Справа № 209/4609/16-ц
Провадження № 2/209/392/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м. Кам'янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Маслова Д.В.,

за участю секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: стягнути з відповідача по справі на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку; допустити рішення до негайного виконання у межах сум платежу одного місяця; стягнути витрати на правову допомогу.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позові зазначила, що вона з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 березня 2016 року. Від шлюбних відносин вони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом із нею та знаходяться на її утриманні. На теперішній час сімейно-шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені по причині протиправної поведінки по відношенню до неї, він зловживає спиртними напоями, витрачає гроші на свої потреби. Вони мешкають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть та не мають загального бюджету. Відповідач ухиляється від своїх обов'язків та не надає матеріальної допомоги на утримання дружини, хоча має таку можливість, оскільки працює у доменному цеху ПАТ "ДМК", по іншим виконавчим листам стягнень не має, непрацездатні особи на його утриманні відсутні.

Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі на підставі наявних у ній даних і доказів, згідно ч.2 ст.158 ЦПК України, відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Вивчивши матеріали справи, з'ясувавши позиції сторін, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 29 березня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, актовий запис №72 (а.с.9). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, актовий запис №301 (а.с.8), копією акта про проживання від 12.12.2016 року (а.с.11) та визнано сторонами у справі.

На теперішній час між сторонами не досягнуто домовленостей щодо умов та порядку утримання дружини на період догляду за дитиною, а тому вказаний спір підлягає вирішенню судом.

Згідно ст.77 СК України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.

Згідно ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка- батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Суд зауважує, що інститут матиринства є одним із найважливіших в суспільному житті. Його захист є однією із функцій держави.

При цьому, суд зазначає, що кожна людина, а особливо жінка має право на підтримання свого особистого належного стану, як зовнішнього так і психологічного, а так само і стану здоров'я. В даному випадку, це є ще і однією із передумов забезпечення належного догляду і виховання малолітньої дитини.

Батько дитини нарівні із матір'ю дитини є відповідальним за забезпечення та виховання дитини. І якщо, жінка бере на себе більшість із цих обов'язків, при цьому позбавляючись можливості працювати, то обов'язком чоловіка є забезпечення своєї дитини та жінки, яка про неї піклується в незалежності від факту їх спільного проживання.

Саме на регулювання таких важливих суспільних відносин направлена ч.2 ст 84 СК України.

Суд має враховувати всі обставини справи, зокрема обставини, які об'єктивно не дають змоги чоловіку виконувати свої обов'язки. Деякі не можуть виконувати такі обов'язки внаслідок стану здоров'я, необхідності нести інші постійні витрати, як то на утримання догляду інших дітей чи непрацездатних осіб.

Виходячи з вищевикладеного, у суду не має підстав вважати відповідача таким, що не має можливості сплачувати утримання на дружину із якою проживає його дитина до досягнення дитиною трирічного віку. Оскільки відповідач є фізично здоровою, працездатною особою достатньо молодого віку, матеріальну допомогу дружині у добровільному порядку не надає, а тому враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку

Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на правову допомогу.

За ч.1, 2 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється Законом України "Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах" від 20 грудня 2011 року № 4191-VI, та не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Абзацом 4 п.48 постанови Пленуму Верховного Суду України від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» зазначено, що відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем наданий суду договір від 12 грудня 2016 року, згідно якого адвокат ОСОБА_4 надала юридичні послуги ОСОБА_1, які полягають у підготовці позовної заяви про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення трьох років, за що оплачено 400 гривень. З наданих позивачем документів не вбачається розрахунку витрат на правову допомогу, тому це є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 гривень на користь держави.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 183 СК України, ст.ст. 3, 10, 61, 88, 158, 174, 212- 215, 367 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, з якою проживає дитина до досягнення нею трьох років - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (інші відомості про стягувача суду невідомі), аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 15 грудня 2016 року і до досягнення донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 (інші відомості про боржника суду невідомі) на користь держави судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Маслов