РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кравченко Л.Ю., за участю секретаря Огнев'юк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, який діє в інтересах малолітнього ОСОБА_1, до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що на профілактичному обліку у відділі по Вознесенівському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради перебуває малолітній ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як такий, що опинився у складних життєвих обставинах. Зазначена дитина 12.09.2016 за актом органу внутрішніх справ та органу охорони здоров'я про покинуту чи знайдену дитину доставлена до Дитячої лікарні №1 як невідома з двору будинку №58-б по вул.Патріотичній. На момент виявлення дитини батьків або інших родичів поруч не було, дитина мала неохайний вигляд, брудний одяг, не розмовляє, тому інформацією про своє місце проживання та батьків не надала. Стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини ОСОБА_1 має серйозні проблеми. Питання доцільності або недоцільності позбавлення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розглядалось на засіданні комісії з питань захисту прав дитини районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району 01.11.2016 в присутності ОСОБА_2 Запросити матір на засідання комісії не виявилось можливим через те, що її контактний телефон на дзвінки не відповідав. З нею проводились бесіди у відділі по району служби (управління) у справах дітей міської ради, в ході яких вона отримала консультацію стосовно переліку документів, необхідних для розгляду питання повернення дитину в її родину. Враховуючи те, що батьки дитини ухиляються від виховання малолітньої дитини, тому позивач просить позбавити відповідачів батьківських прав по відношенню до малолітнього ОСОБА_1 та стягнути з відповідачів на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над ОСОБА_1, на утримання вказаного малолітнього у розмірі ? всіх сукупних доходів, але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

В судовому засіданні представник позивача на задоволені позову наполягає з підстав, зазначених в ньому та пояснив, що 12.09.2016 відповідач ОСОБА_3 покинула дитину на сторонню людину. Тому малолітня дворічна дитина опинилася сама на вулиці. Хлопчик не розвинений, не розмовляв та не міг назвати своє ім'я. При медичному огляді були виявлені численні тяжкі хвороби дитини. Малолітній ОСОБА_1 потребує серйозного лікування та постійного догляду, який відповідачі забезпечити не можуть через відсутність належних умов проживання, постійних доходів та образу життя. ОСОБА_1 необхідно оформляти групу інвалідності, а відповідачі взагалі не займалися здоров'ям дитини. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні частково заперечує проти позову. Пояснив, що до серпня 2016 року він мешкав разом із ОСОБА_3 та своїм сином. Він працював та не міг доглядати дитину. В серпні ОСОБА_3 забрала дитину та пішла від нього. Після того як йому стало відомо про те, що його сина забрали від матері він один раз приходив до лікарні, проте його не впустили. Кілька разів приходив до дитячого будинку. Він отримує пенсію по інвалідності. В жовтні 2016 року він лікувався в психіатричній лікарні. Він любить свою дитину. Він хороший батько, а ОСОБА_3 погана мати. Проте на теперішній час в нього не має змоги доглядати дитину, тому не заперечує проти позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, стягнення аліментів з них обох. Також не заперечує проти знаходження дитини в ДБ «Сонечко», проте заперечує проти позбавлення нього батьківських прав, оскільки він любить дитину.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечує проти позбавлення батьківських прав її довірителя. Пояснила, що ОСОБА_2 намагається влаштуватися на роботу, отримує пенсію. ОСОБА_2 визнав свою дитину та був вписаний в свідоцтво про народження дитини як батько, хоч не був у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Підстав для розбавлення батьківський прав ОСОБА_2 не має.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечує проти позбавлення її батьківських прав. В решті задоволення позову не заперечує. Також не заперечує проти того, щоб дитина тимчасово перебувала в ДБ «Сонечко», оскільки на теперішній час вона не працює, не має постійного місця проживання, тому не може забезпечити сина їжею та ліками. В подальшому вона збирається влаштуватися на роботу та забрати дитину собі. Їй було відомо про захворювання дитини вона давала сину вітаміни Д3. Не лікувала дитину, оскільки мешкала з ОСОБА_2 та останній не піклувався про неї. Чому саме вона не займалася дитиною та належно не лікувала, пояснити суду не змогла. ОСОБА_2 ніколи за дитиною не слідив. Їй завдавав тілесних пошкоджень, проте дитину не бив. Також пояснила, що в вересні 2016 року вона з дитиною мешкала у знайомого. 12.09.2016 в ранці вона пішла до магазину. Коли повернулася, то побачила, що співробітники поліції увозили її дитину. Як з'ясувалося, після того як вона пішла до магазину, знайомий чоловік виніс дитину на лавочку. Вона приходила одного разу до лікарні, однак її до дитини не пустили.

