АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Макаренко І.О.
№22-ц/796/5742/2017 Доповідач - Українець Л.Д.
Справа №761/613/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою представниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2017 року в справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про відшкодування збитків,-

В С Т А Н О В И Л А

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» про відшкодування збитків.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2017 року відмовлено у відкритті провадженні по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про відшкодування збитків. Роз'яснено позивачу, що такі вимоги розглядаються за правилами господарського судочинства.

Не погоджуючись з ухвалою, представники ОСОБА_2 - ОСОБА_6 та ОСОБА_4 подали апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу суду скасувати та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Зазначають, що відмовляючи у відкритті провадження в справі, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що один із відповідачів є фізичною особою.

Крім того, враховуючи норми чинного законодавства, можливість розгляду господарським судом спору, стороною якого є фізична особа, обумовлена тим, що такий спір стосується корпоративних чи приватизаційних відносин або така особа є суб'єктом господарювання.

Проте, позов пред'явлено в інтересах громадянина, а спір виник не з господарських правовідносин, а тому не підлягає вирішенню в господарських судах України.

До того ж, у господарських судах України не має порушеної справи про банкрутство ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк».

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у відкритті провадження в справі, суд першої інстанції виходив з того, що спір про відшкодування збитків, заявлений ОСОБА_2 до ОСОБА_5 та ПАТ «ВіЕйБі Банк», повинен розглядатися в порядку господарського судочинства, оскільки банк знаходиться в процедурі ліквідації у зв'язку із визнанням його неплатоспроможним.

З таким висновком суду не можливо погодитися з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_5, як власника істотної участі у банку, про відшкодування збитків на підставі ст. 22 ЦК України.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 20.11.2014 року №733 "Про віднесення ПАТ «ВіЕйБі Банк» до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 року №123 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "ВіЕйБі Банк", згідно з яким з 21.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року №188 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року №63 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ВіЕйБі Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ "ВіЕйБі Банк" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_7 строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 35, ч. 5 ст. 44, ч. 3 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 22 лютого 2016 року №213 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» на два роки до 19 березня 2018 року включно.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

У п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року роз'яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

У зв'язку з наведеним суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Згідно ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 12 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

У пп. 3.1 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» №10 від 24.10.2011 року зазначено, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Як вбачається із позовних вимог ОСОБА_2 останній просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_5, ПАТ «ВіЕйБі Банк» на його користь суму збитків у розмірі 9400,00 доларів США та 1 118 157,33 грн на підставі ст. 22 ЦК України, що свідчить про виникнення між сторонами цивільно-правового спору, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції щодо застосування до спірних правовідносин постанови Верховного Суду України від 15 червня 2016 року в справі 21-286а16, оскільки зі змісту зазначеної постанови вбачається, щовідповідачем у даній справі виступає Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а предметом позову є визнання протиправними дій відповідача та визнання протиправною бездіяльності й зобов'язання уповноваженої особи Фонду включити позивача, як вкладника за договором, до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Таким чином, враховуючи обставини справи, підстави виникнення спірних правовідносин та правосуб'єктний склад, дана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 січня 2017 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва