Справа № 203/1626/17
Провадження № 2-з/0203/37/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2017 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Єдаменко С.В., ознайомившись із заявою позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Одночасно з позовною заявою надійшла заява позивачки про забезпечення позовних вимог, у якій вона просить накласти арешт на квартиру № 12 А в буд. № 9 А по вул. Херсонській в м. Дніпрі. Заява мотивована тим, що відповідач має можливість розпорядитись вказаною квартирою, здійснити її відчуження, що унеможливить її повернення позивачці у разі задоволення позову про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Положеннями ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що за змістом ч. 1 ст. 151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Провадження у цивільній справі № 203/1626/17 відкрито ухвалою від 15 травня 2017 року. Заява про забезпечення позову відповідає вимогам ЦПК. За її подання сплачено судовий збір у встановленому порядку та розмірі.

В той же час, слід врахувати, що до позовної заяви не надано жодного доказу на підтвердження будь-яких майнових прав позивачки на спірну квартиру. Згідно наявної у справі Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо нерухомого майна № 86365198 від 04 травня 2017 року відповідач значиться власником спірної квартири, а попереднім її власником вказаний ОСОБА_3.

При таких обставинах не вбачається підстав для накладення арешту на вказане нерухоме майно.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151 153, ЦПК України, суддя

ухвалив:

У задоволенні заяви позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позовних вимог у цивільній справі № 203/1626/17 шляхом накладення арешту на кв. № 12 А в буд. № 9 А по вул. Херсонській в м. Дніпрі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.В. Єдаменко