Номер провадження: 22-ц/785/2129/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - судді Дрішлюка А.І., суддів Гірняк Л.А., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі судового засідання Поліхранової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_1 клопотання про зупинення провадження у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24.10.2016 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні апеляційного суду Одеської області знаходиться апеляційна скарга ОСОБА_2 на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24.10.2016 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

15.02.2017 року апелянтом було подано клопотання про зупинення провадження по справі. Зокрема, апелянт посилається на те, що Господарським судом Одеської області розглядається справа за позовом ПАТ «Імексбанк» до ТОВ «Компанія Дасті» та ТОВ «Фрегат» про визнання недійсними договорів та застосування наслідків недійсності договору. При цьому, апелянт вказує, що предметом розгляду даної справи є, власне, визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 21.11.2014 року, укладеного між ПАТ «Імексбанк» та ТОВ «Фрегат» (з наступною заміною на ТОВ «Компанія Дасті») та вжиттям наслідків його недійсності. Рішення за результатами розгляду даної справи не винесено. Так, апелянт вважає, що, скільки за твердженням позивача відносини між ним та відповідачем ґрунтуються виключно на договорі відступлення права вимоги від 21.11.2014 року, то дана господарська справа тісно повязана з предметом розгляду цивільної справи за позовом ТОВ «Компанія Дасті» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Окрім цього, апелянт зазначає, що 31.01.2017 року ним до Малиновського районного суду м. Одеси було подано позовну заяву до ПАТ «Імексбанк», ТОВ «Фрегат», ТОВ «Компанія Дасті» про захист прав споживача та визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 21.11.2014 року в частині прав вимоги до ОСОБА_2

В судовому засіданні апелянт просив задовольнити клопотання, представник позивача ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. Як розяснив ВСУ в постанові пленуму «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» N 2 від 12.06.2009 суд зупиняє або закриває провадження у справі чи залишає заяву без розгляду з підстав, передбачених відповідно статтями 201, 202, 205, 207 ЦПК, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можутьбути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Тобто, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі, до ухвалення рішення в іншій справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.07.2014 року між ОСОБА_2 та ПАТ «Імексбанк» було укладено договір про надання кредиту № 4903353/N (а.с. 8-10). 21.11.2014 року було укладено договір про відступлення права вимоги, яким ТОВ «Фрегат» отримав від ПАТ «Імексбанк» право вимоги на належні первісному кредитору за кредитними договорами, які укладені між первісним кредитором та відповідними фізичними особами, в тому числі і право вимоги за кредитним договором № 4903353/N від 08.07.2014 року (а.с. 14-16). 26.12.2014 року між ПАТ «Імексбанк», ТОВ «Фрегат» та ТОВ «Компанія Дасті» було укладено договір про заміну сторони в зобовязанні, відповідно до якого право вимоги за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «Імексбанк» та відповідними фізичними особами перейшло до ТОВ «Компанія Дасті» (а.с. 17).

Стаття 509 ЦК України встановлює, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.Окрім цього, даною статтею передбачено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.Стаття 512 ЦК України передбачає, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою.

Разом з цим, відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 519 ЦК України встановлює, що первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов'язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Так, відповідно до положень ст. 525 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Саме на порушення зобовязання ОСОБА_2 за договором про надання кредиту № 4903353/N від 08.07.2014 року посилається позивач.

Таким чином, з вищенаведеного слідує, що спір про дійсність договору відступлення права вимоги за кредитними договорами, укладених між кредиторами, безпосередньо, не звільняє боржника від обовязку виконання зобовязання, передбаченого договором, а окрім цього, слід враховувати, що цивільним кодексом України встановлена презумпція правомірності правочину. В контексті справи, яка розглядається, це означає, що оскільки нікчемність правочину про передачу права вимоги не встановлена законом, то за відсутністю рішення суду про його недійсність зобовязання є дійсним та наявним. Тому, враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для задоволення заявленого клопотання немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 201, 202, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

15.02.2017 року м. Одеса