Головуючий суду 1 інстанції - Ковальов В.М.
Доповідач - Назарова М.В.
Справа № 414/2139/16-ц
Провадження № 22ц/782/44/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Авалян Н.М., Орлова І.В.,

при секретарі Попової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Кремінського районного суду Луганської області від 30 грудня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу квартири дійсним,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року позивач ОСОБА_3 (далі - позивач) звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в обґрунтування якого посилається на те, що влітку 2016 року вона з відповідачем домовилися про продаж належного їй домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, при цьому остання забрала собі всю документацію на будинок (домову книгу, технічний паспорт, свідоцтво про власність, свідоцтво про право на спадщину за законом). Після чого ніяких пропозицій по переоформленню будинку від відповідача не поступало, а на пропозицію повернути документи на будинок остання не реагує.

Оскільки відповідач протиправно порушує право власності позивача, який без документації не може повноцінна володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном, а відповідач не збирається купувати домоволодіння, просить як власник витребувати від ОСОБА_2 належні позивачу документи на будинок.

Відповідач ОСОБА_2 пред'явила зустрічний позов до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі - продажу квартири дійсним, в обґрунтування якого посилається на те, що 21 травня 2016 року між відповідачем ОСОБА_2 з однією сторони та відповідачем ОСОБА_3 - з другою - був укладений договір купівлі продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

За цим договором ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_3 зазначену квартиру у власність за 10000 грн., на підтвердження чого остання надала розписку, у тому числі і про отримання грошей в повному обсязі. На момент укладення договору сторони домовилися щодо його усіх істотних умов, і в момент вчинення договору та передачі грошей позивач надала відповідачу копії правовстановлюючих документів на домоволодіння, але оформити даний правочин нотаріально не змогли через брак коштів у продавця.

Оскільки позивач ОСОБА_3 ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, про що свідчить пред'явлення нею первісного позову про витребування майна, відповідач ОСОБА_2 на підставі ст. 220 ЦК України просить визнати договір купівлі-продажу квартири від 21.05.2016 року дійсним.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 30 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено та витребувано у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 домову книжку, технічний паспорт, договір довічного утримання у двох екземплярах, витяг з Державного реєстру речових прав нерухомого майна про реєстрацію обтяження на квартиру АДРЕСА_1.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 відмовлено у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Не погодившись із рішенням суду, відповідач ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги зустрічної позовної заяви задовольнити повністю, посилаючись на неповне з'ясування всіх обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Задовольняючи первісний позов та відмовляючи у задоволенні зустрічного, суд з посиланням на застосування до спірних правовідносин вимог ст.ст. 220, 640, 657, 387 ЦК України дійшов висновку, що квартира, щодо якої ставиться питання відповідачем, відсутня у правовстановлюючих документах, сторони без укладення належним чином договору вимагають від суду узаконити правочин, визнання дійсним якого не відноситься до компетенції суду, не доведено безповоротного ухилення та втрату сторонами можливості посвідчити правочин, а суд не може підміняти дії нотаріуса, а тому ОСОБА_2 незаконно, без відповідної правової підстави утримує правовстановлюючі документи позивача ОСОБА_3 на квартиру.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з вимогами ст. 303 ч. 1 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Як свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна, ОСОБА_3 є власником 22/100 житлового будинку з будівлями за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 147,5 кв м, житловою площею 70,5 кв м, площа земельної ділянки 1956, відсоток зносу 59, загальна вартість нерухомого майна 115832 на підставі договору довічного утримання (а.с. 6).

Згідно Розпорядження Кремінського міського голови Луганської області від 10 лютого 2016 року № 03-01/18 пров. Інтернаціональний перейменовано в пров. Костянтина Запорожця (а.с.132 ).

Отже, позивач ОСОБА_3 є власником частки об'єкта нерухомого майна, який перебуває у спільній частковій власності, без виділу реальних часток у натурі.

Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності, проте з дотриманням вимог, визначених ст. 362 ЦК України, що регулює переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності.

Матеріали справи не містять доказів того, що на момент укладення спірного договору така згода інших співвласників була отримана.

Крім того, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 11 ЦПК України), і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 3 ст. 10 ЦПК України).

