АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс - Агропродукт» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс - Агропродукт» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик МТС» про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а :

у грудні 2015 року ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, TOB «Логістик МТС», в якому просило стягнути солідарно з останніх дизельне пальне в кількості 356 літрів.

В обґрунтування позову зазначало, що 10.06.2014 року між ним та ТОВ «Логістик МТС» було укладено договір № ТЕО-14/114- ВАЛ-ЮГТРАГ про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом, за умовами якого ТОВ «Логістик МТС» зобов'язався надавати послуги з перевезення. В процесі надання вказаних послуг транспортний засіб перевізника «Камаз-ЗБ ДП», за його ініціативою 28.06.2014 року та 30.06.2014 року був заправлений дизельним паливом в кількості 356 літрів. Жоден пункт договору перевезення не передбачає обов'язок замовника забезпечувати перевізника паливом для виконання умов договору. Оскільки водій ОСОБА_1, як працівник перевізника, отримав дизельне паливо, з урахуванням положення ст. 1212, ч. 1 ст. 1172 ЦК України, має солідарно відповідати за безпідставно набуте майно.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.10.2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Справа № 753/22416/15-ц Апеляційне провадження: 22-ц-796/1076/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Коренюк А.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не взяв до уваги, що саме відсутність обов'язку замовника забезпечувати перевізника паливом прямо вказує на відсутність правових підстав у відповідачів отримувати від позивача дизельне паливо. Крім того, ОСОБА_1 жодного договору з позивачем не укладав, тому договірні відносини між ними відсутні. Крім того, суд не врахував, що в момент коли ОСОБА_1 безпідставно отримав від позивача дизельне паливо, він перебував у трудових відносинах із ТОВ «Логістик МТС», яке надавало послуги позивачу відповідно до договору перевезення.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник TOB «Логістик МТС» Цимбаровська Ю.О. просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у його відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.06.2014 року між ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» та ТОВ «Логістик МТС» було укладено договір № ТЕО-14/114-ВАЛ-ЮГТРАГ про надання транспортних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом, за умовами якого ТОВ «Логістик МТС» зобов'язався надавати ТОВ «Югтранзитсервіе-Агропродукт» послуги перевезення. В процесі надання вказаних послуг транспортний засіб перевізника «Камаз-ЗБ ДП» д.н. НОМЕР_1, за ініціативою ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» було заправлено 28.06.2014 року та 30.06.2014 року дизельним паливом в кількості 356 літрів, незважаючи на те, що договором не передбачено обов'язок замовника забезпечувати перевізника паливом для виконання умов договору.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності правових підстав для задоволення позову та позивачем невірно обраний спосіб захисту порушеного права.

Перевіряючи справу в апеляційному провадженні колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Частиною другою статті 118 ЦПК України встановлено, що позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою.

При цьому вимоги позивача до кількох відповідачів можуть бути об'єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов'язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об'єднання не допускається, якщо відсутня спільність предмета позову. Не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, виходячи зі змісту статей 15, 16, 118 ЦПК України, статей 1, 12 ГПК України, позовні вимоги у вищезазначеній частині необхідно розглядати в порядку господарського судочинства.

Такі правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду України від 02.12.2015 року № 6-1349цс15, від 17.02.2016 року № 6-1965 цс15, від 30.09.2015 року № 6-1323 цс 15, від 27.04.2016 року № 6-2974 цс15.

Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що договір укладено між двома юридичними особами, та сторони по справі ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» та TOB «Логістик МТС» є юридичними особами та помилково розглянув у порядку цивільного судочинства спір, який підлягає розгляду у порядку господарського судочинства. До того ж спір щодо виконання умов зазначеного договору між сторонами договору вже вирішувався у порядку господарського судочинства.

Відтак рішення суду в частині задоволення позову до TOB «Логістик МТС» підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині, оскільки даний спір підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Позивач зазначає, що ОСОБА_7 отримав дизельне паливо не для власних потреб та не утримує таке паливо у себе, а що ним це паливо отримано як працівником TOB «Логістик МТС» при виконанні трудових обов`язків. До того ж дизельне паливо, як вказує позивач, було відпущено саме з ініціативи позивача.

Відтак суд першої інстанції дійшов правильних висновків про відсутність правових підстав для покладення на ОСОБА_1 зобов`язань по поверненню дизельного палива позивачу.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс - Агропродукт» задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 жовтня 2016 року в частині відмови у задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик МТС» скасувати.

Провадження у справі в частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Югтранзитсервіс - Агропродукт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістик МТС» про відшкодування шкоди закрити.

В решті рішення залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді