Справа № 415/6157/16-ц
Провадження № 2/415/160/17
01.03.17 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Калмикової Ю.О.,
при секретарі Бадаєвій А.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Представник Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Правекс-Банк» звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.
Відповідно до кредитного договору позивач має право вимагати дострокового повернення кредиту, нарахованих процентів, сплати процентів та можливих штрафних санкцій у разі невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань за кредитним договором.
Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду письмову заяву в якій просив розглядати справу без участі їхнього представника, на позовних вимогах наполягають, проти заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, клопотання відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача . У звязку з наведеним, суд вважає за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу..
Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п. 1.2 кредитного договору кредитні кошти призначені для здійснення позичальником своєчасної оплати вартості транспортного засобу що купується, за договором купівлі-продажу транспортного засобу №151 від 19.09.2013 р.
Пунктом 4.5. Кредитного договору проценти за користування кредитом підлягають сплаті позичальником щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом процентного періоду, яким вважається період з 23-го числа попереднього місяця по 22-ге число поточного календарного місяця) 23 числа кожного наступного місяця, а також на момент припинення строку користування кредитом, зазначеного п. 1.3. даного договору шляхом внесення суми грошових коштів на поточний рахунок позичальника.
Пунктом 9.1 Кредитного договору банк має право достроково припинити строк користування кредитом та вимагати погашення заборгованості за кредитом у повному обсязі. включаючи сплату суми боргу за кредитом, що залишилася, належних процентів, пені та штрафних санкцій, та відшкодування завданих банку збитків у разі настання будь-якої з подій, визначених в п.п. 9.1.1-9.1.11 цього договору, які сторони домовилися вважати суттєвим порушенням умов цього договору.
Відповідно до п. 7.1.5. кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом або внесення процентів за користування коштами стягнути пеню за кожен день прострочення в розмірі 0,1% від суми неоплаченої заборгованості за строк невиконання зобовязання.
Відповідно до п. 7.1.6. кредитного договору стягнути пеню в розмірі 0,1% від суми кредиту вказаної у п. 1.1. даного договору, за кожен день невиконання або належного виконання позичальником умов п. 6.1.8 та 6.1.9.
Відповідно до п. 7.1.12 кредитного договору банк має право стягнути неустойку в розмірі 10 % від суми кредиту, вказаної у п. 1.1 даного договору, за кожен випадок невиконання або неналежного виконання позичальником умов п. 6.1.5. даного договору.
Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжними дорученнями № 291131 від 04.11.2016 року про сплату судового збору в сумі 1378,00 грн..
Приймаючи до уваги вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судовий збір у в сумі 1378,00 грн. в рівних частинах з кожного.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 526, 527, 530, 533, 543, 544, 553, 554, 610, 625, 626, 629, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА