Провадження №: 2/752/2380/17
У Х В А Л А

06.03.2017 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Ладиченко С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Сервис», «КВІККОМ ЛІМІТЕД», ОСОБА_2, ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Сервис», «КВІККОМ ЛІМІТЕД», ОСОБА_2, ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди.

Ухвалою суду від 30.01.2017 року позивачу надавався строк для усунення недоліків, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 119 ЦПК України, а саме: судовий збір позивачем не сплачений. Посилання в позовній заяві на те, що позивач на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» звільнений від сплати судового збору не заслуговує на увагу, адже відповідно до внесених змін до Закону України «Про судовий збір» від 22.05.2015 року № 484-У1 споживачів, які звернулися за захистом своїх прав, виключено з категорії осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Разом з тим, дійсно, відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року передбачено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Проте, при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному. Оскільки спеціальним законом що визначає підстави для звільнення від сплати судового збору та пільги щодо його сплати, є закон України «Про судовий збір», то саме цей закон підлягає застосуванню.

Крім того, з урахуванням темпоральних правил(принцип дії закону у часі) у разі колізії законів(суперечність один одному двох або більше чинних нормативних актів, прийнятих стосовно одного й того самого питання) застосовується акт, виданий пізніше, як у разі, коли про скасування старих норм прямо зазначено в новому законі, так і у випадку коли таких застережень у новому законі немає.

Оскільки Закон України «Про судовий збір» прийнятий пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів», то саме Закон України «Про судовий збір» підлягає застосуванню для вирішення питання оплати судового збору.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний суд України, зокрема при розгляді справ №6-3084цс15, 6-120цс16,6-1788цс16, 6-2117цс16,6-2269цс16 та ін.

Окрім цього позивач не наводить позовній заяві позивач не наведене обґрунтування в чому порушені його права позивача як споживача послуг в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів» ТОВ «Інвест-Сервис», «КВІККОМ ЛІМІТЕД», ОСОБА_2

Відповідно до п.17, 22 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів»( визначення термінів):

послуга - це діяльність виконавця з надання споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб;

споживач - фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

З наведеного позивачем змісту позовної заяви взагалі не вбачається наявність договорних відносин позивача з відповідачами ТОВ «Інвест-Сервис», «КВІККОМ ЛІМІТЕД», ОСОБА_2

Відповідно до абзацу першого ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до абзацу другого ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно абзацу першого ч.6 ст.6 Закону України «Про судовий збір», якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Ставка судового збору з позовної заяви про відшкодування моральної шкоди складає 1,5 відсотка позову, але не менш 1 розміру мінімальної заробітної плати.

Позивачем не викладено обставин на обґрунтування позовних вимог про солідарну відповідальність при визнанні відповідачів ТОВ «Інвест-Сервис», «КВІККОМ ЛІМІТЕД», ОСОБА_2 винними у віднесенні ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива до категорії неплатоспроможних.

Позивачем не викладено обставин спричинення йому морольної шкоди кожним конкретно з відповідачів..

Позивачу надавався строк для усунення недоліків протягом двох днів з дня отримання ухвали.

Ухвала від 30.01.2017 року отримана представником позивача 07.02.2017 року, що підтверджується рекомендованими листами з відміткою про особисте вручення, проте у встановлений строк, недоліки зазначені в ухвалі від 30.01.2017 року не усунуто.

Згідно з вимогами ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що позивачем не усунуто зазначені в ухвалі недоліки, тому подана позовна заява підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121, 210 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвест-Сервис», «КВІККОМ ЛІМІТЕД», ОСОБА_2, ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди - визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя С.В. Ладиченко