УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Журавель В.І., ХоптиС.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа - Волинське обласне бюро медико-соціальної експертизи, про встановлення факту захворювання за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області від 25 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 4 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаною заявою, в якій просив встановити факт його захворювання - глухоти лівого вуха, яке виникло в нього в період до досягнення ним 18 років.

Зазначав, що він є інвалідом ІІ групи загального захворювання, а встановлення даного факту необхідно для визнання його інвалідом з дитинства.

Він звертався до Волинського обласного бюро медико-соціальної експертизи із заявою про зміну категорії інвалідності з загального захворювання на інвалідність з дитинства, яке листом йому повідомило, що підстав для такої зміни немає, оскільки він не надав належних медичних документів закладів охорони здоров'я, які свідчать про початок захворювання до 18-ти річного віку.

Враховуючи викладені обставини, просив його заяву задовольнити.

Ухвалою Старовижівського районного суду Волинської області від 25 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 4 жовтня 2016 року, ОСОБА_4 відмовлено у відкритті провадження за зазначеною вище заявою.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані ухвали та вирішити питання по суті.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у відкритті провадження у даній справі, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. ст. 3, 122, 256 ЦПК України, врахувавши роз'яснення п. 2 постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що встановлення факту захворювання, яке призвело до інвалідності заявника з дитинства до досягнення 18 років, не належить до компетенції суду, а здійснюється відповідними органами у спеціально встановленому законом порядку.

Колегія також погоджується з таким висновком.

Оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Таким чином, встановивши характер правовідносин та вірно застосувавши норми процесуального права, суди із урахуванням встановлених обставин справи дійшли правильного висновку про відмову у відкритті провадження.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Старовижівського районного суду Волинської області від 25 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 4 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддіВ.І. Журавель
С.Ф. Хопта С.П. Штелик