Номер провадження: 22-ц/785/3437/17
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю. Б.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2017 року про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності, за участю третьої особи - Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної філії Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»,

встановила:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, за участю третьої особи - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Одеської обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2013 року за клопотанням представника позивача було накладено арешт на домоволодіння по АДРЕСА_1 та заборону ОСОБА_4 вчиняти дії з передачі домоволодіння по АДРЕСА_1 або його частини в оренду будь-якій третій особі.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 6 листопада 2014 року (т.1.а.с.205-208) та додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2015 року (т.1.а.с.229) позовні вимоги були задоволені.

Однак, рішенням апеляційного суду Одеської області від 09.06.2015 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 15 жовтня 2015 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 6 листопада 2014 року та додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2015 року було скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності відмовлено (т.2, а.с.249-255, т.3, а.с.40-41).

В подальшому, а саме 21.11.2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про скасування вищевказаних заходів забезпечення позову, яку він мотивував тим, що на даний час підстави для вжиття вищевказаних заходів забезпечення позову відпали, оскільки рішенням апеляційного суду Одеської області від 09 червня 2015 року, що набрало чинності, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 було відмовлено (т.3, а.с.45-46).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2017 року заяву ОСОБА_4 було задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування даної ухвали суду із постановленням нової про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

До суду апеляційної інстанції всі особи, які беруть участь справі, не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового засідання, у зв'язку з чим та на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису в суді апеляційної інстанції не здійснюється.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечень проти неї, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ч. 3 та ч. 6 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Якщо у задоволені позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили.

Судом встановлено, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2013 року за клопотанням представника ОСОБА_3 було накладено арешт на домоволодіння по АДРЕСА_1 та заборону ОСОБА_4 вчиняти дії з передачі домоволодіння по АДРЕСА_1 або його частини в оренду будь-якій третій особі.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені, встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті спадкодавців ОСОБА_6 та ОСОБА_7, та визнано за позивачем право власності на Ѕ частину домоволодіння по АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом.

Однак, рішенням апеляційного суду Одеської області від 09 червня 2015 року, залишеного без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 жовтня 2015 року, рішення суду першої інстанції було скасовано з ухваленням нового, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 було відмовлено (т.2, а.с.249-255, т.3, а.с.40-41).

У відповідності до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

У зв'язку з викладеним, суд першої інстанції дійшов правильного і обгрунтованого висновку про те, що на даний час відпала необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову, накладених ухвалою суду від 24 грудня 2013 року, а тому вони підлягають скасуванню.

Крім викладеного, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.5 ст.154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт ОСОБА_3 12.01.2017 року належним чином був повідомленим про час і місце судового засідання, яке було призначено на 02 лютого 2017 року, однак до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив (т.3, а.с.61).

Зазначеними обставинами спростовуються доводи апелянта ОСОБА_3 про те, що суд не викликав його в судове засідання, в якому вирішувалось питання про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, ухвалу постановлено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко