Справа № 186/433/17
Провадження номер № 2/0186/260/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Демиденко С.М.

секретар: Фадєєва Т.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Придніпровська товарна біржа про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_5, третя особа - Придніпровська товарна біржа про поновлення строку звернення до суду та визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі зазначили, що 28 січня 2000 року ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах на той час неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 придбали у відповідачки по справі квартиру АДРЕСА_1. Договір купівлі - продажу було посвідчено Павлоградською філією Придніпровської товарної біржі. Даний договір було зареєстровано в Павлоградському міжміському бюро технічної інвентаризації 06 травня 2001 року за №31-41. Нотаріально договір купівлі - продажу не посвідчено.

Відповідно до умов договору відповідач продав а продавці купили нерухоме майно, а саме двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Пунктом 7 даного договору передбачено, що у відповідності до ст.227 ЦК України даний договір підлягає реєстрації у міжміському бюро технічної інвентаризації міста Павлограда, що і було ними зроблено 06 травня 2001 року.

Таким чином, на момент укладення договору купівлі-продажу, вони дійшли згоди щодо виконання всіх істотних умов договору купівлі - продажу квартири, що підтверджується письмовим договором, зареєстрованим у Павлоградському МБТІ. Договір купівлі продажу квартири, не був посвідчений нотаріально, що унеможливлює реалізацію їх прав як власників нерухомого майна на нього.

Просять суд визнати договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 - дійсним.

Позивачі в судове засідання не з'явились, представник надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Третя особа Придніпровська товарна біржа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії договору купівлі - продажу нерухомого майна від 28 січня 2000 року, який був зареєстрований Придніпровською товарною біржею за реєстраційним номером 1/19-НДП, встановлено, що ОСОБА_6, яка діяла за себе та від імені неповнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уклала угоду відповідно до якої продає ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка діяла за себе та від імені неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка належить їй та неповнолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло НОМЕР_1 виданого 04 червня 1999 року Першотравенським УЖКГ ДХК «Павлоградвугілля», та зареєстрованого Міжміським бюро технічної інвентаризації м.Павлограда від 07 липня 1999 року за №31-41.

Відповідно до копії реєстраційного посвідченняя від 06 травня 2001 року встановлено, що квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу посвідченого 28 січня 2000 року Павлоградською філією Придніпровською товарною біржею за №1/19-НДП і записане в реєстрову книгу за №31-41.

Продавець /відповідач/ квартири АДРЕСА_1 змінила прізвище на ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Першотравенського міського управління юстиції в Дніпропетровській області.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 224 ЦК України (в редакції 1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму.

Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором (ст. 128 ЦК України (в редакції 1963 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 45, ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року) недодержання форми угоди, якої вимагає закон, тягне за собою недійсність угоди лише в разі, якщо такий наслідок прямо зазначено в законі.

Нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч. 2 ст. 48 цього Кодексу.

Якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Статтею 227 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди та ст. 48 цього Кодексу, яка передбачає, що недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону, в тому числі ущемляє особисті або немайнові права неповнолітніх дітей.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року № 3, зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1992 року № 13, від 25 травня 1998 року № 15 «Про судову практику у справах про визнання правочинів недійсними», які буди чинними на час спірних правовідносин, судам роз'яснено, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори купівлі-продажу, в тому числі при придбанні на біржових торгах жилого будинку (квартири) чи його (її) частини.

Судом установлено, що між сторонами укладено угоду, яка підлягала обов'язковому нотаріальному посвідченню, а саме договір купівлі-продажу квартири на товарній біржі, сторони не були членами такої біржі, договір укладений без дозволу органів опіки та піклування а, отже, з підстав недодержання нотаріальної форми вказаний договір купівлі-продажу є недійсним та не має юридичної сили.

Судом встановлено, що спірний договір купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально не посвідчений, а зареєстрований на Павлоградській філії Придніпровської товарної біржі.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» станом на 18 травня 2001 року договір купівлі-продажу нерухомого майна не підлягав нотаріальному посвідченню.

Разом із тим, згідно з роз'ясненнями Міністерства юстиції України №17-12/44 від 10 квітня 1998 року «Щодо діяльності товарних бірж» передбачено особливі умови щодо договорів купівлі-продажу будинку (його частини) якщо хоча б однією із сторін є громадянин, вважається, що такі договори, укладені та зареєстровані біржами з дотриманням закону, підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню, недотримання цієї вимоги згідно ст. 47 ЦК Української РСР тягне недійсність договору.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги відповідно до позовної заяви позивачі посилаються на те, що їм не було відомо про необхідність реєструвати біржовий договір у нотаріальній конторі.

Тобто, позивачі просили визнати дійсним спірний договір купівлі-продажу з тих підстав, що між сторонами відбулося повне виконання умов договору.

Проте, відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року, чинної на час виникнення спірних правовідносин), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Тобто, для визнання судом угоди дійсною необхідно не лише повного чи часткового виконання угоди, що потребує нотаріального посвідчення, а також ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди.

За таких обставин, враховуючи, що позивачами не доведено факту ухилення іншою стороною від нотаріального оформлення угоди та взагалі ці обставини не вказувалися, відсутні підстави для задоволення позовних вимог шляхом визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомості.

Суд вважає за можливе поновити позивачам строк звернення до суду враховуючи, що відповідач не заперечує проти позовних вимог.

Питання про судові витрати у справі суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 строк звернення до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - Придніпровська товарна біржа про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним.

В задоволені позову ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Придніпровська товарна біржа про визнання договору купівлі - продажу нерухомого майна дійсним - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивачів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.М. Демиденко