Суд, заслухавши пояснення сторін та вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12.12.2011 ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Згідно з актом органу внутрішніх справ та органу охорони здоров'я про покинуту чи знайдену дитину від 12.09.2016 доставлена до Дитячої лікарні №1 як невідома з двору будинку №58-б по вул.Патріотичній.

Головне управління Національної поліції в Запорізькій області листом від 30.09.2016 №443/04/08/06-2016 повідомило, що хлопчика звати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1., батьками дитини є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4

Згідно з висновком про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 14.09.2016, ОСОБА_1 має серйозні проблеми зі станом здоров'я (ДЦП, рахіт 2 ступеню, груба затримка стато-моторного розвитку, затримка психічного розвитку).

Відповідно до листа відділу по Шевченківському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради від 11.10.2016 №01-09/760 та від 25.10.2016 №01-09/784, ОСОБА_2 деякий час мешкав зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1, після сварки вона його вигнала, на даний час ОСОБА_2 не має постійного місця проживання, мешкає у своїх знайомих.

Відповідно до довідки Обласної клінічної психіатричної лікарні від 13.10.2016 №4162 ОСОБА_3 перебуває на консультативному обліку у лікаря-психіатра.

Згідно з письмовим поясненням ОСОБА_3 від 11.10.2016, в день, коли її дитину доставили до Дитячої лікарні №1, вона проживала у свого знайомого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_7, на момент її відсутності, після вживання невідомих речовин, виніс сплячу дитину на лавку, після чого сусіди по будинку викликали поліцію і дитина була доставлена до лікувального закладу. Також ОСОБА_3 пояснила, що проходила курс лікування в Обласній клінічній психіатричній лікарні.

Відповідно до довідки №2998 ЗОНД від 28.12.2016 ОСОБА_2 на обліку не перебуває.

Згідно з довідкою Дніпровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 19.10.2016 №3415/17.4-04-37 відомості про батька малолітнього ОСОБА_1 записані за ст.126 Сімейного кодексу України.

Згідно з довідкою КУ «Дитяча лікарня №1» №1202/01-26 від 29.12.2016 з 12.09.2016 по 25.10.2016 ОСОБА_1 знаходився в лікарні. Батьки дитини до лікарні не з'являлися, з лікуючим лікарем в телефонному режимі не спілкувалися, станом здоров'я дитини не цікавилися.

Відповідно до довідки КУ ЗОСБД «Сонечко» №88 від 18.01.2017 за час перебування ОСОБА_1 з 25.10.2016 по теперішній час дитину двічі відвідали батьки, а саме: 22.12.2016 - мати ОСОБА_3 та 05.1.2017 - батько ОСОБА_2 Речі, харчування, ліки дитині не привозили. З питанням повернення дитини в сім`ю до адміністрації не зверталися.

ОСОБА_2 є пенсіонером по інвалідності, 3 група загальне захворювання та з липня по грудень 2016 року отримав пенсію в розмірі 7497,00 грн.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування районної адміністрації по Вознесенівському району ЗМР № 01-15/3278 від 10.11.2016, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2, ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до малолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Крім того, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України правом на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав » ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Суд вважає, що вказані обставини свідчать про те, що відповідачі не приділяють уваги вихованню дитини, не створюють можливостей нормального проживання та лікування, що суперечить життєвим інтересам малолітнього ОСОБА_1

Більш того, відповідачі визнали, що у них не має можливості доглядати дитину і вони обоє не заперечують проти того, щоб тимчасово дитина перебувала в дитячому будинку.

Тому суд вважає, що для фізичного та психічного розвитку малолітньої дитини, слід позбавити батьківських прав відповідачів.

Проте, відповідачі на підставі ст..169 СК України можуть звернутися до суду за поновленням батьківства після припинення існування обставини, які перешкоджають їм у виконанні батьківських обов'язків.

Частиною 2 ст.166 СК України встановлено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доход) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Тому позов в частині стягнення аліментів також підлягає задоволенню.

На підставі ст. 155, 164, 165, 166, 180, 183 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав по відношенню до їх малолітнього сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь особи або установи, яка буде здійснювати опіку над малолітнім ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього в розмірі ? всіх сукупних доходів, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640,00 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 640,00 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.Ю.Кравченко