РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/12504/16-ц

Провадження № 2/643/1159/17

22.02.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Сиротникова Р.Є.,

При секретарі Новаковій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, ОСОБА_2 про визначення часток в праві спільної сумісної власності, визнання права власності на частку квартири в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, Харківської міської ради, ОСОБА_2, про визначення часток в праві спільної сумісної власності, визнання права власності на 1/5 частину квартири в порядку спадкування за законом.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.12.2011 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Харківської міської ради, квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності родині позивача: матері - ОСОБА_3, дочці - ОСОБА_4, сестрі - ОСОБА_2 та племінниці - ОСОБА_5.

30.01.2016 року померла мати позивача - ОСОБА_3, після її смерті відкрилась спадщина у вигляді належної їй частини квартири. Оскільки за життя матері, ніяких домовленостей щодо визначення часток та поділу квартири між співвласниками не було досягнуто, а згідно діючого законодавства частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, позивач вважає, що спадковим майном є саме 1/5 частина спірної квартири.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є позивач та її сестра, відповідач у справі. Батько сторін, - ОСОБА_6 помер ще 29.09.2004 року, інших спадкоємців першої черги немає.

Позивач прийняла спадщину після смерті матері, оскільки на момент її смерті постійно мешкала та була зареєстрована з нею за однією адресою. Коли позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом їй було відмовлено, оскільки за життя спадкодавця вона не зареєструвала своє право власності на належну їй частку квартири.

В зв'язку із викладеним позивач змушена звернутися до суду із цим позовом, та просила суд визначити частки у праві власності на спірну квартиру - по 1/5 частині за кожним співвласником та визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3, померлої 30.01.2016 року, право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_2.

Позивач та його представник, що діє на підставі і договору про надання правової допомоги, - адвокат ОСОБА_7 на судове засідання не з'явились, до його початку подали до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили позов задовольнити.

Відповідач - Харківська міська рада, в особі представника за довіреністю - ОСОБА_8, на судове засідання не з'явився, до його початку надав до суду заяву, про розгляд справи за відсутності представника Харківської міської ради, на підставі чинного законодавства України.

Відповідач ОСОБА_2 на судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи сповіщена своєчасно та належним чином.

Суд, ознайомившись із заявами позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.12.2011 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Харківської міської ради, квартира АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності родині позивача: матері - ОСОБА_3, дочці - ОСОБА_4, сестрі - ОСОБА_2 та племінниці - ОСОБА_5 (а.с. 12).

З копії свідоцтва про народження, яка є в матеріалах справи, вбачається, що позивач - ОСОБА_1 (до шлюбу - ОСОБА_9І.) у справі є дочкою ОСОБА_3 (а.с. 22,23).

З копії свідоцтва про смерть, яка є в матеріалах справи, вбачається, що мати позивача - ОСОБА_3, померла 30.01.2016 року. Батько позивача, ОСОБА_6, помер 29.09.2004 року.

З копії відповіді нотаріуса на запит суду від 21.01.2017 року №309/02-14, вбачається, що після смерті ОСОБА_3, яка мешкала в АДРЕСА_3, 16.07.2016 року було подано заяву від імені ОСОБА_1 - дочки спадкодавця про прийняття спадщини; 16.07.2016 року подано заяву від імені ОСОБА_2, - дочки спадкодавця, - про відмову від прийняття спадщини. Інших заяв від спадкоємців про прийняття або відмову від прийняття спадщини не надходило, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою фізичних або юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів наданими сторонами, які беруть участь в справі.

Згідно ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК Украины кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стаття 1226 ЦК України визначає, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст.372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України: спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.3 ст. 1268 ЦК України: спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

В матеріалах справи міститься копія постанови державного нотаріуса Одинадцятої харківської державної нотаріальної контори від 20.09.2016 року, про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Вказаною постановою нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, через відсутність реєстрації права власності на спірну квартиру у встановленому законом порядку.

Факт своєчасного звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері також знаходить своє підтвердження належними доказами, що містяться в матеріалах справи.

Згідно ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу).

Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 заявлено законно й обґрунтовано, а тому вони підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 174,209, 212, 214,215, 218 ЦПК України, ст. ст. 1261,1268,1269,1270, 1272 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визначити розмір часток у праві кожного співвласника квартири АДРЕСА_4 - по 1/5 частині квартири.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3, померлої 30 січня 2016 року, право власності на 1/5 частину квартири АДРЕСА_5.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції. Особам які брали участь у справі, але не були присутніми під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя