____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/2083/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Пучкової І.М.

за участю секретаря Бродецької Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання,-

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, яку надалі вточнила, про розірвання договору довічного утримання від 07 серпня 2015 року, укладеного між нею та відповідачем, посилаючись на те, що відповідач не виконує умови договору.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, повыдомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістив.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 07 серпня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір довічного утримання, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, відповідно до якого відповідач бере на себе зобовязання матеріального забезпечення позивача їжею, одягом, ліками, необхідною допомогою у загальному розмірі 1500 грн. 00 коп. на місяць, а позивач передає у власність відповідача 7/50 житлового будинку № 15, по вул. І. Франка, у м. Одесі.

Статтею 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638, 639 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно зі ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до ч.1 ст. 755 ЦК України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; на вимогу набувача.

Частиною першою статті 756 ЦК України встановлено, що у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувача, не підлягають поверненню.

Відповідно до акту звірки розрахунків від 15 вересня 2016 року, станом до 07 вересня 2016 року відповідач ОСОБА_2 виконав свої зобовязання, проте підтвердження подальших виплат позивачеві за договором довічного утримання від 07 серпня 2015 року не надав.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК, України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 не надав доказів на підтверджень виконання договору довічного утримання від 07 серпня 2015 року, укладеного між ним та позивачем ОСОБА_1, суд вважає, що цей договір слід розірвати.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивачем не сплачувався судовий збір, стягненню з відповідача у дохід держави підлягає судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 212 215 ЦПК України, ст. 755, 756 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 07 серпня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за № 1385.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (п.буд.) у дохід держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Пучкова І. М.