Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/388/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мурашко С. І.
УХВАЛА

Іменем України

28.02.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Мурашка С.І.

суддів Голованя А.М., Карпенка О.Л.

за участі секретаря Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» про визнання недійсними договору оренди землі та додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» на рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2016 року і

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2016 року позов ОСОБА_2 до ТОВ «Згода» про визнання недійсними договору оренди землі та додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі задоволено.

Суд визнав недійсним договір оренди землі від 09 січня 2007 року укладеного між орендодавцем ОСОБА_3 та орендарем ТОВ "Згода " щодо земельної ділянки площею 4,6616 га, що розташована на території Новолутківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, кадастровий номер 352178440:02:000:0253, який зареєстрований Кіровоградською регіональною філією ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України" 06.03.2007 № 88.

Визнано недійсною додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №271 від 09.01.2007, укладену між орендодавцем ОСОБА_3 та орендарем ТОВ "Згода", зареєстрованій у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі Кіровоградської області від 15 березня 2012 року за №00061.

Стягнуто з ТОВ «Згода» на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 3876,94 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Згода» просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ТОВ «Згода» ОСОБА_4 підтримав апеляційну скаргу з посиланням на викладені в ній обставини, позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином через свого представника ОСОБА_5, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" (далі Закон) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтями 14,16 Закону визначено, що договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Відповідно до ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною ( сторонами ).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 4,6616 гектара, кадастровий номер :02:000:0253, яка розташована на території Новолутківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

Згідно договору оренди землі від 09 січня 2007 року, укладеного між ОСОБА_3 (орендодавець) та ТОВ "Згода" (орендар), зареєстрованого у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі 06.03.2007 року за № 88, ОСОБА_6 передав товариству в оренду строком на 5 років земельну ділянку площею 4,66 га. Орендна плата становить 2 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яку орендар має сплачувати щорічно з 01 серпня по 31 грудня.

Згідно акту прийому передачі зазначена земельна ділянка передана ОСОБА_6 до ТОВ «Згода».

Між ОСОБА_6 та ТОВ «Згода» укладено додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, яка зареєстрована у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі Кіровоградської області 15 березня 2012 року за № 00061.

Відповідно п.1 додаткової угоди, сторони у зв'язку із взаємною домовленістю прийшли до згоди внести зміни в договір оренди земельної ділянки, а саме: в п. 8 договору оренди землі в частині - "Договір укладено на 5 років" - викладено в редакції "Договір укладено строком з 06.03.2007 року по 12.05.2022 року". Пункт 9 договору оренди землі викладений в редакції - " Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: 5 % від грошової оцінки землі, що становить 5219,1 гривень". Пункт 10 договору оренди землі викладений в редакції - " Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації"....

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню оскільки померлий ОСОБА_6 оспорювані договір оренди землі від 09 січня 2007 року та додаткову угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки своїм підписом не скріплював, у передбаченому законом порядку інших осіб на підписання договору та угоди від його імені не уповноважував.

Такий висновок суду є обґрунтованим та підтверджується наданими сторонами у справі доказами.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 4,6616 гектара, кадастровий номер :02:000:0253, яка розташована на території Новолутківської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 14.04.2014 року Добровеличківською держаною нотаріальною конторою, що підтверджується свідоцтвом про право власності (а.с.12а).

Згідно договору оренди землі 09.01.2007 року спадкодавець ОСОБА_6 (орендодавець) передав ТОВ «Згода» в оренду строком на 5 років земельну ділянку площею 4,66 га (а.с.14, 43).

Згідно додаткової угоди про внесення змін до договору оренди земельної ділянки №271, яка зареєстрована у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі Кіровоградської області 15 березня 2012 року за № 00061, сторони дійшли згоди внести зміни в договір оренди земельної ділянки, а саме: Договір укладено строком з 06.03.2007 року по 12.05.2022 року, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі: 5 % від грошової оцінки землі, що становить 5219,1 гривень, обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації (а.с.16,55).

