеної інформації законодавець поклав на відповідача, проте відповідачем не надано суду доказів того, що поширена ним негативна інформація про позивачів є достовірною.

Натомість позивачами надано докази, які підтверджують, що ОСОБА_2 в 2015 р. одноосібно створила та зареєструвала у встановленому законом порядку ТОВ «Радімар Консалтинг Груп», що є суб'єктом оціночної діяльності, і до цього часу є його єдиним його засновником (учасником) та керівником. Надані позивачами податкові розрахунки доводять, що згадані в публікації ОСОБА_7, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 в будь-яких трудових відносинахз ТОВ «Радімар Консалтинг Груп» не перебували.

Встановлені судом обставини дають підстави для задоволення позову про визнання недостовірною і такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію позивачів поширеної інформації про те, що: «…С компанией афиллирован еще целый ряд предприятий различного рода. Одним из них является киевское ООО «Radimar Consulting Group». Директором является ОСОБА_2. ОСОБА_6 из города Макеевка Донецкой области…». «…Именно ее консалтинговая фирма стала матрицей, уложившей кадровую кальку ОСОБА_5 на многострадальную Луганщину…» «…Еще одной из сотрудниц фирмы является донетчанка ОСОБА_7, которая не скрывает своей связи с компанией ОСОБА_5 и на своей странице в социальной сети «Фейсбук» прямо указывает место работы - DMS…»; «…Кроме того, к деятельности «Radimar Consulting Group» имеет отношение донетчанка ОСОБА_8, экс-руководитель аппарата Донецкого горсовета, и макеевчанин ОСОБА_9, руководитель одного из активов DMS - донецкого ООО «Борды Украины Медиа»…»; «…Контролировать деятельность кадрового десанта на месте было поручено ОСОБА_10. Уже после увольнения в ее кабинете была обнаружена схема распределения сфер ответственности с фамилиями внедренных людей ОСОБА_5 и их кураторами от «Radimar Consulting Group»…».

За правилом частини 7 статті 277 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію (частина 4 статті 277 ЦК).

У даному конкретному випадку недостовірна інформація була поширена в Інтернет-виданні ЦЕНЗОР.НЕТ, власником та головним редактором якого є ОСОБА_4

Враховуючи викладене, положення статті 37 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», а також роз'яснення постанови Пленуму (пункти 25, 26), на відповідача слід покласти обов'язок спростувати поширену недостовірну інформацію шляхом розміщення відповідного спростування в Інтернет-виданні ЦЕНЗОР.НЕТ в тому ж розділі та рубриці і з застосуванням тієї самої графіки та шрифту, що й спростовувана інформація.

З огляду на те, що примусове вибачення та зобов'язання вилучити певну інформацію із вже опублікованого матеріалу не передбачено у статтях 16, 277 ЦК України як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації, підстави для зобов'язання відповідача вибачатися перед позивачами та вилучати із тексту статті відповідну інформацію відсутні.

Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України суд здійснює розподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви за три вимоги немайнового характеру кожен з позивачів сплатив судовий збір в сумі 1653,60 грн. (а.с. 6, 7, 73, 74). Окрім того ТОВ «Радімар Консалтинг Груп» понесло витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн. (а.с. 60-62, 63).

Оскільки позов задоволено на 2/3 його частини, суд присуджує на користь позивачів 2/3 частини понесених ними судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 27, 60, 212, 213, 214, 215, 225. 226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 та товариства з обмеженою відповідальністю «Радімар Консалтинг Груп» задовольнити частково.

Визнати недостовірною, такою, що принижує честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_2 та товариства з обмеженою відповідальністю «Радімар Консалтинг Груп», інформацію, поширену ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 у мережі Інтернет на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3/ Інтернет-видання ЦЕНЗОР.НЕТ у статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_1», а саме: «…С компанией афиллирован еще целый ряд предприятий различного рода. Одним из них является киевское ООО «Radimar Consulting Group». Директором является ОСОБА_2. ОСОБА_6 из города Макеевка Донецкой области…». «…Именно ее консалтинговая фирма стала матрицей, уложившей кадровую кальку ОСОБА_5 на многострадальную Луганщину…». «…Еще одной из сотрудниц фирмы является донетчанка ОСОБА_7, которая не скрывает своей связи с компанией ОСОБА_5 и на своей странице в социальной сети «Фейсбук» прямо указывает место работы - DMS…». «…Кроме того, к деятельности «Radimar Consulting Group» имеет отношение донетчанка ОСОБА_8, экс-руководитель аппарата Донецкого горсовета, и макеевчанин ОСОБА_9, руководитель одного из активов DMS -донецкого ООО «Борды Украины Медиа»…». «…Контролировать деятельность кадрового десанта на месте было поручено ОСОБА_10. Уже после увольнения в ее кабинете была обнаружена схема распределения сфер ответственности с фамилиями внедренных людей ОСОБА_5 и их кураторами от «Radimar Consulting Group»…».

Зобов'язати ОСОБА_4 протягом місяця з дня набрання рішенням суду законної сили спростувати указану інформацію шляхом розміщення на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_3/ Інтернет-видання ЦЕНЗОР.НЕТ в рубриці Резонанс, розділі Політика спростування такого змісту:

Редакція ЦЕНЗОР.НЕТ спростовує недостовірну інформацію, яка була поширена ІНФОРМАЦІЯ_2 року у статті «ІНФОРМАЦІЯ_1» щодо ОСОБА_2 та товариства з обмеженою відповідальністю «Радімар Консалтинг Груп» про те, що:

«…С компанией афиллирован еще целый ряд предприятий различного рода. Одним из них является киевское ООО «Radimar Consulting Group». Директором является ОСОБА_2. ОСОБА_6 из города Макеевка Донецкой области…».

«…Именно ее консалтинговая фирма стала матрицей, уложившей кадровую кальку ОСОБА_5 на многострадальную Луганщину…».

«…Еще одной из сотрудниц фирмы является донетчанка ОСОБА_7, которая не скрывает своей связи с компанией ОСОБА_5 и на своей странице в социальной сети «Фейсбук» прямо указывает место работы - DMS…».

«…Кроме того, к деятельности «Radimar Consulting Group» имеет отношение донетчанка ОСОБА_8, экс-руководитель аппарата Донецкого горсовета, и макеевчанин ОСОБА_9, руководитель одного из активов DMS -донецкого ООО «Борды Украины Медиа»…».

«…Контролировать деятельность кадрового десанта на месте было поручено ОСОБА_10. Уже после увольнения в ее кабинете была обнаружена схема распределения сфер ответственности с фамилиями внедренных людей ОСОБА_5 и их кураторами от «Radimar Consulting Group»…».

При публікації спростування використати таку ж графіку та шрифти, які були використані при публікації статті «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати: на користь ОСОБА_2 - 1102 гривні 40 копійок, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Радімар Консалтинг Груп» - 2435 гривень 73 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги та строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо скаргу та заяву не було подано.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене відповідачем до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали.

Суддя: