Справа № 738/1638/16-ц
№ провадження 2/738/9/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді Сова Т.Г.

секретаря Бреус Н.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мена Чернігівської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, Городищенської сільської ради Менського району Чернігівської області, третя особа Менська районна державна адміністрація про скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2016 року до Менського районного суду звернулась з позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_2, Городищенської сільської ради Менського району Чернігівської області, третя особа - Менська районна державна адміністрація про скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки. Позовна заява мотивована тим, що позивачка згідно рішення Менського районного суду від 18 січня 2016 року є власником ? частки житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Набережна, 37 в с. Городище, Менського району Чернігівської області, власником іншої ? частини є відповідач ОСОБА_2 Не зважаючи на це, Городищенська сільська рада Менського району Чернігівської області на десятій сесії шостого скликання вирішила питання «Про надання дозволу на розробку проектно технічної документації із землеустрою про передачу безоплатно у власність земельної ділянки ОСОБА_2Д.» для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовно площею 0,25 га, що знаходиться за адресою вул. Набережна, 37 с. Городище Менського району Чернігівської області. На цьому ж засіданні вирішується питання «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою по відводу земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2, орієнтовно площею 0,62 га на території Городищенської сільської ради за адресою: вул. Набережна, 37 с. Городище Менського району Чернігівської області. 30 січня 2015 року Городищенська сільська рада затверджує проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для надання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 Пізніше, державним реєстратором реєстраційної служби Менського РУЮ ОСОБА_6 було видано три свідоцтва про право власності на нерухоме майно та здійснена їх державна реєстрація. Вищевказані рішення та державну реєстрацію права власності на земельні ділянки за ОСОБА_2 позивачка вважає такими, що не відповідають вимогам закону, порушують її права, а тому просить визнати їх незаконними та скасувати.

В судове засідання позивач ОСОБА_5 не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовних вимог не визнали, посилаючись на те, що ОСОБА_2 отримав земельні ділянки відповідно до вимог діючого законодавства України, позивач у своїх позовних вимогах не посилається в чому порушено її право на оспорювані земельні ділянки та яка підстава скасування рішень. Надали суду заперечення проти позову та просили відмовити в його задоволенні, посилаючись на обставини викладені в запереченні.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що позивачем пропущено строки позовної давності, надав суду письмове заперечення проти позову та просив суд відмовити в його задоволенні, посилаючись на обставини викладені в запереченні. Показав суду, що сільській раді було відомо про наявність двох спадкоємців, які оформили право власності на житловий будинок. Потім ОСОБА_2 звернувся з заявою про приватизацію земельної ділянки, посилаючись на те, що він обробляв землю та сплачував податки, тому і прийняли таке рішення. ОСОБА_5 з заявою не зверталась, будь яка інформація щодо неї сільською радою не перевірялась.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують.

За таких обставин, справу можливо розглянути без участі представника третьої особи, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення сторін, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, у тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Як встановлено в судовому засіданні рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 14 серпня 2007 року за ОСОБА_2 та ОСОБА_5 визнано право власності, по ? частині кожному, на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по вул. Набережна, 37 в с. Городище, Менського району Чернігівської області (а.с.12).

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 18 січня 2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_2 виділено в натурі частки з житлового будинку № 37 по вул. Набережна в с. Городище Менського району Чернігівської області (а.с.14-16).

Стаття 61 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 є співвласниками по ? частині житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований по вул. Набережна, 37 в с. Городище Менського району.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних спорів» Верховний Суд України розяснив, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК України до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівля та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 року в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до ст. 120 ЗК України на підставі цивільно правових угод, а право користування на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 року, згідно зі ст. 377 ЦК України з часу внесення змін до статті 120 ЗК України, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. При переході права власності на будинок або його частину за договором довічного утримання до набувача переходило право на земельну ділянку, де розташовані, на умовах, на яких ця ділянка належала відчужувачу.

В разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівля та споруди, якщо інше не передбачалось в договорі відчуження останніх, а при переході права власності на будівлі та споруди до фізичних або юридичних осіб, які не могли мати у власності земельні ділянки, до них переходило право користування земельною ділянкою.

З 1 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівля або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК України і статті 120 ЗК України.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 373 ЦК України, власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 ЦК України право власності може бути припинене в інших випадках, встановлених законом. Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду про державну реєстрацію прав до Державного реєстру вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

За положенням ст. 144 Конституції України, рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт згідно ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України визнається недійсним.

Як встановлено судом, даний спір виник в 2016 році, коли проводилася експертиза, про що сказав відповідач в присутності експерта, тому позивачкою не пропущені строки звернення до суду, в звязку з цим посилання відповідача ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_4 на пропущення позивачем строку звернення до суду є безпідставним.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Стаття 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 152, 155, 158 Земельного кодексу України, 57, 213 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_2, Городищенської сільської ради Менського району Чернігівської області, третя особа Менська районна державна адміністрація про скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення десятої сесії шостого скликання від 02 березня 2012 року Городищенської сільської ради Менського району Чернігівської області в частині «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою по земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2Д.».

Визнати незаконним та скасування рішення десятої сесії шостого скликання від 02 березня 2012 року Городищенської сільської ради Менського району Чернігівської області в частині «Про надання дозволу на розробку проектно технічної документації із землеустрою про передачу безоплатно у власність гр. ОСОБА_2Д.».

Визнати незаконним та скасувати рішення двадцять шостої сесії шостого скликання від 30 січня 2015 року Городищенської сільської ради Менського району Чернігівської області в частині «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельних ділянок для надання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2Д.».

Скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_6 від 04.02.2015 року, індексний № 19091381 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :01:003:0083, розташовану за адресою: Чернігівська область Менський район с. Городище, вул. Набережна, 37 за ОСОБА_2.

Скасувати рішення державного реєстратора реєстраційної служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_6 від 04.02.2015 року, індексний № 19095595 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :01:003:0084, розташовану за адресою: Чернігівська область Менський район с. Городище, вул. Набережна, 37 за ОСОБА_2.

Визнати недійсним Свідоцтво про право власності, серія та номер 33143715, що видане 04.02.2015 року державним реєстратором реєстраційної служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_6, на земельну ділянку за адресою: Чернігівська область, Менський район с. Городище вул. Набережна, 37, кадастровий номер :01:003:0083, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,2500 га.

Визнати недійсним Свідоцтво про право власності, серія та номер 33152122, що видане 04.02.2015 року державним реєстратором реєстраційної служби Менського районного управління юстиції ОСОБА_6, на земельну ділянку за адресою: Чернігівська область Менський район с. Городище вул. Набережна, 37, кадастровий номер: :01:003:0084, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0545га.

Скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на земельну ділянку площею 0, 2500 га за адресою: Чернігівська область, Менський район, с. Городище, вул. Набережна, 37, кадастровий номер :01:003:0083, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на земельну ділянку площею 0,0545 га за адресою: Чернігівська область, Менський район, с. Городище, вул. Набережна, 37, кадастровий номер :01:003:0084, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 сплачений нею судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Г. Сова