Справа № 569/8010/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2017 м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному

справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 06 листопада 2006 року у сумі 13629 грн 62 коп та 1378 грн судових витрат по справі.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 подав суду письмове клопотання, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить суд розгляд справи провести без участі представника позивача.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду клопотання, в якому просить суд в частині стягнення штрафу у задоволенні позову відмовити, а в частині стягнення пені зменшити її розмір до мінімуму. Справу просить розглянути без її участі на підставі поданих документів.

Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що 06 листопада 2006 року ОСОБА_2 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала Заяву № б/н від 06 листопада 2006 року та згідно цієї Заяви отримала кредит у розмірі 1600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (кредитна картка «Універсальна»).

Відповідно до п.2.1.1.2.3., п.2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач дав свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і надала право банку у будь-який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт.

В порушення умов договору та вимог ст.ст.526,527,530 ЦК України, ОСОБА_2 взяті на себе за кредитним договором зобовязання належним чином не виконує, що призвело до утворення станом на 12 травня 2016 року заборгованості в сумі 13629 грн 62 коп, яка складається з: тіла кредиту у сумі 6954,23 грн, відсотків за користування кредитом у сумі 1592,47 грн, пені у сумі 3830,40 грн, штрафів у сумі 950,00 грн, а також із штрафів, нарахованих відповідно до умов кредитного договору (відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, які є складовою частиною кредитного договору) у сумі 500,00 грн (фіксована частина) та у сумі 625,22 грн (процентна складова).

Оскільки розрахунок заборгованості по кредиту проведений позивачем відповідно до умов укладеного кредитного договору, в цілому він приймається судом до уваги.

Разом з тим, суд визнає неправомірним одночасне нарахування відповідачу пені та штрафів за порушення зобовязань за кредитним договором.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами та Правилами надання банківських послуг, які є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, а саме п.2.1.1.12.6.1., передбачена пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по договору, яка нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

У той же час, згідно з п.2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, на відповідача покладається і обовязок сплати штрафів за порушення строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених кредитним договором.

Враховуючи викладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, а тому суд визнає позовні вимоги в частині стягнення штрафів безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того, при вирішенні спору суд вважає необхідним зменшити розмір пені.

Відповідно до частини третьої статті 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності обставин, що мають істотне значення.

З наданих відповідачем ОСОБА_2 документів слідує, що вона має ряд тяжких захворювань, з 2012 року постійно проходить курси лікування, а з 10 лютого 2014 року їй встановлена ІІ група інвалідності. Необхідність лікування обєктивно потребує матеріальних затрат, що, на переконання суду, негативно впливає на платоспроможність відповідача по зобовязанням за кредитним договором.

Наведені відповідачем та документально підтверджені обставини суд визнає такими, що мають істотне значення при вирішенні питання щодо розміру пені, яка підлягає стягненню.

Враховуючи зазначені обставини, загальні засади цивільного законодавства, такі, як справедливість, добросовісність та розумність, суд вважає необхідним зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню, до 10 грн.

Згідно умов кредитного договору та вимог частини другої 1050, частини другої статті 1054 ЦК України, у разі порушення позичальником зобовязання щодо повернення чергової частини кредиту позивач, як позикодавець, має право вимагати дострокового повернення частини суми кредиту, що залишилася, а також сплати належних процентів.

За встановлених обставин суд прийшов до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 8556 грн 70 коп заборгованості за кредитним договором, яка складається з тіла кредиту у сумі 6954,23 грн, відсотків за користування кредитом у сумі 1592,47 грн та пені у сумі 10,00 грн.

Відповідно до вимог частини другої статті 214, статті 360-7 ЦПК України, при ухваленні рішення суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-2003цс15).

На пiдставi ст.ст.509,526,527,530,610,1046,1048,1049,1050,1054 ЦК Укpаїни, керуючись ст.ст.10,11,60,88,212,214,215,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 06 листопада 2006 року в сумі 8556 (вісім тисяч пятсот пятдесят шість) гривень 70 копійок та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок судових витрат по справі, що складаються з судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.П.Куцоконь