АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3201/2017 Головуючий в 1-й інстанції - Скрипник О.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2013 року в справі за позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Взуттєвик-1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року позивач пред»явив вказаний позов до відповідача та зазначав,що остання є власником квартири АДРЕСА_1 . ОССБ «Взуттєвик - 1» є балансоутримувачем і здійснює утримання та обслуговування будинку АДРЕСА_1.

Посилаючись на те,що відповідач, користуючись житлово-комунальними послугами , заборгувала «ОССБ «Взуттєвик - 1» за спожиті послуги і станом на 25.07.2013 року розмір заборгованості становить 4 369 грн.61 коп. за теплоенергію та утримання будинку та прибудинкової території,позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21 листопада 2013 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове по суті позовних вимог. Зазначає,що між сторонами відсутні договірні відносини і позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження розміру заборгованості відповідача.

Вислухавши доповідь судді,пояснення осіб,що з'явилися в судове засідання,обговоривши доводи апеляційної скарги обставини справи,колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до частини четвертої статті 4 цього Закону основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

За змістом статті 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» вищим органом управління об'єднання є загальні збори його членів до виключної компетенції яких, між іншим, належить затвердження кошторису, балансу об'єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків та платежів членами об'єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржене в судовому порядку.

У разі відмови власника приміщення укладати договір або сплачувати обов'язкові платежі на утримання та ремонт неподільного майна та відповідної частки загального майна об'єднання має право звернення до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку (частина шоста статті 13 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Згідно із частинами п'ятою, восьмою статті 22 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі, якщо правління об'єднання самостійно здійснює функції управителя, воно за договором з постачальниками комунальних послуг може бути колективним замовником (абонентом) таких послуг. У цьому випадку об'єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об'єднання комунальних послуг. Відмова від укладення договору, від оплати рахунків або несплата рахунків не допускається. Такі дії є порушенням прав інших членів об'єднання і підставою для звернення до суду про стягнення заборгованості із плати по відповідних рахунках у примусовому порядку.

Відповідно до наведених вимог чинного законодавства особа, яка є власником приміщення і, в свою чергу, співвласником будинку, в якому створено об'єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ), однак не є членом цього об'єднання, зобов'язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об'єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих платежів по цим витратам.

Статтею 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено,що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо.

Пунктом 1 частини першої статті 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а цьому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частиною третьою цієї же статті обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки,встановлені договором або законом.

Встановлено,що відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2. Разом з нею в квартирі мешкають та зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_1

ОССБ «Взуттєвик -1», пред'явивши вказаний позов,як управитель житлового будинку про стягнення з відповідача заборгованості з оплати фактично спожитих житлово-комунальних послуг, до складу яких входять: послуги з утримання будинку та прибудинкової території (вивезення сміття, обслуговування ліфтів, забезпечення освітлення території тощо), а також послуг з опалення приміщення, зазначав, що відповідач не належним чином виконує свої обов»зки перед ОСББ « Взуттєвик - 1 » щодо оплати за надані житлово-комунальні послуги,внаслідок чого утворилася заборгованість за період з травня 2010 року по квітень 2013 року по оплаті платежів за утримання будинку у розмірі 2310,84 грн. та оплати теплоенергії за період з жовтня 2010 року по березень 2013 року у розмірі 1757,87 грн.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у сумі 4 369,61 грн.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи заборгованість у вказаному розмірі , суд встановив і прийшов до висновку ,що позивач надав у вказаний період відповідачу, як мешканцю квартири АДРЕСА_3 вказані комунальні послуги ,а відповідач спожив їх, в зв'язку з чим на нього покладається обов'язок оплатити спожиті послуги,як це передбачено ЗУ «Про житлово-комунальні послуг, ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями,затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року.

Колегія суддів вважає,що судом правильно встановлені обставини щодо правомірності надання позивачем вказаних комунальних послуг та встановлення факту споживання відповідачем цих послуг у вказаний період,за які оплата була здійснена не в повному розмірі,внаслідок чого утворилася заборгованість.

Разом з тим,перевіривши правильність розрахунку заборгованості відповідача по оплаті спожитої теплоенергії,колегія суддів вважає,що позивачем не були враховані окремі платежі за ці послуги у вказаний період, на підтвердження яких представником відповідача були надані квитанції, в зв'язку з чим розмір заборгованості щодо оплати теплоенергії становить 852,26 грн.,а з урахуванням інфляційних втрат -3,50 грн та 3% річних -38.04 грн.,заборгованість по цьому виду комунальних послуг дорівнює 893,80 грн.

За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду,зменшивши суму заборгованості відповідача до 3548,17 грн.

Доводи апеляційної скарги представника відповідача щодо недоведеності позивачем наявності заборгованості за надані послуги по утриманню будинку у розмірі 2310,84 грн., в зв'язку з чим суд безпідставно прийшов до висновку про стягнення вказаної суми з відповідача,колегія суддів вважає голослівними,оскільки відповідач не надав належних та допустимих доказів на спростування цього висновку.

Проте позивач, обґрунтовуючи вимоги в цій частині вказував ,що ОСББ самостійно власними ( силами та/або з залученням на договірній основі інших юридичних та фізичних осіб) забезпечує утримання будинку та прибудинкової території та при визначенні розміру внесків(платежів) на таке утримання виходить із розміру витрат,передбачених кошторисом об»єднання,що відповідно до ст..10 ЗУ «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку» затверджується загальними зборами членів об»єднання.

