Справа №583/2668/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Плотникова Н. Б.
Номер провадження 22-ц/788/870/17 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А. , Криворотенка В. І.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 жовтня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_4, про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

В серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивувала тим, що вони з ОСОБА_5 з 14 вересня 1996 року перебували в зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_4. Оскільки дочка на даний час досягла повноліття та продовжує навчатись, а відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати допомогу на її утримання, позивачка просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів на час навчання у Державному навчальному закладі «Охтирський центр професійно-технічної освіти» за період з ІНФОРМАЦІЯ_2 по 30 травня 2016 року та на період навчання в Харківському індустріально-педагогічному технікумі, починаючи з 01 вересня 2016 року, але не більш ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили після перегляду його в апеляційному порядку, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено за безпідставністю.

Вказане рішення суду вже було предметом апеляційного перегляду, але ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2017 року ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 01 грудня 2016 року, якою рішення місцевого суду з даного приводу було залишено без змін, скасовано, а справу передано на новий апеляційний розгляд.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати, ухваливши нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вважають, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення безпідставно не взято до уваги, що відповідач за період з 2015 року по 2016 рік не перебував на стаціонарному лікуванні, отримує пенсію в розмірі 1762 грн. 16 коп. та має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки на період її навчання. Протилежного відповідачем доведено не було. Зазначають, що звертаючись в квітні 2016 року до суду з позовом про стягнення аліментів на період навчання в Державному навчальному закладі, були заявлені вимоги про стягнення аліментів виключно за період з ІНФОРМАЦІЯ_2 по 30 травня 2016 року в твердій грошовій сумі, так як про отримання відповідачем пенсії позивач не була обізнана.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що сторони з 14 вересня 1996 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24 вересня 2009 року. Під час шлюбу у них народилась дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 6, 8 ).

Згідно з довідкою Державного навчального закладу «Охтирський центр професійно-технічної освіти» від 15 вересня 2015 року, ОСОБА_4 за період з 02 вересня 2013 року по 30 травня 2016 року навчалась на денній формі навчання за державним замовленням ( а.с. 10 ).

З довідок Харківського індустріально-педагогічного технікуму від 06 жовтня 2016 року, вбачається, що ОСОБА_4 у вересні 2016 року згідно з наказом № 181 від 06 червня 2016 року прийнята на навчання на 2 курс денного відділення на бюджетній основі, термін навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2018 року та отримувала щомісячно стипендію в розмірі 684,20 грн. ( а.с. 79, 80).

Встановлено, що ОСОБА_4 проживає у АДРЕСА_1 разом з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с. 12), та знаходиться на її утриманні, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки не надає.

На даний час відповідач є інвалідом третьої групи, що підтверджується індивідуальною програмою реабілітації інваліда від 07 березня 2017 року, однак станом на день ухвалення оскарженого рішення він був інвалідом ІІ групи та отримував пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання у розмірі 1762,16 грн. щомісячно, інших доходів він не має (а.с. 57, 91).

Відповідно до медичних довідок, чеків на придбання лікарських засобів у червні - жовтні 2016 року відповідач проходив реабілітаційний період після операції на серці та ніс витрати на лікування (а.с. 87 - 89).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 10 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 18 липня 2016 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення із ОСОБА_5 аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання відмовлено (а.с. 128 - 130).

Повторно звертаючись з позовом про стягнення з відповідача аліментів у серпні 2016 року та, в подальшому, обґрунтовуючи свої вимоги, позивачка посилалася на ряд обставин, які є відмінними, ніж при її першому зверненні до суду (покращення стану здоров'я відповідача, виявлення у нього постійного джерела доходів тощо).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні виходив з того, що позивачем не доведено того, що повнолітня дочка потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням, а відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання.

