Справа № 495/3923/16-ц
№ провадження 6/495/168/2017
Ухвала

про відмову в задоволенні клопотання

про обмеження боржника у праві виїзду за межі України

22 травня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Боярського О.О.

при секретарі Рачицькій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області подання головного державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

ВСТАНОВИВ:

Головний Державний виконавець Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Своє подання заявник обґрунтував тим, що на виконанні у Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває зведене виконавче провадження за виконавчим листом №1505/6506/2012, виданим 08.05.2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 655326,98 грн. на користь ПАТ "Ощадбанк"; виконавчим листом №495/638/13-ц, виданим 24.06.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у сумі 90893,00 грн.; виконавчим листом №495/2343/14-ц, виданим 15.05.2015 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 боргу в сумі 19 759 доларів США; виконавчим листом № 495/8086/15-ц, виданим 04.02.2016 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 795 656,26 грн.; виконавчим листом № 495/7279/15-ц, виданим 13.01.2016 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 боргу в сумі 2 376 090,00 грн. та постанови № 070310 від 18.08.2015, постанови № АА 093965 від 15.10.2015, постанови № АА 093890 від 24.11.2015, постанови № АА 105218 від 19.01.2016, постанови № АА 105322 від 24.02.2016 Білгород-Дністровської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь держави в загальному розмірі - 11 560,00 грн.

Державним виконавцем Відділу у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку (постанову про відкриття виконавчого провадження направлено на адресу боржника, зазначену у виконавчому документі, рекомендованим листом з повідомленням про вручення). У відповідності до вимог Закону боржнику надано строк для самостійного виконання рішення.

Однак, боржником у строк, наданий для самостійного виконання, рішення не виконано.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення.

Державним виконавцем було вжито наступні заходи примусового виконання рішень, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій, а саме: 16.05.2013 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; 15.08.2013 здійснено вихід за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі, але, перевірити майновий стан боржника не вдалося, було залишено виклик, про що складено відповідний акт. 16.07.2014 здійснено вихід за адресою боржника, вказаною у виконавчому документі, та було зроблено перевірку майнового стану боржника. 18.09.2013 оголошено в розшук належні боржнику транспортні засоби. 24.03.2014 на вимогу державного виконавця зявився боржник з поясненням щодо сплати боргу та місцезнаходження розшукуваних т/з. 28.03.2014 д/в звернувся з поданням до ГУ МВС України в Одеській області про вирішення питання про внесення даних в Єдиний реєстр досудових розслідувань щодо боржника.

Враховуючи викладене, головний державний виконавець наголошує на тому, що протягом майже трьох років рішення суду не виконано, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито усіх, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, що підтверджується актом державного виконавця, за яким боржник своєчасно не з'являвся за викликом державного виконавця кілька разів та досі не сплатив борг, у зв'язку із чим наявні підстави для задоволення подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України.

Представник Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не зявився.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Вивчивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України „Про виконавче провадження". Зокрема, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (стаття 5 Закону).

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

У ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадянам України, наведені підстави тимчасової відмови у вїзді за кордон, зокрема якщо є неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання; боржник ухиляється від виконання зобовязання, покладених на нього судовим рішення, рішення іншого органу (посадової особи); щодо нього подано цивільний позов до суду.

В розд. XI "Обмеження у праві виїзду за межі України та заборона в'їзду в Україну" Інструкції з організації примусового виконання рішень, що набрала чинності з 17 квітня 2012 р. та затверджена наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 р. № 512/5, передбачено зміст подання державного виконавця при зверненні до суду, що полягає в такому:

1. У разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець може звернутися з поданням до суду за місцезнаходженням органу ДВС щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

2. Подання повинно містити:

а) найменування суду, до якого направляється подання;

б) реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні;

в) реквізити виконавчого провадження;

г) прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік);

ґ) підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду (чи рішенням інших органів) зобов'язань.

Факт ухилення боржника від виконання рішення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні.

З наданих до суду головним виконавцем Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області матеріалів вбачається, що на виконанні у Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь: ПАТ "Ощадбанк" заборгованості у розмірі 655 326, 98 грн.; на користь ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 90 983 грн.; на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 19 759 доларів США; на користь ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 759 656, 26 грн.; на користь ОСОБА_5 заборгованості у розмірі 2 376 090 грн.; на користь держави 11 560 грн.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Під ухиленням від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням, слід розуміти як пряму відмову від виконання рішення, так і інші винні дії, які свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання зобовязань.

Проте із копій матеріалів виконавчого провадження факту ухилення боржника від своїх зобовязань не вбачається, додаткові докази щодо цього суду Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області надано не було, як і не надані відомості про характер та розмір невиконаних зобов'язань боржником.

Матеріалами наданими державним виконавцем до суду навпаки підтверджується той факт, що боржник систематично з'являється на виклики державного виконавця, тобто неухильно та безперешкодно співпрацює з державною виконавчою службою. Надає інформацію виконавцю щодо місця знаходження належного йому рухомого та нерухомого майна. При зустрічі із державним виконавцем повідомляє про свій майновий стан, який на теперішній час не дає йому можливості погасити борг в повному обсязі. Неможливість виконання рішення суду не є ухиленням боржника від його виконання.

З огляду на викладене, судом встановлено, що боржник не відмовляється від виконання зобов'язань, заявником не надано доказів вчинення ОСОБА_1 дій, які свідчать про ухилення боржника від виконання зобов'язань.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У звязку з вищевикладеним, суд вважає, що державним виконавцем не надано беззаперечних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, а тому подання державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд вважає за необхідне роз'яснити державному виконавцю, що відмова у задоволенні подання не перешкоджає повторному зверненню державного виконавця до суду із цим поданням після усунення обставин, які були підставою для відмови у задоволенні цього подання.

Керуючись ст. ст. 210, 373, 377-1 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Білгород-Дністровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: