Справа № 298/419/17
Номер провадження 2/298/194/17
19 травня 2017 року смт. Великий Березний
Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі
головуючого судді Тарасевича П.П.,
при секретарі судового засідання Брітовій Е.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в смт. Великий Березний, цивільну справу за позовом Перечинської районної кредитної спілки «Тур'я» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу,
Перечинська районна кредитна спілка «Тур'я» звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому йдеться, про порушення відповідачами ОСОБА_1І та ОСОБА_2 умов укладеного з позивачем 22.02.2008 року договору кредиту-поруки № 57/2. Згідно якого Перечинською кредитною спілкою «Тур'я» надано, а ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 5 600 грн. 24 місяці з 22 лютого 2008 року по 22 лютого 2010 року з платою за користування ним у розмірі 45 % річних. Крім цього, за вказаним договором кредиту-поруки в якому ОСОБА_2, виступила в якості поручителя взяла на себе зобовязання перед позивачем солідарно з боржником відповідати за виконання нею свого обовязку за кредитним договором.
Оскільки ОСОБА_1 не виконує взятих на себе вищевказаним договором зобовязання, в результаті чого у неї станом на 28.03.2017 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 13 420,89 грн., з яких: 4 180,03 грн. заборгованість по кредиту, 9 240,86 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, посилаючись на зазначені вище обставини позивач просить стягнути з відповідачів солідарно вказану суму боргу.
Представник позивача в судове засідання не зявилася, однак подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, також зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не повідомивши про причини неявки.
З урахуванням наведеного суд відповідно до ч.4 ст.169, ст.ст. 224,225 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи та вирішити її на підставі наявних у ній доказів.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено по справі, між Перечинською районною кредитною спілкою «Тур'я» та ОСОБА_1 22 лютого 2008 року був укладений договір кредиту-поруки № 57/2, згідно якого Спілка зобовязалася надати позичальникові грошові кошти у кредит у сумі 5 600 грн. на умовах строковості, звітності, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобовязався повернути позику та сплатити проценти за користування кредитом, визначені договором. Згідно п. п. 1.2, 1.3 кредит надається терміном на 24 місяці з 22 лютого 2008 по 22 лютого 2010 року, за користування яким сплачуються відсотки з розрахунку 45 % річних (а. с. 5-6).
В забезпечення виконання вищевказаного договору між позивачем та ОСОБА_2, згідно договору кредиту-поруки № 57/2 від 22 лютого 2008 року ОСОБА_2 взяла на себе зобовязання солідарно з ОСОБА_1 відповідати в повному обсязі перед позивачем за своєчасне та повне виконання боржником свого обовязку за кредитним договором.
Згідно п.5.1. договору кредиту-поруки № 57/2 від 22.02.2008 року поручитель поручається перед спілкою за виконання позичальником обовязків за договором та відповідає перед кредитодавцем за порушення позичальником зобовязань у повному обсязі солідарно терміном на десять років з дня укладення договору але не раніше виконання всіх зобовязань за ним.
Зазначена заборгованість стверджується розрахунком заборгованості по погашенню кредиту відповідача перед позивачем за вказаним вище кредитним договором станом на 28.03.2017 року становить 13 420 грн. 89 коп., з яких 4 180 грн. 03 коп. - заборгованість по сумі кредиту, 9 240 грн. 86 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом (а.с.8).
Крім цього згідно п.8.1. договору кредиту-поруки № 57/2 від 22.02.2008 року, вбачається, що за даним договором сторони домовилися про встановлення десятирічного строку позовної давності.
Відповідно до ч.1,2 ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки; підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини тощо.
Згідно ст.ст. 509,526,530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку і такі виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України; зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості; має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Відповідно до ст.ст. 610-612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання); у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення § 1 ЦК, зокрема ст.ст. 1048-1050 ЦК, з яких вбачається, що позикодавець (кредитор) має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; якщо прострочив на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання.
Відповідно до ст.ст. 553,554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку і відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником; у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
З урахуванням наведеного, суд визнає, що позов обґрунтований, порушення відповідачами взятих на себе за вищевказаними договорами зобовязань перед позивачем та наявність у них заборгованості перед позивачем в загальному розмірі 13 420,89 грн. мають місце, оскільки дані обставини доведені наявними у справі доказами.
Відповідно ч.3 до ст.88 ЦПК України судовий збір 1 600 грн. підлягають солідарному стягненню з відповідачів в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 1-4,8,10,11,15,57-60,64,88,212-215, 224-227 ЦПК України, суд, -
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн.
Повідомити відповідача про заочне рішення з дотриманням вимог ст.227 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача , яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення також може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Закарпатської області через Великоберезнянський районний суд шляхом подачі протягом десяти днів з дня отримання його копії апеляційної скарги і набере законної сили після закінчення вищезазначеного строку, якщо не буде оскаржене або не буде подано заяви про його перегляд, а в разі оскарження/подання зазначеної заяви після перегляду рішення або апеляційного розгляду справи, якщо рішення не буде скасоване.

Головуючий