Згідно з протоколом громадських зборів ОСББ «Взуттєвик - 1» по затвердженню внесків на утримання будинку та прибудинкової території від 07.04.2011 року прийнято рішення по затвердженню внесків на утримання будинку та прибудинкової території,що стало підставами для нарахування ОССБ «Взуттєвик - 1» вартості цих послуг.

Посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на те,що вказаний протокол містить неправдиві дані,стосовно кількості присутніх членів ОСББ,які приймали рішення щодо підвищення тарифів на утримання будинку та прибудинкової території,що свідчить на думку представника відповідача про його незаконність,колегія суддів не бере до уваги,оскільки прийняте рішення членами ОСББ стосовно вказаного питання в судовому порядку недійсним не визнавалося, є чинним,а тому відсутні підстави вважати цей доказ неналежним.

При цьому колегія суддів звертає увагу на обізнаність відповідача про такі зміни оплати за утримання будинку та прибудинкової території,починаючи з 1.05.2011 року з отриманих від позивача квитанцій ,проте будь яких доказів на безпідставність застосування вказаних витрат на утримання будинку та прибудинкової території відповідач не надав.

Відповідно до положень статті 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та статуту ОСББ «Взуттєвик - 1» об'єднання може здійснювати господарську діяльність для забезпечення власних потреб безпосередньо або шляхом укладення договорів з фізичними чи юридичними особами. Об'єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами об'єднання.

Як вбачається матеріалів справи позивач не здійснює господарської діяльності у розумінні наведених норм законодавства, оскільки його діяльність спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов його функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб'єктів господарювання, а відтак, ця діяльність є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючого суб'єкта.

За таких обставин ОСББ не є виробником та/або виконавцем житлово-комунальних послуг, визначених відповідно до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки не надає і не виробляє таких послуг, а отже, і не формує цін чи тарифів на послуги, які б підлягали встановленню (затвердженню) органами місцевого самоврядування.

ОСББ, які самостійно (власними силами та/або з залученням на договірній основі інших юридичних та фізичних осіб) забезпечують утримання будинку і прибудинкової території, при визначенні розміру внесків (платежів) на таке утримання повинні виходити з розміру витрат, передбачених кошторисом об'єднання, який відповідно до статті 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» затверджується загальними зборами членів об'єднання.

При цьому ні зазначеним Законом, ні іншими законодавчими актами України не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування розмірів внесків та платежів, визначених загальними зборами ОСББ.

З огляду на викладене посилання представника на те,що прийняте позивачем рішення по затвердженню внесків на утримання будинку та прибудинкової території від 07.04.2011 року не було затверджено КМДА саме з моменту його прийняття і позивач не вправі був застосовувати таку оплату з травня 2011 року, не ґрунтується в казаних нормах закону.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач на свій розсуд оплачував і платежі за спожиту теплоенергію у відповідний період,не підтвердивши законність своїх дій,тоді як позивач надав суду підтвердження щодо встановлення тарифів на теплову енергію за період з жовтня 2011 року по березень 2013 року відповідно до Розпорядження №392 від 31 травня 2010 року « Про затвердження тарифів на теплову енергію,встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з центрального опалення і постачання гарячої води для населення», Постанови національної комісії регулювання електроенергетики України від 14 грудня 2010 року №1729,якою затверджені тарифи на теплову енергію з 01 січня 2011 року,Розпорядження №99 від 27.01.2011 року виконавчого органу Київської міської ради(Київської міської державної адміністрації) «Про встановлення тарифів на теплову енергію та встановлення тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання гарячої води виконавцям цих послуг усіх форм власності для здійснення розрахунків з населенням».

Нарахування оплати послуг за центральне опалення позивачем проводилося на підставі Постанови Кабінету Міністрів №630 від 21.07.2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення,постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення,постачання холодної та гарячої води водовідведення».

Листами АЕК «Київенерго» від 11.06.2010,29.12,2010,29.12.2011 року підтверджено рівень тарифів на теплову енергію, за якими позивачем проводився розрахунок ( т.1 а.с 179 -182).

Позивачем в обґрунтування правильності нарахування платежів за спожиту теплову енергію мешканцями будинку 12/3 по вул..М.Залки в м. Києві надано відомості обліку споживання теплової енергії ОССБ «Взуттевик -1» за період нарахування заборгованості відповідача за вказану послугу, які затверджені ПАТ «Київенерго» без будь-яких зауважень або незгоди з цього питання.(т.1, а.с163-175).

В зв'язку з наведеним колегія суддів не бере до уваги посилання представника відповідача про відсутність в матеріалах справи належних доказів на підтвердження правильності проведених позивачем нарахувань за спожиту відповідачем теплоенергію та відсутність заборгованості за цю послугу.

Колегія суддів критично ставиться до розрахунку наданому представником відповідача по оплаті спожитих послуг по утриманню будинку та прибудинкової території,а також теплоенергії ,оскільки тарифи за ці послуги, показники їх споживання зазначені ним на свій розсуд без відповідно обґрунтування нормативними актами.

За таких обставин колегія суддів,врахувавши оплату відповідача за спожиту теплову енергію у період з жовтня 2011 року по березень 2013 року,вважає,що заборгованість за цю послугу підлягає лише зменшенню до 852,26 грн..

Доводи апеляційної скарги в частині відсутності між сторонами договору про надання житлово - комунальних послуг та неправомірності застосування судом ч.2 ст..625 ЦК України не ґрунтуються на вимогах закону,а тому не заслуговують на увагу.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Керуючись ст.ст. 304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Оболонського районного суду м.Києва від 21 листопада 2013 року змінити та стягнути з ОСОБА_2 на користь Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Взуттєвик-1» заборгованість у розмірі 3548,17 грн..

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів

Головуючий - Судді-