УхвалА

іменем україни

15 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Закропивного О.В., Хопти С.Ф.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Файдал УА», третя особа - директор товариства з обмеженою відповідальністю «Файдал УА» ХоменкоСергій Миколайович, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Файдал УА» на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 9 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 18 жовтня 2016 року

в с т а н о в и л а:

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 10 листопада 2014 року по 14 квітня 2015 року він працював на посаді комірника-вантажника у товаристві з обмеженою відповідальністю «Файдал УА» (далі - ТОВ «Файдал УА»). 14 квітня 2015 року він був звільнений з указаної посади на підставі п. 3 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у зв'язку призовом на військову службу.

Указував, що його звільнення є незаконним, проведено з порушенням норм трудового законодавства, оскільки на час його звільнення згідно Указу Президента України від 14 січня 2015 року « «Про часткову мобілізацію», діяв особливий стан і на нього поширювались вимоги ч. 3 ст. 119 КЗпП України. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» передбачені додаткові гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов'язків, а саме, за громадянами України, які призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийнятті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) ведення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію, але не більше одного року, зберігаються місце роботи (посади), середній заробіток на підприємстві, в установі, організації незалежно від підпорядкування та форми власності.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив суд поновити йому строк звернення до суду, як такий що пропущено з поважних причин, визнати незаконним та скасувати наказ ТОВ «Файдал УА» від 14 квітня 2015 року в частині звільнення його з посади комірника-вантажника з 14 квітня 2015 року у зв'язку з призовом на військову службу, поновити на посаді комірника-вантажника ТОВ «Файдал УА» з 15 квітня 2015 року, стягнути з товариства на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 34 142 грн 16 коп.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 9 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 18 жовтня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено. Поновлено ОСОБА_4 строк звернення до суду. Визнано незаконним та скасовано наказ ТОВ «Файдал УА» від 14 квітня 2015 року в частині звільнення ОСОБА_4 з посади комірника-вантажника з 14 квітня 2015 року у зв'язку з призовом на військову службу (п. 3 ч. 1 ст. 36 КЗпП України). Поновлено ОСОБА_4 на посаді комірника-вантажника ТОВ «Файдал УА» з 15 квітня 2015 року. Стягнуто з ТОВ «Файдал УА» на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 34 142 грн 16 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Файдал УА» просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 та поновлюючи його на роботі, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши положення ст. 119 КЗпП України, ст. 39 Закону України «Про військовий обов'язок та військову службу», дійшли до правильного висновку про те, що звільнення позивача з роботи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 36 КЗпП України відбулося з порушенням норм трудового законодавства, оскільки призов ОСОБА_4 на строкову військову службу здійснювався під час дії Указу Президента України від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію», яким оголошено часткову мобілізацію, що проводилась у три черги протягом 210 діб 2015 року, у тому числі на території Житомирської області, тобто на час дії особливого періоду в Україні, та нього поширювались гарантії та пільги, в тому числі збереження місце роботи (посада), середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, незалежно від підпорядкування та форм власності.

При поновленні на роботі ОСОБА_4 суди вірно обчислили середньоденний заробіток за час вимушеного прогулу, що відповідає постанові Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати».

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, в основному стосуються переоцінки доказів, що знаходяться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Файдал УА» відхилити.

Рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 9 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 18 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник О.В. Закропивний С.Ф. Хопта