Справа № 309/3042/16-ц
Провадження № 2/309/292/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2017 року м. Хуст
Хустський районний суд
Закарпатської області
в складі: головуючого-судді: Сідей Я.Я.
при секретарі: Раковці Г.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ОСОБА_1
Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2
про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд, -
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився. Його представником згідно довіреності ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності, подано суду заяву, в якій вона просить провести розгляд справи у їх з позивачем відсутності. Позов підтримує та просить задоволити.
В судове засідання представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» не зявився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася. На адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких вона просить провести розгляд справи у її відсутності. Посилається на те, що вчинення виконавчого напису було правомірним, вчиненим у відповідності до ЗУ «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Так, постановою Пленуму ВСУ №2 від 31.01.1992 р. «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», з наступними змінами, у справах щодо оспорювання виконавчого напису боржник може оспорити в позовному провадженні лише правильність вимог, зазначених у виконавчому написі. При безпідставності цих вимог суд скасовує виконавчий напис і відмовляє у задоволенні цих вимог, а у разі часткової їх обґрунтованості постановляє рішення про скасування виконавчого напису і стягнення з боржника на користь кредитора дійсної суми боргу. Постановою ВСУ від 20.05.2015 р. по справі №6-158цс15 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком. Нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Встановивши у справі, яка переглядається, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушення, суди дійшли висновку про відмову у позові (про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню), а та обставина, що сума заборгованості за кредитом більша ніж у повідомленні, не свідчить про наявність спору. Аналогічної позиції дотримувався і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, який у своїх ухвалах від 09.09.2015 р. по справі №490/2908/15-ц та від 18.05.2016 р. по справі №6-6347св15, де вказав, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Згідно ст.530 ч.2 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. У вказаному випадку це право кредитора виникає незалежно від строку виконання зобовязання, передбаченого договором, яке не потрібно плутати із строком дії договору. Отже,у разі визначення у відповідному договорі строку його дії, виконавчий напис може бути вчинений протягом строків, зазначених у п.п. 3.1, 3.3 та 3.4 п.3 гл.16 розділу 2 Порядку, з моменту закінчення строку дії договору. А отже, будь-які підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відсутні, адже жодні цивільні права позивача не були порушені. Позивачем не надано жодного доказу, який би підтверджував факти порушення порядку вчинення нотаріальних дій, а їх посилання на порушення норм законодавства не відповідають дійсності. Просить у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв представника позивача та третьої особи про розгляд справи у їх відсутності, неявки представника відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Відповідно до п.п. 3.1, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року за №296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вникає спір.
Відповідно до ст.ст. 57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справ. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Нараховану суму заборгованості позивач заперечує в повному обсязі, а також стверджує, що укладений договір від 15.02.2013 р. був угодою про реструктуризацію боргу та не є кредитним договором. А тому, відповідач неправомірно, повторно нараховував відсотки та неустойку за кредитно-заставним договором від 27.12.2006 р.
В своїх запереченнях відповідач стверджує, що боржнику ОСОБА_1 направлялася вимога про необхідність виконання зобовязань та надано можливість висловити свої заперечення щодо безспірності грошових вимог, однак такі твердження нічим не підтверджені, письмових доказів направлення такої вимоги суду не надано.
Однак, ухвалу суду про витребування доказів відповідачем не виконано, зазначені документи суду не надано, про причини неможливості подання таких не повідомлено, а отже твердження відповідача, викладені в поданих запереченнях, не приймаються судом до уваги на підставі ст.60 ЦПК України.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимога позивача про визнання виконавчого напису від 09.06.2016 р. за №4848 таким, що не підлягає виконанню підставною, а тому підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 10, 14, 57, 58, 60, 197, 209, 212-215, 218, 224-227 ЦПК України, ст.ст.87,88 ЗУ «Про нотаріат», суд,
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 09.06.2016 року за реєстровим №4848, яким запропоновано задовольнити вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» шляхом стягнення з ОСОБА_1 суму заборгованості у розмірі 42 919 (сорок дві тисячі девятсот девятнадцять) гривень 55 коп.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії до Хустського районного суду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Закарпатської області.
Суддя Хустського
районного суду: підпис: ОСОБА_6
Суддя Хустського
районного суду: ОСОБА_6