Справа № 758/5964/16-ц
У Х В А Л А

04 травня 2017 року суддя Подільського районного суду м.Києва Васильченко О. В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на повідомлення державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ у м. Києві Левіцького Т.К. про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, визнання повідомлення неправомірним, зобов'язання прийняти до виконання виконавчий документ, винести постанову про відкриття виконавчого провадження, зобов'язання оформити платіжну вимогу про примусове списання 1/2 частини грошових коштів з вкладного (депозитного) рахунку,

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва надійшла вищезазначена скарга.

Згідно зі ст.ст. 383-384 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

П. 17 цієї ж Постанови роз'яснено, що справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересованої особи залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Перш за все, пропоную заявникові навести правові підстави звернення з цією скаргою, зокрема, в частині вимог про зобов'язання оформити платіжну вимогу про примусове списання 1/2 частини грошових коштів з вкладного (депозитного) рахунку. Вказана вимога пред'явлена в межах оскарження дій, рішень та бездіяльності державного виконавця. Вказана дія не може бути предметом розгляду в порядку ст.ст. 383-384 ЦПК України.

Заявник також не зазначає у скарзі доказів, звернення до відповідного Банку для виконання рішення суду, адже за цим рішенням ОСОБА_1 є власником 1/2 частини грошових коштів з відповідного вкладного (депозитного) рахунку. І у відповідності з цим ОСОБА_1 має право звернутись до Банку про отримання або іншим чином здійснення права власності на ці грошові кошти. Однак, доказів того що їй Банк в цьому відмовив не надано та не зазначено про них у позовній заяві.

Відповідно до ст. 377 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Звертаю також увагу заявника, що відповідно до ст.ст. 383-384 ЦПК України скарга подається на рішення, дію або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, а не на орган в цілому.

Таким чином, пропоную заявнику привести у відповідність прохальну частину скарги з урахуванням положень ст. 377 ЦПК України.

Вважаю, що скаргу необхідно залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків скарги з подачею її до суду в новій редакції з відповідними додатками.

Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо скаржник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст. 119 цього Кодексу, скарга вважатиметься поданою в день первісного її подання до суду. Інакше скарга вважається неподаною і повертається заявникові.

Керуючись ст. ст. 119, 121, 383-385 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на повідомлення державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Голосіївського РУЮ у м. Києві Левіцького Т.К. про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, визнання повідомлення неправомірним, зобов'язання прийняти до виконання виконавчий документ, винести постанову про відкриття виконавчого провадження, зобов'язання оформити платіжну вимогу про примусове списання 1/2 частини грошових коштів з вкладного (депозитного) рахунку, залишити без руху та надати заявникові строк для усунення недоліків вказаних в ухвалі, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання заявником ухвали.

В разі якщо заявник у вказаний строк не усуне вказані недоліки, скарга буде вважатись неподаною та буде повернута заявникові.

СуддяО. В. Васильченко