Згідно висновку експерта судово-почеркознавчої експертизи №1553, від 22 листопада 2016 року, складеного експертом Кіровоградської філії Одеського НДІСЕ, підпис від імені ОСОБА_6:

- у договорі оренди землі від 09 січня 2007, укладеному між ОСОБА_6 та TOB "Згода", зареєстрованому у Добровеличківському відділі земельних ресурсів Кіровоградської регіональної філії Державного підприємства "Центр ДЗК при Держкомземі України" від 06.03.2007 року № 88 ( а.с.43), який міститься зі зворотної сторони договору в розділі "Місце знаходження та реквізити Сторін" в колонці «Орендодавець»;

- у додатковій угоді про внесення змін до договору оренди земельної ділянки № 271 від 09 січня 2007 року, укладений між ОСОБА_6 та ТОВ "Згода", зареєстрований у відділі Держкомзему у Добровеличківському районі Кіровоградської області від 15 березня 2012 року за № 00061 (а.с.55), який міститься у колонці "Орендодавець", виконані не самим ОСОБА_3, а ОСОБА_7 ( а.с. 83-87).

В апеляційній скарзі ТОВ «Згода» просить скасувати рішення суду першої інстанції з тих підстав, що суд прийняв висновок експерта як належний та допустимий доказ, але з зазначеним висновком експерта неможливо погодитися, оскільки він виконаний з порушенням Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень затверджених Наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року.

Товариство заявляло клопотання про призначення повторної експертизи, але суд його не розглянув і в рішенні про нього нічого не зазначив.

Частиною 1 ст.11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом ст.ст.10, 60 ЦПК України на сторони покладено обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.58 ЦПК).

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ст.59 ЦПК).

Частинами 5, 6 ЦПК України визначено, що якщо експерт під час проведення експертизи встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право свої міркування про ці обставини включити до свого висновку.

Висновок експерта для суду не є обовязковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

Пунктом 2.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року 31950/5) (дала-Інструкція) визначено право експерта указувати у висновку експерта на факти, виявлені під час проведення експертизи, які мають значення для справи, але стосовно яких йому не були поставлені питання.

Допитаний у судовому засіданні апеляційного суду експерт ОСОБА_8 пояснив, що крім зазначеної експертизи він проводив судово-почеркознавчі експертизи ще у трьох цивільних справах де обєктом дослідження були почерк та підписи ОСОБА_7.

Оскільки у нього були в наявності вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки підпису та почерку ОСОБА_7 та враховуючи, що на вирішення експертизи ставилися питання « чи виконано підпис ОСОБА_3 чи іншою особою », дослідивши підписи на спірному договорі оренди землі та додатковій угоді до нього він дійшов висновку, що особою яка виконала підписи є ОСОБА_7.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що дії експерта відповідають положенням частин 5,6 ЦПК України та вимогам Інструкції, а тому висновок судово-почеркознавчої експертизи №1553 є належним та допустимим доказом.

Відповідач належних та допустимих доказів, які б підтвердили, що спірні договір та додаткову угоду підписав ОСОБА_6 не надано.

У суді апеляційної інстанції представнику відповідача розяснено його право заявити клопотання призначити повторну (додаткову) судово-почеркознавчу експертизу, але таких клопотань не заявлялося, а призначати повторну (додаткову) експертизу представник відповідача вважав недоцільним.

Наявна в матеріалах справи довідка Новолутківської сільської ради №247 від 19 серпня 2016 року, що на спірному договорі оренди землі секретарем сільської ради ОСОБА_9 засвідчено, що підпис ОСОБА_6 дійсний та внесено запис в реєстр за №81 від 2007 року (а.с.112), не є належним та допустимим доказом, що спірний договір підписав ОСОБА_6

Належність підпису особі в договорі оренди землі не може підтверджуватися довідками сільських рад.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Згода» відхилити.

Рішення Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.І.Мурашко

Судді : А.М.Головань

ОСОБА_10