22-ц/775/178/2017(м)
Категорія 27 Головуючий у 1-й інстанції Адамова Т.С.
Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

06 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого - Ткаченко Т.Б.,

суддів - Кочегарової Л.М., Попової С.А.,

секретар - Герасимова Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на квартиру та стягнення заборгованості за договором позики за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 січня 2017 року,

В с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаною позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просив в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, визнати за ним право власності на квартиру, яка є предметом іпотеки, припинив право власності відповідача на цю квартиру та стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 211880 грн.

В обґрунтування позову вказував, що між позивачем та відповідачем укладено договір позики на суму в розмірі 80000 грн. Відповідно до договору, відповідач передав позивачу у заставу (іпотеку) належну йому на праві власності квартиру, розташовану за адресою: м.Маріуполь, вул.Воїнів Визволителів, 66, кв. 51. На час подання позову зобовязання відповідачем не виконано. Загальна сума заборгованості, яка складається із суми позики, відсотків, інфляційних нарахувань, пені, станом на 24 грудня 2016 року складає 293880 грн.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 січня 2017 року провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на квартиру та стягнення заборгованості за договором позики закрито.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Зокрема зазначає, що між позивачем та відповідачем був укладений договір позики у розмірі 80000 грн. Борг не повернуто. Відповідач помер, про що позивачу стало відомо після подання позову до суду. Позивачу не відомі правонаступники позивача, його спадкоємці, а також чи прийняли останні спадщину. Отримати таку інформацію позивач не має можливості, оскільки це є обмеженою інформацією, доступу до якої у позивача немає.

Грошові правовідносини, які виникли між позивачем та відповідачем передбачають правонаступництво, відповідно до ст. 37 ЦПК України, оскільки до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (ст. 1218 ЦК).

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін з таких підстав.

Згідно з положеннями п. 1 ч .1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд , відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін , якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що відповідно до копії актового запису про смерть № 1071 від 29 червня 2016 року, складеного Орджонікідзевським районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, ОСОБА_3 помер 28 червня 2016 року.

Закриваючи провадження, суд виходив з того, що позивачем позов пред'явлено до суду 29 листопада 2016 року, тоді як ОСОБА_3 помер 28 червня 2016 року. Оскільки чинним законодавством України не передбачено судового вирішення спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинено, суд першої інстанції дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Колегія суддів не може не погодитись з таким висновком.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на квартиру та стягнення заборгованості за договором позики (а.с. 1).

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 грудня 2016 року відкрито провадження у зазначеній справі. Витребувано з Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану завірену належним чином копію актового запису про смерть ОСОБА_3 Витребувано з Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори відомості щодо наявності спадкової справи на імя ОСОБА_3 (а.с.7).

26 грудня 2016 року до суду першої інстанції від Лівобережного районного у місті Маріуполі відділу державної реєстрації актів цивільного стану надійшла копія актового запису про смерть № 1071 від 29 червня 2016 року, складена на гр.. ОСОБА_3, відповідно до якого, відповідач помер 28 червня 2016 року (а.с. 11-12).

11 січня 2017 року на адресу суду першої інстанції надійшов лист від Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори, відповідно до якого, в провадженні цієї нотаріальної контори наявна спадкова справа № 375/2016 до майна померлого 28 червня 2016 року гр. ОСОБА_3 Зазначена спадкова справа відкрита від 31 серпня 2016 року за №1001, заявою про прийняття спадщини від матері ОСОБА_4 Свідоцтво про право на спадщину станом на 10 січня 2017 року не видавалося (а.с.16).

Таким чином, позов ОСОБА_2 у даній справі подавався до вже померлої особи ОСОБА_3

Частиною 1 ст. 26, ст. 30 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

За змістом ст.ст. 28, 29 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи, а також здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Виходячи зі змісту цих статей, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За нормами ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов'язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Процесуальне правонаступництво між відповідачем та його спадкоємцями у порядку ст. 37 ЦПК України допускається, якщо на момент відкриття провадження у справі цивільна правоздатність відповідача не припинялася.

Отже, процесуальне правонаступництво у разі смерті фізичної особи можливе в порядку ст. 37 ЦПК України шляхом залучення правонаступника, а не заміни відповідача, однак лише за умови, що фізична особа померла після відкриття провадження у справі.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановивши, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до особи, яка на момент подачі позову померла, вірно тлумачив та застосував правову підставу для закриття провадження, яка передбачена саме п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, оскільки чинним законодавством України не передбачено судового врегулювання спору з особою, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої відповідно до вимог ч. 4 ст. 25 ЦК України припинена.

Цивільне судочинство здійснюється виключно в порядку, встановленому ЦПК України, проте процесуальним законом не передбачено право особи пред'являти позов до померлої особи. При цьому позивач не позбавлений можливості пред'явити вимоги до спадкоємців померлого боржника в порядку, передбаченому ст. 1281 ЦК України, та отримати в установленому законом порядку інформацію щодо їх кола і обсягу спадкового майна.

Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо відсутності відомостей у позивача про правонаступників та спадкоємців та неможливість ним отримати таку інформацію, оскільки можливість та порядок отримання такої інформації передбачено ІІІ Розділом Положення про Спадковий реєстр, який затверджено Наказом Міністерства юстиції України від 07.07.2011 N 1810/5.

Більш того, в матеріалах справи міститься повідомлення Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори від 10 січня 2017 року за № 17/01-16 про наявність спадкової справи до майна померлого 28 червня 2016 року ОСОБА_3, в якому зазначена інформація про особу, яка прийняла спадщину після смерті останнього та місце її проживання.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції дотримані всі вимоги закону, повно та всебічно досліджені обставини справи, правильно встановлено характер спірних правовідносин та вірно застосований закон, який регулює спірні правовідносини, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Т.Б.Ткаченко

Судді: Л.М.Кочегарова

ОСОБА_5