У Х В А Л А

18 травня 2017 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву Національного музею історії України про перегляд Верховним Судом України рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного музею історії України про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

11 травня 2017 року (згідно з поштовим штемпелем на конверті) Національний музей історії України звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2017 року з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України.

На підтвердження підстав перегляду судових рішень заявник посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 вересня 2016 року, постанови Верховного Суду України від 24 вересня і 22 жовтня 2014 року, 1 липня 2015 року (дві постанови), а також на постанову Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів».

Подана заява підлягає залишенню без розгляду з огляду на таке.

Згідно із частиною першою статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення, щодо якого подано заяву про перегляд, або з дня ухвалення судового рішення, на яке здійснюється посилання, на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, якщо воно ухвалено пізніше, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Відповідно до частини третьої статті 356 ЦПК України заява про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, подається протягом трьох місяців з дня ухвалення судового рішення щодо якого подається заява про перегляд, або з дня прийняття постанови Верховного Суду України, на яку здійснюється посилання на підтвердження підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 цього Кодексу, але не пізніше одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Частиною четвертою статті 356 ЦПК України передбачено, що у разі пропущення строку, встановленого частинами першою - третьою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суд за клопотанням особи, яка подала заяву про перегляд судового рішення, може поновити цей строк у межах одного року з дня ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява.

Встановлено, що ухвала суду касаційної інстанції, про перегляд якої подано заяву, постановлена 10 лютого 2017 року.

Судові рішення, на які заявник посилається на підтвердження підстав перегляду судових рішень, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України, ухвалені 24 вересня і 22 жовтня 2014 року, 1 липня 2015 року (дві постанови), 7 вересня 2016 року.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» не є судовим рішенням, а тому не може слугувати підтвердженням підстави перегляду судових рішень.

Враховуючи викладене, строк подання указаної заяви (з урахуванням дати постановлення судових рішень, наданих для порівняння) сплинув 10 травня 2017 року.

Заява про перегляд судового рішення подана 11 травня 2017 року.

Клопотання про поновлення строку для подання заяви про перегляд зазначеного судового рішення Національним музеєм історії України не заявлено.

Відповідно до статті 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

Оскільки заява про перегляд судових рішень подана заявником після спливу трьох місяців з дня ухвалення судового рішення суду касаційної інстанції, про перегляд якого подано заяву, та з дня ухвалення судових рішень, на які здійснюється посилання на підтвердження підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України; клопотання щодо поновлення строку для подання заяви про перегляд судових рішень не заявлено, а тому подана заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтею 72, частинами першою, третьою, четвертою статті 356 ЦПК України, суддя Верховного Суду України

у х в а л и в :

Заяву Національного музею історії України про перегляд Верховним Судом України рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 січня 2016 року, ухвали Апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 лютого 2017 року залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України Л.І. Охрімчук