АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача Решетніка Ю.І.

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом та пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 12 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) в сумі 196 775 гривень, а відповідач зобов'язався повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 12 грудня 2014 року, згідно з Графіком погашення кредиту, якщо тільки не буде застосовано інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору, та сплачувати протягом 30 календарних днів , рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 13,00% річних.

Справа №752/14556/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/1913/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Антонова Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
У відповідності до п. 4.1. Кредитного договору, за порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит, та/або комісії, відповідач сплачує позивачу додатково до процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на день нарахування такої пені.

На виконання умов Кредитного договору, позивачем було надано позичальнику кредит шляхом зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позивальника № НОМЕР_1 у Банку для подальшого їх використання за цільовим призначенням.

Відповідач порушує взяті на себе договірні зобов'язання та не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту у встановлені Договором строки та розмірі.

З огляду на зазначені в позовній заяві порушення відповідачем зобов'язань за Кредитним договором, станом на 06 липня 2015 року у відповідача виникла заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом у розмірі 438 242 гривні, з яких 173 348 гривень 42 копійки - кредитна заборгованість, 264 893 гривні 58 копійок - заборгованість по процентам, а також заборгованість по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та сплати процентів за кредитом у розмірі 159 244 гривні 26 копійок, з яких 66 660 гривень 87 копійок - пеня за прострочення сплати кредиту, 92 583 гривні 39 копійок - пеня за прострочення сплати процентів, яку позивач просив стягнути з відповідача, а також просив стягнути з відповідача понесені витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом та пені - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н.НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1, на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», , місцезнаходження м. Харків, пр. Московський, 60, прострочену заборгованість по тілу кредиту у розмірі 173 348, 52 грн., заборгованість по процентам у розмірі 264 893, 58 грн., пеню за прострочення сплати кредиту у розмірі 62537,99 грн., пеню за прострочення сплати процентів у розмірі 87190,81 грн., а всього стягнути 587 970 (п'ятсот вісімдесят сім тисяч дев'ятсот сімдесят) гривень 90 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н.НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1, , на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», , місцезнаходження м. Харків, пр. Московський, 60, суму сплаченого судового збору в розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду представником позивача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4, подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись неа порушення судом першої інстанції норм матеріального та процессуального права.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4, підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача Решетнік Ю.І., який діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «УкрСиббанк», проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 12 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», в особі начальника відділення № 882 АКІБ «УкрСиббанк» ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було підписано Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 з Додатком № 1 та Додатковою угодою від 12 грудня 2007 року до нього (а.с. 24-40).

Відповідно до умов вказаного Кредитного договору сторони погодили, що Банк зобов'язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) в сумі 196 775 гривень та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах , зазначених договором (п.1.1). Також сторони узгодили строк кредитування (п. 1.2), а саме, що надання кредиту здійснюється у термін: 12 грудня 2007 року (п. 1.2.1), а його повернення має бути здійснено позичальником у терміни та в розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 12 грудня 2014 року (п.1.2.2).

Відповідно до п. 1.3 Кредитного договору сторони погодили плату за кредит, зокрема те, що за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмір 13,00% річних.

Відповідно до п. 1.5 сторони також погодили порядок надання позичальнику кредиту, а саме, що зарахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 у банку, код Банку (МФО) 351005.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно п. 14 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року кредитний договір, є неукладеним (не відбувся), у випадку, коли сторони в належній формі не досягли згоди щодо хоча б з однієї його істотної умови або зміст яких неможливо встановити виходячи з норм чинного законодавства (статті 536, 638, 1056-1 ЦК).

Отже, позивач та відповідач при підписанні Договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № 0 з Додатком № 1 та Додатковою угодою від 12 грудня 2007 року до нього досягли у письмовій формі згоди щодо істотних умов договору кредиту.

Посилання представника відповідача на те, що відповідачем було виключно підписано Кредитний договір, грошових коштів за договором вона не отримала, як і транспортного засобу, не можуть бути підставою для тверджень про неукладеність договору, оскільки, відповідач не скористалася своїм правом і у передбачені законом строки не відмовилась від одержання кредиту і крім того, умовами укладено між нею та позивачем договору чітко передбачено порядок його надання у безготівковій формі шляхом переведення на рахунок позичальника № НОМЕР_1 у банку, код Банку (МФО) 351005.

Крім того, як убачається з довідки-розрахунку заборгованості за кредитом (а.с.5-19), відповідачем сплачувалися платежі за кредитним договором з 12 січня 2008 року по 24 березня 2009 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобов'язання є його невиконанням або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом або пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору передбачено, що за порушення Позивачальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, апередбачених Кредитним договором, зокрема термінів погашення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні. Пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи ден. погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.

Згідно довідок-розрахунків заборгованості долучених позивачем до позовної заяви станом на 06 липня 2015 року заборгованість відповідача ОСОБА_4 за кредитним договором № 000 від 12 грудня 2007 року складає 173348 гривень 42 копійки, по процентам за користування кредитом - 264893 гривні 58 копійок, по пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 66660 гривень 87 копійок, по пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом - 92 583 гривні 39 копійок.

Стороною відповідача правильність розрахунків заборгованості за кредитним договором № 000 від 12 грудня 2007 року в судовому засіданні не оспорювалась, будь-яких розрахунків та доказів наявності меншого розміру заборгованості, суду надано не було.

Разом з тим, враховуючи, що представником відповідача заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, який у відповідності до вимог ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) становить один рік, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для зменшення розміру пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та пені за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за користування кредитом шляхом її стягнення за період з 15 серпня 2014 року по 06 липня 2015 року, а саме пені за прострочення сплати кредиту у розмірі 62537 гривень 99 копійок, пені за прострочення сплати процентів у розмірі 87190 гривень 81 копійка.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: