Справа № 484/1298/17
Провадження № 2/484/907/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2017р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі : головуючого судді - Медведєвої Н.А.

секретар судового засідання -Лянгорт З.О.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що вказаний будинок належить їй на праві приватної власності. В будинку залишилась зареєстрованою її сестра ОСОБА_3 - відповідач у справі, однак фактично в будинку вона не проживає приблизно 20 років. Весь цей час вона проживала зі своїм чоловіком за адресою: АДРЕСА_2. На теперішній час вона не може оформити субсидію через те, що відповідач залишається зареєстрованою в її будинку. На підставі викладеного, позивач вважає, що відповідач втратила право користування вказаним будинком.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні пояснила, що вона зареєстрована в будинку за адресою: АДРЕСА_1, який належав її матері. Також вона підтвердила суду, що більше 20 років за місцем реєстрації не проживає, оскільки фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом із чоловіком та дітьми в будинку, який належав її свекру. Зареєструвати її за місцем проживання свекор не бажав. У серпні 2016р. свекор помер. На теперішній час її чоловік займається оформленням спадщини. Таким чином, вона не може зареєструватись за місцем проживання, оскільки право власності на будинок в порядку спадкування ще не оформлено. Дійсно, вона не знялась з реєстрації з будинку за адресою: АДРЕСА_1, так як не могла зареєструвати своє місце проживання за іншою адресою. У вересні 2016 року мати ОСОБА_5 просила її знятись з реєстрації добровільно. З того часу до неї ні її мати, ні її сестра з такою вимогою не звертались. Про те, що будинок належить її сестрі, вона дізналась лише з отриманої позовної заяви у цій справі. При цьому, проти задоволення позову вона не заперечувала.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Позивач є власником будинку АДРЕСА_1, який вона отримала в дар від матері ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 21.10.2014р., посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Сулімою В.Ф. (а.с. 3-7).

У вказаному будинку з 25.04.2006р. значиться зареєстрованою сестра позивача ОСОБА_3 Відповідно до довідки квартального комітету №48 м. Первомайську від 19.04.2017р. за місцем реєстрації відповідач не проживає 20 років.

В судовому засіданні відповідач визнала той факт, що дійсно 20 років вона проживає не за місцем реєстрації, а в будинку АДРЕСА_2 разом зі своїм чоловіком та дітьми. Її особисті речі в будинку АДРЕСА_1 відсутні. Ніхто не перешкоджав їй проживати за місцем реєстрації. Однак добровільно знятись з реєстрації вона не могла, оскільки не мала іншої адреси, де б могла зареєструватись.

Свідки ОСОБА_5, мати сторін, та ОСОБА_7, який є чоловіком позивача, підтвердили суду, що відповідач не проживає в будинку АДРЕСА_1 20 років, її особисті речі у вказаному будинку відсутні. Перешкоди для проживання відповідача в будинку за місцем реєстрації ніхто не чинив.

Стаття 383 ЦК України та стаття 150 Житлового кодексу України передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що домовленості між сторонами стосовно користування відповідачем житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1, відсутні. Відповідач як член сім'ї власника будинку була зареєстрована за вказаною адресою, однак в будинку не проживає майже 20 років. Її особисті речі в будинку відсутні. Проживати відповідачу власник будинку не перешкоджав.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 209, 213-216 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування жилим приміщенням - житловим будинком АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: