Справа № 145/2047/16-ц
Провадження №2-з/145/6/2017
У Х В А Л А

09.03.2017 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

Головуючий суддя Ратушняк І. О.

при секретарі Тихій О.Н.,

представника позивача ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову,

встановив:

В провадженні Тиврівського районного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_4 до Селянсько-фермерського господарства "Терра" про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними.

Позивач ОСОБА_4 подав заяву про забезпечення позову, в якій вказує, що ним подано до Тиврівського районного суду позов до СФГ «Терра» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до державних актів на право власності на земельні ділянки він є власником двох земельних ділянок, що розташовані на території Рахно-Полівської сільської ради Тиврівського району, а саме: земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0083 площею 5,2240 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0084 площею 5,0764 га, цільове призначення -для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вказані земельні ділянки він отримав в порядку спадкування після смерті своєї матері ОСОБА_5.

За життя його мати передала належні їй земельні частки у користування на умовах оренди СФГ «Терра», уклавши при цьому відповідні договори оренди земельної частки (паю).

Після її смерті право на земельні частки (паї) перейшло до нього, він отримав дозвіл на виділення вказаних часток в натурі (на місцевості), внаслідок чого йому було видано два державних акти від 19.03.2008 року на земельні ділянки площею 5,0764 га та 5,2240 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Оскільки він мав намір самостійно обробляти належні йому земельні ділянки, він звернувся до керівництва СФГ «Терра» з клопотанням про повернення йому земельних ділянок, однак отримав відмову з тих підстав, що між ним та СФГ «Терра» було укладено договори оренди земельних ділянок від 30 вересня 2009 року: договір оренди земельної ділянки площею 5,2240 га від 30.09.2009 року, зареєстрований у державному реєстрі земель за № 20 від 09.12.2010 року; Договір оренди земельної ділянки площею 5,0764 га від 30.09.2009 року, зареєстрований у державному реєстрі земель за № 23 від 0912.2010 року.

Строк оренди земельних ділянок відповідно до договорів становить 15 років.

Разом з тим жодних договорів оренди він не укладав і не підписував, волевиявлення та наміру на їх укладення не мав, а підписи в зазначених договорах оренди земельних ділянок та актах прийому-передачі земельних ділянок є підробленими та вчиненими третіми особами.

Вважає, що оскільки договорів оренди та актів приймання-передачі земельних ділянок він не підписував, між ним та СФГ «Терра» жодних зобов'язань не виникло, а самі договори оренди є недійсними.

Представники відповідача заявили клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, разом з тим на даний час належні йому земельні ділянки перебувають в незаконному користуванні відповідача по справі.

На даний час земельні ділянки не використовуються, однак вважає, що з початком сільськогосподарських робіт ФГ «Терра» продовжить користування належними йому земельними ділянками, проводити певні роботи, пов'язані з посівом, тобто, орати орендовану землю, вносити мінеральні добрива тощо, що призведе до певних матеріальних затрат з боку орендаря, які в подальшому які можуть бути заявлені як витрати, що підлягають до відшкодування на користь відповідача по справі.

Крім того, в разі вирішення цивільного позову на його користь в нього виникнуть значні труднощі щодо повернення йому земельних ділянок, оскільки вони можуть бути засіяні, а повернення йому земельних ділянок буде можливе лише після закінчення сільськогосподарського року.

Просить заборонити Селянському фермерському господарству «Терра» користування (проведення оранки землі, внесення добрив, здійснення посіву сільськогосподарських культур ), земельними ділянками, що розташовані на території Рахно-Полівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, а саме:

*земельною ділянкою кадастровий номер :02:001:0083 площею 5,2240 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯЕ № 680680 від 19 березня 2008 року;

*земельною ділянкою кадастровий номер :02:001:0084 площею 5,0764 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на землю серії ЯЕ № 680681 від 19 березня 2008 року.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 вимоги щодо забезпечення позову підтримав, просить заборонити Селянському фермерському господарству «Терра» користування вказаними земельними ділянками.

Представники відповідача заперечують проти задоволення клопотання, оскільки у разі відмови судом у задоволенні вимог позивача господарство понесе значні майнові збитки.

Дослідивши подані матеріали, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» обсяг позовних вимог має відповідати виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Суд вважає, що заявником не доведено, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, обгрунтування заяви ОСОБА_4 є лище припущеннями, на основі яких відповідачу може бути завдано значних збитків.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року N 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову,

ухвалив :

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом пяти днів з дня її оголошення.

Суддя Ратушняк І. О.