Справа № 492/153/17
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2017 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Борисової С.П., при секретарі Каширній О.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року. В поданому до суду позові ОСОБА_1 посилається на те, що її батько був власником земельної ділянки площею 5,41 га на території павловської сільради Арцизького району Одеської області. після смерті батька вона спадщину фактично прийняла, оскільки почала використовувати відразу після смерті батька до теперішнього часу, а саме вона здає її в оренду та отримує орендну плату за її використання. Позивачка зазначає, що це свідчить про те, що вона прийняла спадщину, тому що фактично вступила в управління спадковим майном. Звернувшись до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку нотаріусом було запропоновано їй звернутися до суду, оскільки вона пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Від позивачки та представника відповідача надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у зв'язку з чим в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При цьому відповідно до письмових заяв позивачка заяву підтримала, просила задовольнити її у повному обсязі, а представник відповідача позов визнав та не заперечував проти його задоволення.

Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із свідоцтва про смерть ОСОБА_2, який був власником земельної ділянки на підставі державного акту серії НОМЕР_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року та до дня своєї смерті проживав один в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5, 8, 9). Відповідно до свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_1 (а.с. 4), а також свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 3) померлий ОСОБА_2 є батьком позивачки. Мати позивачки ОСОБА_3, яка до дня своєї смерті проживала з чоловіком ОСОБА_2 в ІНФОРМАЦІЯ_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с. 6, 7).

Постановою державного нотаріуса Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області від 26 січня 2017 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 у зв'язку з пропуском нею строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 2).

Встановлені судом обставини справи та досліджені докази свідчать про існування спору про право цивільне, який пов'язаний з прийняттям спадщини та набуттям позивачкою права власності на спадкове майно, а цей факт виключає розгляд заявленої позивачкою вимоги в межах окремого провадження.

Згідно з п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, його положення застосовуються до цивільних відносин, що виникли до набрання ним чинності, крім того, згідно з п. 5 прикінцевих та перехідних положень цього ж ЦК, правила книги шостої (Спадкове право) ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності. Також згідно з ч. 1 ст. 5 цього ж ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р., тобто те, що спадщина після його смерті відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 р., а також те, що після його смерті спадщина була прийнята, то суд в даному випадку вважає за необхідне при ухваленні даного рішення в частині прийняття або неприйняття спадщини керуватися положеннями ЦК Української РСР 1963 р.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР 1963 р. при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Таким чином, враховуючи зазначені норми законодавства, що були чинні на час відкриття спадщини, то позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги після смерті свого батька ОСОБА_2

Після смерті батька заявниці відкрилася спадщина, яка складається, як вбачається з державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 (а.с. 9), із земельної ділянки площею 5,41 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області

Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР 1963 р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як зазначила позивачка та що не оспорювалось на не спростовувалось відповідачем, ОСОБА_1 почала використовувати земельну ділянку відразу після смерті батька до теперішнього часу, вона здає її в оренду та отримує орендну плату за її використання.

Таким чином зазначені матеріали справи свідчать про те, що позивачка ОСОБА_1 у встановлений законодавством шестимісячний строк фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, зокрема, зазначеною земельною ділянкою, оскільки вона після смерті спадкодавця почала користуватися вказаною земельною ділянкою, надавши її в оренду та отримуючи за її використання орендну плату, тобто користувалася та володіла вказаною земельною ділянкою, тим самим позивачка, як було вище наведено, своїми діями фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. У зв'язку з наведеним суд вважає, що своїми діями позивачка ОСОБА_1 в силу наведених ст. ст. 529, 549 ЦК Української РСР 1963 р. фактично прийняла спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_2

Отже, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов свого підтвердження той факт, що спадкоємиця ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2 на підставі ст. ст. 529, 549 ЦК Української РСР 1963 р.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття нею спадщини після смерті ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 1218, п. п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 р., ст. ст. 529, 549 ЦК УРСР 1963 р., ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209, 212, 214 - 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Павлівської сільської ради Арцизького району Одеської області про встановлення факту прийняття спадщини, задовольнити повністю.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті її батька ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Арцизского районного суду