Однак, колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст. ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Згідно зі ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частиною 1 ст. 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що у зв'язку з продовженням навчання у Харківському індустріально-педагогічному технікуму повнолітня дочка сторін, якій ще не виповнилось 23 роки, потребує матеріальної допомоги, а у відповідача ОСОБА_5 є можливість надавати таку допомогу дочці, так як він щомісячно отримує пенсію.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий суд не взяв до уваги, що обов'язок утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, покладається на обох батьків та те, що відповідач матеріального утримання іншим особам не надає, так як з цього приводу відповідних доказів не надав.

З огляду на викладене, позов ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню. При визначенні розміру аліментів колегія суддів бере до уваги можливість відповідача надавати допомогу своїй дочці та ті обставини, що він страждає на захворювання серця, у зв'язку з чим потребує лікування. Його щомісячний дохід станом на 01 березня 2017 року складав 1762,16 грн., а потім внаслідок переосвідування йому встановлена третя група інвалідності, розмір пенсії становить 1247 грн. щомісячно, що вбачається з відповідної довідки. Дочка сторін ОСОБА_4 отримувала стипендію в розмірі 684,20 грн. Крім того, згідно із Законами України «Про державний бюджет України на 2016 рік» та «Про державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму на працездатну особу з 01 травня 2016 року становив 1450 грн., з 01 грудня 2016 року - 1550 грн., з 01 січня 2017 року - 1600 грн., а з 01 травня 2017 року - 1684 грн., тому колегія суддів вважає, що аліменти на утримання повнолітньої дочки слід визначити у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку та доходів відповідача, які підлягають сплаті щомісячно.

При визначенні періоду з якого підлягають стягненню аліменти, колегія суддів бере до уваги норми ч. 1 ст. 191 СК України, згідно з якими аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 25 серпня 2016 року.

Доводи позивачки в апеляційній скарзі про те, що аліменти слід стягувати з ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто з дня досягнення дочкою повноліття, не можна взяти до уваги, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2016 року ОСОБА_3 зверталася до Охтирського міськрайонного суду Сумської області з позовом про стягнення аліментів на повнолітню дочку, проте рішенням суду від 10 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 18 липня 2016 року, в задоволенні її позовних вимог було відмовлено.

Відповідач на момент звернення позивачки до суду з даним позовом і на момент ухвалення оскарженого рішення був інвалідом ІІ групи (а.с. 91), тому відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» він звільнений від сплати судового збору в судових інстанціях.

Судові витрати на правову допомогу мають бути вирішені відповідно до ст.ст. 79, 84 та 88 ЦПК України.

Виходячи з матеріалів справи, ОСОБА_7 надавав позивачці ОСОБА_3 правову допомогу під час розгляду даної справи в суді першої інстанції на підставі укладеного між ними договору від 25 серпня 2016 року (а.с.37-39), яка полягала у консультативній роботі, підготовці позовної заяви та клопотання про витребування доказів, за надання якої позивачка сплатила йому грошові кошти в сумі 1500 грн. (а.с.40, 41-42).

Також під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції ОСОБА_7 надавалась правова допомога відповідно до укладеного між ним і позивачкою договору про надання правової допомоги від 07 листопада 2016 року у вигляді консультативних послуг, підготовки апеляційної скарги на рішення суду від 07 листопада 2016 року і надання правової допомоги під час розгляду справи апеляційним судом на загальну суму 1500 грн., тому з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею і документально підтверджені судові витрати на правову допомогу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Ураховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено на 37,88 % (1/8 * 100% / 1/3), тому з відповідача на її користь необхідно стягнути судові витрати на правову допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції в сумі 568 грн. 20 коп. (1500 грн. * 37,88 %), а також під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції в сумі 568 грн. 20 коп. (1500 грн. * 37,88 %).

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п. 2; 309 ч.1 п. 4; 314 ч.2; 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволити частково.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання, у розмірі 1/8 частини від усіх видів заробітку та доходів платника аліментів щомісячно, починаючи стягнення з 25 серпня 2016 року і на період навчання, але не більш, ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати на правову допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції в сумі 568 грн. 20 коп., а також під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції в сумі 568 грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -