АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівМахлай Л.Д., Мазурик О.Ф.
при секретаріГарматюк О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Комунального підприємства «Святошинське лісопаркове господарство» Латиф Юлії Юріївни на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 травня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_6 до Комунального підприємства «Святошинське лісопаркове господарство», третя особа ОСОБА_7 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 16 травня 2017 року позов задоволено частково. /а.с. 150-154/

№ справи 759/6084/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/7463 /2017
Головуючий у суді першої інстанції: Шум Л.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник КП «Святошинське лісопаркове господарство» Латиф Ю.Ю. подала апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що позивача було звільнено 29.03.2016 р., що є його останнім робочим днем, також в цей день проведено остаточний розрахунок. Приймаючи рішення про поновлення ОСОБА_6 на посаді з 29.03.2016 р., та розраховуючи середній заробіток за час вимушеного прогулу також з 29.03.2016 р., суд першої інстанції не врахував, що саме цей день був останнім робочим днем позивача. В частині процесуальних порушень, допущених судом першої інстанції, вказувала на те, що третю особу - в.о. директора КП «Святошинське лісопаркове господарство» ОСОБА_7 не було належним чином повідомлено про судове засідання, у зв'язку з чим розгляд справи повинен був бути відкладений. Також вказувала їй було відмовлено у наданні часу для ознайомлення з матеріалами справи, зокрема з долученими стороною позивача матеріалами перевірки КП «Святошинське лісопаркове господарство», що була здійснена Головним управлінням Держпраці у Київській області. Крім того, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, визнавши наказ про звільнення ОСОБА_6 недійсним, всупереч позовним вимогам про визнання його незаконним. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності у відповідності до положень ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 на підставі Наказу № 23 від 26.05.1992 р. був прийнятий на роботу на посаду лісника до КП «Святошинське лісопаркове господарство», на підставі наказу від 04.01.1994 р. переведений на посаду майстра лісу, на підставі наказу 28.01.1998 р. переведений на посаду майстра лісозаготівель, на підставі наказу від 17.01.2002 р. переведений на посаду майстра лісозаготівель у відділ головного інженера, на підставі наказу від 10.03.2015 р. переведений на посаду головного інженера лісопаркового господарства /а.с. 13-14/.

Відповідно до Посадової інструкції головного інженера, затвердженої 27.11.2013 р. із змінами від 02.03.2016 р., головний інженер здійснює поточне (оперативне) керівництво автомобільного та тракторного парку згідно з вимогами правил і норм їх експлуатації; контролює додержання норм і правил охорони праці в структурних підрозділах; контролює зв'язки Святошинського лісопаркового господарства з державними, посередницькими та іншими організаціями, установами та підприємствами /а.с. 34-37/.

Встановлено, що Наказом № 71-к від 29.03.2016 р. ОСОБА_6 було звільнено з посади головного інженера лісопаркового господарства за неналежне виконання службових обов'язків згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України, підстава звільнення: наказ директора лісогосподарства від 16.02.2016 р. № 17, рапорт /а.с. 24/.

Відповідно до Наказу КП «Святошинське лісопаркове господарство» № 17 від 16.02.2016 р. про результати перевірки проведеної в кварталі 38 Пуща-Водицького лісництва, за підписом директора ОСОБА_9, за відсутність контролю та неналежне керівництво під час проведення лісозаготівельних робіт питання притягнення до дисциплінарної відповідальності головного інженера ОСОБА_6 буде розглянуто після виходу його з відпустки /а.с. 72-73/.

Відповідно Рапорту в.о. головного інженера Заргаряна В.А. від 28.01.2016 р., останнім було виявлено ряд порушень в роботі головного інженера ОСОБА_6, що призводить до значних матеріальних збитків та негативно впливають на репутацію та роботу підприємства /а.с. 84-85/.

Також судом встановлено, що відповідно до Довідки № 1 від 13.02.2017 р. позивач є членом Первинної профспілкової організації КП «Святошинське лісопаркове господарство» /а.с. 141/.

Відповідно до Протоколу № 8 засідання профспілкового комітету від 19.09.2016 р., повторно розглянуто питання про звільнення ОСОБА_6 за поданням директора КП «Святошинське лісопаркове господарство», проте, у зв'язку з відсутністю підтвердження щодо здійснення систематичного порушення трудового законодавства, не надано доказів, що до працівника вже застосовувались в минулому дисциплінарні або громадські стягнення за невиконання без поважних причини обов'язків, профспілковий комітет не надає згоду на його звільнення згідно п. 3 ст. 40 КЗпП України /а.с. 94-95/.

Відповідно до Характеристики від 11.04.2016 р., підписаної головою профкому ОСОБА_6 за весь період роботи на підприємстві зарекомендував себе, як відмінний працівник, володіє високими організаторськими здібностями, успішно організовує та забезпечує ведення результативної роботи, роботу виконує ефективно, старанно /а.с. 33/.

Також, відповідно до листа Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища від 08.04.2016 р.. у фахівців Департаменту відсутні будь-які зауваження до професійних якостей, навиків та компетенції, на той час, головного інженера КП «Святошинське лісопаркове господарство» ОСОБА_6 /а.с. 31-32/.

Судом встановлено, що трудова книжка позивача за час його роботи з 1992 р. у КП «Святошинське лісопаркове господарство» не містить записів про притягнення його до будь-якого з видів дисциплінарного стягнення, в тому числі, за неналежне виконання службових обов'язків /а.с. 10-14/.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно враховував положення ч. 1 ст. 43 КЗпП України про те, що розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

Таким чином, судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок, що відповідачем КП «Святошинським лісопарковим господарством» порушено чинні вимоги ч. 1 ст. 43 Кодексу законів про працю України, а саме: обов'язкове отримання попередньої згоди первинної профспілкової організації на звільнення, членом якої є позивач, та відсутні в сукупності обставини, які можуть слугувати звільненню працівника, а саме: характер дій або бездіяльності працівника, вчинення порушення умисно або з необережності та суттєвість наслідків порушення: негативні наслідки, які настали, або такі, що ймовірно могли настати із завданням роботодавцю значної матеріальної або моральної шкоди, у зв'язку з чим суд першої інстанції прийшов до висновку, що наказ № 71-к від 29.03.2016 р. відносно ОСОБА_6 є незаконним.

Доводи апеляційної скарги щодо незгоди з рішенням суду в частині поновлення ОСОБА_6 на посаді головного інженера КП «Святошинське лісопаркове господарство» відсутні.

В цій частині слід також зазначити, що відповідно до п. 3 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірвано з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в разі систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до нього застосовувались заходи дисциплінарного стягнення.

Тому при звільненні працівника з підстав, передбачених цією нормою закону, організація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання обов'язків, зазначити, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення та коли.

Вирішуючи позов про визнання незаконним наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування моральної шкоди, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд має враховувати, що тільки правомірно накладені стягнення можуть бути підставою для звільнення працівника за п. 3 ст. 40 КЗпП України, а тому необхідно з'ясувати, систематичне невиконання яких саме трудових обов'язків позивачем передувало його звільненню.

Таких фактів відповідачем не наведено, відсутні дані щодо застосування до ОСОБА_6 заходів дисциплінарного стягнення, тобто відсутня систематичність невиконання трудових обов'язків, що також підтверджено і протоколом засідання профспілкового комітету від 19.09.2016 р. / а.с.94/

Доводи апеляційної скарги щодо виходу суду першої інстанції за межі позовних вимог, в частині визнання наказу недійсним та скасування, а не незаконним, як заявляв позивач, не заслуговують на увагу колегії суддів, як такі, що не мають суттєвого значенні для вирішення спору та поновлення прав позивача.

Також судом першої інстанції вірно вирішено питання стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 29.03.2016 р. по 10.01.2017 р. в розмірі 77 618 грн. 92 коп.

Доводи апеляційної скарги щодо невірного розрахунку у зв'язку з врахуванням 29.03.2016 р. - робочого дня позивача, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до наказу №71-к від 29.03.2016 р. ОСОБА_6 звільнено 29.03.2016 р. / а.с.24/, остаточний розрахунок та виплата заробітної плати проведена також 29.03.2016 р. / а.с.68/

В частині доводів апеляційної скарги щодо прийняття рішення за відсутності третьої особи у справі - ОСОБА_7, колегія суддів зазначає, що відповідач не представляє інтереси цієї особи у зв'язку з чим позбавлений ставити питання в частині захисту прав цієї особи.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Комунального підприємства «Святошинське лісопаркове господарство» Латиф ЮліїЮріївни на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 травня 2017 року - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 16 травня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: