Справа №557/1031/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року смт. Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді Пацка Д.В.

при секретарі Довгалець Н.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

представника відповідача Гощанської районної державної адміністрації ОСОБА_3

представника відповідача Управління держгеокадастру в Гощанському районі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гощанської районної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог - Управління Держгеокадастру у Гощанському районі Рівненської області, про визнання недійсним та скасування розпорядження Гощанської районної державної адміністрації, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку, суд

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до Гощанської районної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог - Управління Держгеокадастру у Гощанському районі Рівненської області, про визнання недійсним та скасування розпорядження Гощанської районної державної адміністрації, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку.

Позивач посилається на те, що йому, ОСОБА_1, на праві власності, належить земельна ділянка розміром 1,52 га, яка розташована на території Липківсьої сільської ради Гощанського району і призначена для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 606660 та розпорядження Гощанського районної Державної адміністрації від 03.08.2005 року № 334. У 2016 році, під час виготовлення проекту організації території земельних часток (паїв) на території Липківської сільської ради розробленого ПВПП «Конвестпроект», а саме масиву 8 ріллі, виявилося, що земельна ділянка позивача не відповідає Державному акту на право власності на земельну ділянку. Оскільки вказана земельна ділянка знаходиться в середині розпроектованих масивів і зміни в проект організації території в частині площі земельної ділянки внести не можливо. Даний факт підтверджується також і рішенням № РВ-016 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 01 лютого 2016 року.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати незаконним та скасувати розпорядження Гощанської районної державної адміністрації від 03.08.2005 року № 334 в частині визначення розміру земельної ділянки 1, 52 га на імя ОСОБА_1; визнати незаконним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯБ № 606660, виданий 04.03.2006 року Гощанською районною державною адміністрацією на імя ОСОБА_1; визнати за ОСОБА_1 право власності на: - земельну ділянку на території Липківської сільської ради Гощанського району Рівненської області розміром 1,4710 га, для ведення особистого селянського господарства згідно технічної документації із землеустрою ТОВ «Земля Плюс», кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, яка була фактично виділена ОСОБА_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 позов підтримали повністю з підстав, викладених у ньому, просять його задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача - ОСОБА_3, позов визнала та не заперечувала щодо задоволення позову.

В судовому засіданні представник відповідача - Управління держгеокадастру в Гощанському районі ОСОБА_5 позов визнав та не заперечував щодо його задоволення.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, оцінюючи докази, досліджені в судовому засіданні, вважає заявлені позовні вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Правовідносини регулюються ст. 14 Конституції України, ст.ст. 116, 118, 119, 125, 126, 140, 149, 152, 158 ЗК України, ст. 373 ЦК України.

Право власності громадян та юридичних осіб на землю гарантується ст.14 Конституції України. Відповідно до положень ч.2 ст.14 Конституції України це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю передбачені ст.116 Земельного кодексу України.

Відповідно до положень ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю ( земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно із ч. 1 ст. 155 ЗК України - у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Поняття, зміст права власності на землю та підстави його набуття визначено в нормах ст.ст. 78, 81 і 116 цього Кодексу.

Частиною 2 та 3 ст. 116 ЗК України визначено, що набуття права на землю громадянами і юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. При цьому безоплатна передача земельних ділянок у власність провадиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації.

Згідно зі ст.152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Статтею 158 ЗК України передбачено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України цивільні справи розглядаються судом в межах заявлених фізичними чи юридичними особами вимог. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу ( ч.1 ст. 60 ЦПК України ).

Встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка розміром 1,52 га, яка розташована на території Липківської сільської ради Гощанського району і призначена для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 606660 та розпорядження Гощанського районної Державної адміністрації від 03.08.2005 року № 334.

У 2016 році, під час виготовлення позивачем проекту організації території земельних часток (паїв) на території Липківської сільської ради розробленого ПВПП «Конвестпроект», а саме масиву 8 ріллі, виявилося, що земельна ділянка позивача не відповідає Державному акту на право власності на земельну ділянку, що підтверджується листом ТОВ «Земля-Плюс» № 13 від 10.02.2016 року.

Оскільки вказана земельна ділянка знаходиться в середині розпроектованих масивів і зміни в проект організації території в частині площі земельної ділянки внести не можливо, що підтверджується рішенням № РВ-016 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 01 лютого 2016 року.

Згідно пункту 2 статті 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.

Аналіз статті 140 ЗК України 2001 року дає підстави для висновку про те, що зазначена норма підлягає застосуванню тільки до тих правовідносин, коли право власності на земельну ділянку набуто особою правомірно із передбачених законом підстав та у передбаченому законом порядку.

Так, згідно з частино другою статті 78 ЗК України 2001 року право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Особливість набуття права на земельні ділянки полягає в наявності чітко визначеної в законодавстві процедури, за якою в субєктів виникають повноваження щодо володіння, користування й розпорядження земельною ділянкою.

Таке набуття права на земельні ділянки передбачає обовязкове прийняття уповноваженим органом держави (органом влади чи органом місцевого самоврядування) відповідного рішення, яке є обовязковою юридичною підставою для подальшого оформлення на неї відповідних прав.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позивач набув право власності на вказану земельну ділянку в порядку, визначеному законом, однак не з вини позивача при прийнятті рішення та видачі державного акта було допущено помилки, що підтвердили в судовому засіданні представники відповідачів.

Також, ст. 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом.

Відповідно до п. 2.14 Наказу Державного комітету України по земельним ресурсам № 43 від 04.05.1999 року «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» державний акт на право приватної власності на земельну ділянку підписується органом, який прийняв рішення про передачу земельної ділянки у власність, та відповідним державним органом земельних ресурсів.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 212, 213 ЦПК України, в силу ст. 14 Конституції України, ст.ст. 78, 116, 118, 119, 125, 126, 140, 152, 158 ЗК України, ст. 373 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Гощанської районної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог - Управління Держгеокадастру у Гощанському районі Рівненської області, про визнання недійсним та скасування розпорядження Гощанської районної державної адміністрації, визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та визнання права власності на земельну ділянку, - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Гощанської районної державної адміністрації від 03.08.2005 року № 334 в частині визначення розміру земельної ділянки 1, 52 га на імя ОСОБА_1.

Визнати незаконним та скасувати Державний акт на право приватної власності на землю серії ЯБ № 606660, виданий 04.03.2006 року Гощанською районною державною адміністрацією на імя ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на: - земельну ділянку на території Липківської сільської ради Гощанського району Рівненської області розміром 1,4710 га, для ведення особистого селянського господарства згідно технічної документації із землеустрою ТОВ «Земля Плюс», кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, яка була фактично виділена ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Гощанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні при його проголошенні, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В. Пацко

Повний текст рішення виготовлено 28.02.2017 року.