Оскільки відповідачем у зустрічному позові ставиться питання про визнання дійсним договору купівлі-продажу саме квартири, а не частки житлового будинку, доказів виділу частки майна у вигляді квартири і припинення у зв'язку із цим права спільної часткової власності, то висновки суду про відмову у задоволенні зустрічного позову через відсутність квартири у правовстановлюючих документах є такими, що відповідають вимогам закону та матеріалам справи.

Довід апеляційної скарги про те, що судом не повно з'ясовано обставини справи про укладення між сторонами 21 травня 2016 року договору купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_1 за 10000 грн., які відповідач передала позивачу, погодження всіх істотних умов договору, на підтвердження чого ОСОБА_3 надала відповідачу розписку від 21 травня 2016 року, але остання ухиляється від нотаріального посвідчення цього договору, що є підставою для застосування до спірних правовідносин вимог ст. 220 ЦК України, не заслуговує на увагу.

Судом з дотриманням норм процесуального права було досліджено вказану відповідачем розписку, яка свідчить лише про намір сторін укласти договір, і не є належним доказом укладення договору купівлі-продажу, який слід лише посвідчити.

Щодо доводу скарги про помилковість висновку суду про непоширення правил ст. 220 ЦК України на правочини, які підлягають і нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін, то колегія зауважує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

З 1 січня 2013 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та інших законодавчих актів", яким частину третю статті 640 ЦК викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК виключено слова "та державної реєстрації". З цього часу не передбачено державної реєстрації правочину, якщо в договорі не передбачено інше, а право на нерухоме майно та його обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Отже, згідно до цих змін державна реєстрація договору (правочину) нерухомого майна скасовано.

Згідно до частини 3 статті 334 ЦК України вбачається, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Згідно до частини 2 статті 363 ЦК України вбачається, що частка у праві спільної часткової власності за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, переходить до набувача відповідно до статті 334 цього Кодексу.

Згідно до частини 3 статті 640 ЦК України вбачається, що Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Згідно до частини 1 статті 657 ЦК України вбачається, що Договір купівлі-продажу … житлового будинку (квартири) ... укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Таким чином, з 01.01.2013 року було скасовано обов'язок здійснювати державну реєстрацію відповідного договору купівлі-продажу нерухомого майна після його нотаріального посвідчення, що було основною умовою правових позицій Верховного суду України, викладених, зокрема, у Постановах ВСУ від 30.01.2013 р. №6-162цс12, від 19.062013 р. №6-49цс13, а договори є укладеними саме з моменту нотаріального посвідчення.

Отже, з'явився механізм для реалізації статті 220 ЦК України.

Тому помилковим є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні зустрічного позову з цих підстав.

Проте, вказана помилковість не впливає на правильні висновки суду, а доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують висновків суду про необґрунтованість зустрічного позову.

Як не може бути взятий до уваги і довід апеляційної скарги про те, що відповідачем належними письмовими засобами доказування було доведено факт вчинення правочину купівлі-продажу квартиру, і він не може бути спростований показаннями свідків, оскільки відсутній предмет продажу - окрема, визначена у передбачений законом спосіб шляхом виділу відповідно до частки у спільному майні, квартира.

Щодо задоволення позову ОСОБА_3 про витребування правовстановлюючих документів і технічної документації на домоволодіння від відповідача ОСОБА_2, то доводи апеляційної скарги також не спростовують правильних висновків суду, оскільки, заперечуючи проти позову, відповідач посилався лише на те, що нею отримані лише копії вказаних документів, а не їх оригінали.

Наведене спростовується текстом розписки від 21.05.2016 року, в якій йдеться про отримання відповідачем саме оригіналів вказаної документації, а не копій.

Інших доказів в цій частині матеріали справи не містять.

За наявності наведених обставин, позивач як власник правовстановлюючих документів і звернувся в суд із позовом про витребування майна (документів) із чужого незаконного володіння. Дані дії позивача не суперечать нормам ст. 387 ЦК України, яка передбачає право власника витребувати своє майно від особи, яка без законної правової підстави заволоділа таким.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення, і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Оскільки сторони не досягли в передбачений законом спосіб згоди про продаж спірної нерухомості, то правова підстава для утримання документів відповідачем відпала.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кремінського районного суду Луганської області від 30 грудня 2016 року

залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий

Судді: