Справа № 317/535/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 р. м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого-судді: Нікітіна В.В.

при секретарі: Московкіній І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа відділ реєстрації Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2017 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Позов обґрунтовано наступним.

Відповідач ОСОБА_2 є рідним сином позивача ОСОБА_1

У власності позивача ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка, розташована за адресою: вул. Піонерська 1-в, с. Біленьке, Запорізького району Запорізької області та житловий будинок, розташований на цій земельній ділянці, який вона отримала за ордером у 1993 році.

Відповідач ОСОБА_2 тривалий час (більше року) не проживає за адресою своєї реєстрації. Він разом зі своєю дружиною ОСОБА_3 мешкає за іншою адресою.

В той же час, за адресою проживання позивача ОСОБА_1 та фактичної реєстрації відповідача ОСОБА_2 від банківських установ постійно приходять повідомлення про необхідність сплати ОСОБА_2 кредиту, до якого позивач ОСОБА_1 не має жодного відношення.

Враховуючи той факт, що відповідач тривалий час (майже два роки) не мешкає за місцем своєї реєстрації в будинку позивача, позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом та просила суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком № 1-в по вулиці Піонерській в с. Біленьке, Запорізького району Запорізької області та зобовязати відділ реєстрації Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області зняти відповідача ОСОБА_2 з реєстрації за вказаною адресою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили проти позову та просили суд відмовити в його задоволенні, оскільки відповідач ОСОБА_2 є співвласником спірного житлового будинку і не може бути позбавлений права користування ним та знятий з реєстрації в цьому будинку.

Відповідачем ОСОБА_2 до суду подано відповідні письмові заперечення проти позову, в яких викладені ті ж обставини, що були надані ним та його представником в судовому засіданні (а.с. 18, 19).

Вислухавши позивача, відповідача та представника відповідача, дослідивши подані докази, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідачем до матеріалів справи додано копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії САК № 756306, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 є власником 1/3 частки спірного житлового будинку (а.с. 23).

Вказане також підтверджено копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕЕС № 744900 (а.с. 24).

Копією технічного паспорту на спірний житловий будинок підтверджено, що правом власності на нього в рівних долях по 1/3 частині мають позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 та інша особа (син позивача та рідний брат відповідача ОСОБА_2В.) а.с. 25-30.

Оригінали вказаних документів оглянуті в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд ч. 1 ст. 319 ЦК України.

Право власності, відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Вказаний цивільно-правовий принцип непорушності права власності, окрім того є конституційним принципом, закріпленим статтею 41 Конституції України, відповідно до якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Право особи мирно володіти своїм майном закріплене також Статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до вказаної статті ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, діючим законодавством України не передбачено жодних обмежень власнику нерухомого майна у праві розпорядження та користування цим майном в залежності від того, чи виділена його частка в натурі з цілого майна, чи не виділена, як про це зазначає позивач, наголошуючи на наявність відповідного судового спору. Крім того, фактичне проживання власника за іншою адресою ніяк не впливає на його право власності на нерухоме майно, розташоване за місцем його реєстрації, але не в місці його фактичного проживання.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до вимог статті 88 ЦПК України та з урахуванням відстрочення сплати судового збору до винесення рішення у справі (ухвала від 17 лютого 2017 року).

Керуючись статтями 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя В.В. Нікітін