У Х В А Л А

18 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М., Лященко Н.П., Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_6 про визнання поруки припиненою,

встановила:

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 5 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 5 травня 2016 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 грудня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін.

У березні 2017 року до Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_4, яка подана представником ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 грудня 2016 року з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 статті 355 ЦПК України, - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме частини 4 статті 559 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

На обгрунтування зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення суду касаційної інстанції заявниця посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 квітня 2016 року, від 16 травня 2016 року (справа № 641/9660/15-ц), від 16 травня 2016 року (справа № 331/3467/15-ц) та від 27 липня 2016 року, в яких, на її думку, зазначена норма матеріального права застосована по-іншому.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, суд касаційної інстанції, залишив без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову про визнання поруки припиненою, виходячи з того, що вимога про дострокове погашення кредиту надіслана банком позивачці, яка є поручителем не була нею отримана 1 листопада 2013 року, а повернута на адресу банку 2 грудня 2013 року, тому банк скористався своїм правом і звернувся до Третейського суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором достроково, а отже відсутні підстави вважати, що строк дії договору поруки, який встановлений сторонами договору до 20 червня 2021 року припинився у розумінні частини 4 статті 559 ЦК України.

У наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ:

- від 16 травня 2016 року (справа № 641/9660/15-ц) суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог про визнання поруки припиненою з огляду на те, що банк звернувся з вимогою про дострокове погашення кредиту, яка була отримана боржником і поручителем та виходячи з умов кредитного договору і договору поруки перебіг строку дії поруки, який складав 6 місяців настав 13 березня 2009 року та припинився 14 вересня 2009 року, при цьому банк у зазначений проміжок часу вимог до поручителя не пред"являв;

- від 27 липня 2016 року суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителів з огляду на те, що вимогу про дострокове стягнення всієї суми заборгованості банком пред'явлено у липні 2013 року, а з позовом до суду банк звернувся у березні 2014 року, що свідчить про пропущення строку, встановленого частиною 4 статті 559 ЦК України;

- від 16 травня 2016 року (справа № 331/3467/15-ц) суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про задоволення позову про визнання поруки припиненою з огляду на те, що строк виконання основного зобов'язання сплинув 7 жовтня 2013 року, а банк в порушення вимог частини 4 статті 559 ЦК України звернувся з вимогою до поручителя, подавши позов до суду лише 14 травня 2015 року;

- від 28 квітня 2016 року суд касаційної інстанції погодився з висновком апеляційного суду про задоволення позову про стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором та відмову в задоволенні позовних вимог до поручителя про стягнення цієї заборгованості, оскільки порука припинилася відповідно до частини 4 статті 559 ЦК України.

Отже, в судових рішеннях, наданих заявником для порівняння, та в судовому рішенні про перегляд якого подано заяву, встановлені різні фактичні обставини справи, що не є неоднаковим застосуванням судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

ухвалила:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_6 про визнання поруки припиненою відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

Н.П. Лященко

Л.І. Охрімчук