Справа № 569/9037/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2017 м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача адвоката ОСОБА_3,

представника Рівненського міського відділу державної виконавчої

служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській

області ОСОБА_4,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в мiстi Рiвне

справу за позовом ОСОБА_2 до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримали та просять суд зняти арешт на належну ОСОБА_5 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, накладений на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_6 б/н від 27 січня 2010 року, реєстраційний номер обтяження 9461103.

Представник Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 23 грудня 2002 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 в рівних частках, а саме по 1/4 кожному.

Як слідує зі свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ № 117452, виданого 31 серпня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, ОСОБА_5 помер 31 серпня 2011 року.

Позивач ОСОБА_2, як спадкоємиця після смерті свого сина ОСОБА_5, звернулася до Першої рівненської державної нотаріальної контори, якою було заведено спадкову справу, із заявою про прийняття спадщини. При оформленні документів позивачу стало відомо, що на все нерухоме майно спадкодавця ОСОБА_5, у тому числі і на його частку квартири, накладено арешт.

Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, які містяться у Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 68592085 від 21 вересня 2016 року, постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_6 б/н від 27 січня 2010 року, реєстраційний номер обтяження 9461103, накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_5

Як слідує з інформації Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 19 липня 2017 року № 40312, згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 12011404 по виконанню постанови МВ УМВС № б/н від 09 лютого 2009 року про стягнення з ОСОБА_5 51 грн штрафу. 24 березня 2009 року державним виконавцем Патраковим О.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 29 грудня 2010 року постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернене стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи виявилися безрезультатними.

Згідно цієї ж інформації, на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 16286564 по виконанню постанови МВ УМВС № б/н від 19 жовтня 2009 року про стягнення з ОСОБА_5 51 грн штрафу. 08 грудня 2009 року державним виконавцем Патраковим О.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 30 вересня 2010 року постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернене стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи виявилися безрезультатними.

Як зазначено у інформації, будь-яких інших виконавчих проваджень, де боржником є ОСОБА_5, згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень, за період з 24 березня 2010 року по 19 липня 2017 року немає.

Рівненський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області у своїй інформації вказав і на те, що згідно п.3.19 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 5 липня 1999 року № 470/7 та п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5, строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень становить 3 роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 рік, після чого вони підлягають знищенню.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 пояснила, що повернення виконавчого документу стягувачеві не припиняє дію арешту, який накладався на майно боржника. Разом з тим, вказала на відсутність будь-якої інформації щодо того, по якому виконавчому провадженні було накладено арешт на майно ОСОБА_5

Частиною четвертою статті 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Аналогічне положення закріплено і у статті 321 ЦК України, якою передбачено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно статей 317,319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном і власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Разом з тим, згідно статті 396 ЦК України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

За визначенням поняття спадкування, яке наведено у статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином, слід визнати, що позивач ОСОБА_2, як спадкоємиця свого сина ОСОБА_5, яка прийняла спадщину після його смерті, має право на майно, у тому числі і на частину квартири, на яку накладено арешт постановою державного виконавця, і, відповідно, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання цим майном.

У відповідності до статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника (пункт 3 частини першої статті 39). Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (частина друга статті 39). У випадках, передбачених пунктами 1 - 3, 5 - 7, 9 - 12, 14, 15 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав (частина третя статті 39).

Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв'язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Як передбачено статтею 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні відповідачем не надано суду жодних доказів, які свідчили б про те, що арешт нерухомого майна ОСОБА_5, який помер 31 серпня 2011 року, накладений згідно постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_6 б/н від 27 січня 2010 року, реєстраційний номер обтяження 9461103, був накладений правомірно, а його чинність на теперішній час обумовлена обєктивною необхідністю та відповідає вимогам діючого законодавства.

За таких обставин та враховуючи те, що арешт на нерухоме майно ОСОБА_5 перешкоджає позивачу ОСОБА_2 реалізувати свої спадкові права, суд прийшов до висновку про необхідність його зняття для відновлення порушеного права позивача, за захистом якого вона звернулася до суду.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60,88,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Зняти арешт на належну ОСОБА_5 1/4 (одну четверту) частку квартири АДРЕСА_1, накладений на підставі постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції ОСОБА_6 б/н від 27 січня 2010 року, реєстраційний номер обтяження 9461103.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено 15 вересня 2017 року.

Суддя: Ю.П.Куцоконь