Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.,

при секретарі - Южаковій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 12 травня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 1229.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що 22 червня 2006 року між ним та Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого Банк видав позивачу кредит на платіжну картку. 12 травня 2016 року приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинив виконавчий напис № 1229, за яким стягнуто з позивача на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», який є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», невиплачені в строк відповідно до умов кредитного договору від 22 червня 2006 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 29 лютого 2016 року грошові кошти в сумі 36784 грн. 47 коп., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6445 грн. 15 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 28111 грн. 49 коп.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн.; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 1727 грн. 83 коп. Стягнення здійснено за період з 22 червня 2006 року по 29 лютого 2016 року. Постановою державного виконавця Бабушкінського ВДВС м. Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 14 липня 2016 року було відкрито виконавче провадження № 51689905 з виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса, яку позивач отримав 12 серпня 2016 року.

Позивач вважає, що приватний нотаріус вчинив виконавчий напис з порушенням діючого законодавства, а саме: без дотримання вимог ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, та п.п. б) ч. 2 п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, на підставі документів, що не свідчили про безспірність заборгованості; узгодження з позивачем неустойки (штрафів) не було та вимоги заявлені понад загальну і спеціальну позовну давність за період з 22 червня 2006 року по 29 лютого 2016 року, коли кредитний договір припинив свою дію у квітні 2009 року, що вбачається з платіжної пластикової картки. Тому позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх порушених прав.

У судове засідання позивач не зявився, від його представника до суду надійшла заява, в якій він просив справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, вирішення позовних вимог залишив на розсуд суду у відповідності з діючим законодавством.

В звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності та взаємозвязку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 червня 2006 року між позивачем ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого Банк видав позивачу кредит на платіжну картку.

12 травня 2016 року приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинив виконавчий напис № 1229, який згідно ст. 90 Закону України «Про нотаріат» та ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час вчинення виконавчого напису) є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню у відповідності до порядку, визначеного Законом України «Про виконавче провадження». Зазначений напис вчинений на підставі п. 19 ч. 1 ст. 34, ст. ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 в редакції від 10 грудня 2014 року, а також на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» - про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», що є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору від 22 червня 2006 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 29 лютого 2016 року грошових коштів в сумі 36784 грн. 47 коп., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6445 грн. 15 коп.; заборгованості за відсотками у розмірі 28111 грн. 49 коп.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) у розмірі 500 грн.; заборгованості по штрафам (відсоток від суми заборгованості) у розмірі 1727 грн. 83 коп. Стягнення здійснено за період з 22 червня 2006 року по 29 лютого 2016 року.

Постановою державного виконавця Бабушкінського ВДВС м.Дніпропетровська ГТУЮ у Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 14 липня 2016 року було відкрито виконавче провадження № 51689905 з виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса.

Згідно з ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, та п.п. б) ч. 2 п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором б/н від 22 червня 2006 року, який містить підпис уповноваженої особи банку та печатку банку, вбачається, що заборгованість позивача перед банком станом на 29 лютого 2016 року складає: 36784 грн. 47 коп.

Проте кредитний договір б/н від 22 червня 2006 року припинив свою дію у квітні 2009 року, що підтверджується платіжною карткою «VISA» (копія якої знаходиться в матеріалах справи).

Таким чином, сума грошових претензій є меншою від суми, яку нотаріус запропонував стягнути за написом.

Крім того, Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності встановлюється тривалістю в три роки.

У ч. ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно оскаржуваного виконавчого напису стягнення за кредитним договором здійснено за період з 22 червня 2006 року по 29 лютого 2016 року.

Тобто, складові заборгованості у вигляді тілу кредиту у розмірі 6445 грн. 15 коп. та відсотків у розмірі 28111 грн. 49 коп. розраховані за період понад трьох років та, відповідно, понад встановленого ст. 257 ЦК України строку позовної давності в три роки для вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками.

Крім того, до складу заборгованості включена сума штрафу у розмірі 500 грн. та 1727 грн. 83 коп.

Строк, за який провадиться стягнення, у вчиненому виконавчому написі нотаріуса зазначено з 22 червня 2006 року по 29 лютого 2016 року.

Відповідно до ст. 549 ЦК України штраф є різновидом неустойки.

До вимог про стягнення штрафу відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

Тобто, складову заборгованості у вигляді штрафу розраховано за період понад одного року та, відповідно, понад встановленого ст. 258 ЦК України спеціального строку позовної давності у один рік для вимог про стягнення неустойки.

Доказів того, що вказані суми погоджувались між банком та позичальником, суду не надано.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Позивач надав всі наявні у нього докази в обґрунтування своїх вимог, а відповідачі не надали жодного доказу в спростування вимог позивача.

Тому вказана заборгованість не є безспірною, а виконавчий напис вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Враховуючи наведені вище обставини та норми матеріального права, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та п.п. б) ч. 2 п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, а тому слід визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 12 травня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 1229.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-61, 88, 197, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк», приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 12 травня 2016 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 1229.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.В. Шевцова