Справа № 214/6823/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

20 лютого 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого - судді Щеняєвої І.Б.,

при секретарі Фастовець Ю.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 98, яка розташована в будинку № 42 на мікрорайоні Сонячний в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що їй на праві власності належить квартира № 98, яка розташована в будинку № 42 на мікрорайоні Сонячний в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

В належній їй квартирі зареєстрований її син ОСОБА_2, проте в даній квартирі він не проживає з березня 2016 року. Крім цього відповідач не сплачує за користування житлом та не платить за комунальні послуги, добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає.

Позивач до зали судового засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач до зали судового засідання не звився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З урахуванням думки позивача на підставі ч.4 ст.169 ЦПК України, в зв'язку з повторною неявкою відповідача до зали судового засідання, суд вважає за доцільне ухвалити по справі заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами, встановив наступні обставини справи та визначив відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами нормами ЦК України.

Згідно свідоцтва про право власності на житло № С-231 від 04.03.2004 року квартира яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, мкр-н Сонячний АДРЕСА_1, належить на праві спільної сумісної власності уповноваженому власнику ОСОБА_1 та ОСОБА_2. (а.с. 7)

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.03.2004 року квартира, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, мкр-н Сонячний АДРЕСА_1, на праві спільній сумісній власності по ? частині кожному належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.8).

Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 12.11.2016 року , мешканці будинку № 42, який розташований по м-ну Сонячний в м. Кривому Розі, своїми підписами засвідчили, що ОСОБА_2, 29.05.1994 року не проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, м-н. Сонячний, 42/98 з березня 2016 року (а.с. 5)

Суд розглянувши справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку , що в задоволенні позову слід відмовити мотивуючи своє рішення наступним чином.

Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено юридичну підставу втрати членом сім'ї власника (у тому числі колишнім членом сім'ї власника) права на користування житлом власника, а саме - відсутність члена сім'ї власника житла без поважних причин понад один рік за таким місцем проживання (у житлі), якщо інше не встановлено домовленістю із власником або законом.

Згідно ч.1, 2, 7 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Так, під час судового розгляду справи встановлено, що позивач та відповідач є співвласниками квартири згідно свідоцтва про право власності на житло (а.с.8). З матеріалів позовної заяви та акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 12.11.2016 року (а.с.5), встановлено, що відповідач з березня 2016 року за адресою реєстрації не проживає, та оскільки на момент розгляду справи відповідач є співвласником спірної квартири, до нього не застосовуються норми ч. 2 ст. 405 ЦК України так само як будь-які обмеження права власності, в тому числі, у вигляді втрати права користування власністю.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню.

В звязку з відмовою в позові судові витрати суд покладає на позивача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 319, 383, 405 ЦК України, ст.ст. 150 156, 157 ЖК України, ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно вимог ст.229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя І.Б. Щеняєва