РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Меуш К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

в с т а н о в и в:

09 листопада 2015 року ОСОБА_3 звернулась в суд з зазначеним позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Свої вимоги мотивувала тим, що в березні 2008 року її онук ОСОБА_2 громадянин Російської Федерації приїхав на територію України та залишився довгий час проживати з нею за адресою: АДРЕСА_1. У 2008 році відповідач отримав посвідку на проживання та зареєструвався за цією адресою.

З 2010 року ОСОБА_2 не проживає в квартирі, добровільно залишив її та з того часу вона не володіє інформацією про його місце проживання. Вона самостійно утримує квартиру та сплачує всі комунальні платежі, що можуть підтвердити свідки, тому відповідач втратив право користування цим житлом.

Просила суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 та зняти його з реєстраційного обліку в квартирі.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 17 березня 2016 року провадження у справі було зупинене до визначення правонаступника ОСОБА_3, що вибула із процесу у зв'язку зі смертю.

Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року проведено заміну позивача ОСОБА_3 на її правонаступника - ОСОБА_1

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити з наведених в позові підстав.

Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом виклику в суд через оголошення у пресі відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України (а.с. 111).

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, покази свідка, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 придбала квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується договором № 1-0037/98 від 23 січня 1998 року (а.с. 67).

У зазначеній квартирі зареєстровані: ОСОБА_3 і ОСОБА_2, що підтверджується довідкою форми № 3 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» від 16 березня 2016 року № 868 (а.с. 58).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 50).

Спадкоємцем ОСОБА_3 за заповітом, зокрема, і на квартиру АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину (а.с. 44).

Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2016 року проведено заміну позивача ОСОБА_3 на її правонаступника - ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Власником квартири, в якій зареєстрований відповідач ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідача в спірній квартирі з 2010 року, позивач посилається на свої пояснення, покази свідків та письмові докази.

Позивач пояснила суду, що відповідач у цій квартирі не проживає з 2010 року, будь-яких перешкод у користуванні житлом йому не чиниться. ОСОБА_2 не оплачує плату за користування квартирою і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири, його речі в квартирі відсутні. Квартиру він залишив добровільно.

Свідок ОСОБА_5 у суді показала, що знала ОСОБА_3 з 1984 року. Також була знайома з відповідачем ОСОБА_2, який мешкав у квартирі ОСОБА_3 Близько 5 років тому він добровільно виїхав з квартири та до неї більше не повертався. Спорів чи скандалів з приводу користування квартирою та проживання в ній не було.

З наданого суду акту від 10 лютого 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_1 не проживає протягом 5 років (а.с. 112).

Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає в квартирі більше року без поважних причин, а тому вимога про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Позивач також просить скасувати реєстрацію відповідачів у квартирі шляхом зняття з реєстраційного обліку.

Разом з тим, така вимога задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням після набрання законної сили є підставою для зняття її з реєстраційного обліку відповідним державним органом.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково.

З урахуванням часткового задоволення позову, на підставі ст. 88 ЦПК України, стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає 243 гривні 60 копійок судового збору.

Керуючись ст. 405 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

У задоволенні інших вимог позовної заяви відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 гривні 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: