Справа № 127/9273/17
Провадження № 2/127/3501/17
У Х В А Л А

17.05.2017 року суддя Вінницького міського суду Вінницької області Федчишен С.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, поділ майна, що є обєктом спільної часткової власності,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 за участі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, поділ майна, що є обєктом спільної часткової власності.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно ч.5 ст.119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору, однак позивачем надано докази про сплату судового збору в меншому розмірі ніж встановлено Законом України «Про судовий збір», що набрав чинності 01.11.2011 року, із внесеними змінами станом на 01.01.2017 рік.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» у випадках обєднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону №3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно. При цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

Згідно позовних вимог позивач просить припинити право власності ОСОБА_2 на 1/3 частку однокімнатної квартири номер 16, за адресою: м. Вінниця, вул. Стельмаха, буд. 23 та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 40 461 грн. компенсації за належну йому 1/3 частки однокімнатної квартири номер 16, за адресою: м. Вінниця, вул. Стельмаха, буд. 23. Вказані вимоги є вимогами немайнового характеру. Відповідно до п. 1.2.2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір з розрахунку 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 640,00 грн.

Поряд з цим, позивач ставить вимогу про визнання за нею права власності на 2/3 частки однокімнатної квартири номер 16, за адресою: м. Вінниця, вул. Стельмаха, буд. 23.

У відповідності до вимог п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову про право власності на нерухоме майно визначається дійсною вартістю такого нерухомого майна.

З матеріалів справи вбачається, що згідно висновку незалежного оцінювача ОСОБА_4 середньо-ринкова вартість квартири номер 16, за адресою: м. Вінниця, вул. Стельмаха, буд. 23, станом на 10 квітня 2017 року, складає 4500 дол. США, що еквівалентно 121 383,00 грн.

З урахуванням п. 1.1.2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якої за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір з розрахунку 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, позивачу слід було сплатити 809,22 грн. ((121 383, 00 грн (вартість квартири)*2/3 (частка квартири)=80922*1/100=809,22грн.)

В той же час, суд звертає увагу, що в позовній заяві позивачем ставиться питання про розірвання шлюбу з відповідачем, однак в прохальній частині позову дана вимога відсутня. Таким чином, у випадку підтримання позивачем зазначеної вимоги за приписами п. 1.2.2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» їй необхідно сплатити судовий збір в сумі 640 грн.

Відтак, на підставі заявлених позовних вимог, ОСОБА_1 слід сплатити 1920 грн. судового збору за три вимоги немайнового характеру та 809, 22 грн. за вимогу майнового характеру.

Відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє позивачу і надає йому строк для усунення недоліків.

Вищевказане не позбавляє права на звернення до суду із позовною заявою, однак вимагає усунення зазначених у ній недоліків.

Таким чином, суд вказує позивачу про необхідність усунення недоліків та розяснює, що у разі виправлення зазначених недоліків в межах строку, визначеного суддею, позовна заява вважатиметься поданою в день первісного її подання. Інакше позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернена позивачу.

Враховуючи викладене та керуючись Законом України «Про судовий збір», ст. ст. 80, 119, 121, 209, 210 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, поділ майна, що є обєктом спільної часткової власності - залишити без руху та надати позивачу пятиденний строк з дня отримання даної ухвали суду, для усунення недоліків зазначених в ухвалі.

У випадку невиконання вказаних в ухвалі вимог, дана позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала суду остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: