Справа № 507/48/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2017 р.. Любашівський районний суд Одеської області

у складі : головуючого судді Гнатюка В.О.

за участю секретаря Гончар В.В.,

представника фермерського

господарства «Стрілець» , ОСОБА_1

ОСОБА_2В ,

представника позивача адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Любашівка в залі суду справу за позовом ОСОБА_4 до фермерського господарства «Стрілець» , ОСОБА_1 , третя особа відділ Держгеокадастру у Любашівському районі Одеської області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою ,

встановив :

17.01.2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом , обгрунтовуючи свої вимоги тим , що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 3,604 га , розташована на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області , масив № 2 , ділянка № 144, цільове призначення ( використання ) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( далі Ділянка № 1)

Йому також на праві власності належить земельна ділянка площею 1,99 га , розташована в с. Бобрик Перший Любашівського району Одеської області , масив № 37 , ділянка № 6, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ( далі Ділянка № 2).

Взимку 2011 року він звернувся до ОСОБА_1 з проханням надати йому в позику гроші для власних потреб , на що ОСОБА_1 погодився за умови , що він на протязі п»яти років буде користуватися належними йому вказаними земельними ділянками. При цьому між ними була досягнута усна домовленість , що сума вартості за користування земельною ділянкою №1 становить 20000 гривень , а - Ділянкою № 2 - 9000 гривень. Ним були написані розписки ОСОБА_1 про отримання вказаних коштів та переданий йому оригінал державного акту ЯЛ № 224839 про право приватної власності на ділянку № 2.

В середині літа 2016 р. він усно попередив ОСОБА_1 про намір особисто обробляти земельні ділянки №1 і №2 .

У зв»язку з тим , що ОСОБА_1 відмовився повернути йому оригінал державного акту на Ділянку №2 він звернувся з заявою до Любашівського ВП ГУНП України в Одеській області , після розгляду якої йому було рекомендовано для вирішення спору звернутись до суду.

21 вересня 2016 р. за його заявою в установленому порядку було винесено в натуру земельну ділянку № 2 та встановлено межові знаки. Однак 17-18 жовтня він дізнався , що ОСОБА_1 всупереч домовленості та незважаючи на його попередження 15.10.2016 р. виорав і засіяв Ділянку №2 , знищивши встановлені межові знаки.

Пізніше він дізнався , що відносно Ділянки №1 існує договір оренди , укладений між ним та фермерським господарством «Стрілець» , головою якого є ОСОБА_1 , 01.03.2012 р. , зареєстрований 10.12.2012 р. у відділі Держземагенства у Любашівському районі Одеської області , правонаступником якого є відділ Держгеокадастру у Любашівському районі Одеської області - третя особа у справі.

Вказаний договір він з ф/г «Стрілець» не укладав і не мав наміру укладати , не підписував його і не передавав земельну ділянку відповідно до акту приймання - передачі об»єкта оренди.

Посилаючись на викладене , позивач просить суд визнати недійсним договір оренди землі , укладений між ним та фермерським господарством «Стрілець» 01.03.2012 р. , зареєстрований 10.12.2012 р. у відділі Держземагенства у Любашівському районі Одеської області.

Зобов»язати фермерське господарство «Стрілець» не чинити ОСОБА_4 перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 3,604 га , розташована на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області , масив № 2 , ділянка № 144, цільове призначення ( використання ) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Зобов»язати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_4 перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 3,604 га , розташована на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області , масив № 2 , ділянка № 144, цільове призначення ( використання ) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Зобов»язати ОСОБА_1 повернути ОСОБА_4 оригінал державного акту ЯЛ № 224839 про право власності на земельну ділянку площею 1,99 га , розташована в с. Бобрик Перший Любашівського району Одеської області , масив № 37 , ділянка № 6, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства

Зобов»язати ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_4 перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 1,99 га , розташована в с. Бобрик Перший Любашівського району Одеської області , масив № 37 , ділянка № 6, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Стягнути з фермерського господарства «Стрілець» причинену йому шкоду неправомірними діями щодо перешкоджання у користуванні земельною ділянкою площею 3,604 га , розташована на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області , масив № 2 , ділянка № 144, цільове призначення ( використання ) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірі 15000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 причинену йому шкоду неправомірними діями щодо перешкоджання у користуванні земельною ділянкою площею 1,99 га , розташована в с. Бобрик Перший Любашівського району Одеської області , масив № 37 , ділянка № 6, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства

у розмірі 15000 гривень.

Стягнути в солідарному порядку з фермерського господарства «Стрілець», ОСОБА_1 судові витрати у справі.

В ході розгляду справи представник позивача звернувся до суду з заявою про збільшення позовних вимог та відмову від частини позовних вимог , у якій визначив шкоду за незаконне користування земельною ділянкою площею 3,604 га у розмірі 57641 грн. та вказав про те , що від вимоги про зобов»язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_4 оригінал державного акту ЯЛ № 224839 відмовляється

Ухвалою суду провадження у даній справі в частині вимоги про зобов»язання ОСОБА_1 повернути ОСОБА_4 оригінал державного акту ЯЛ № 224839 про право власності на земельну ділянку площею 1,99 га , розташовану в с. Бобрик Перший Любашівського району Одеської області, закрито.

Позивач в судовому засіданні змінений позов підтримав.

Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав та пояснив , що між позивачем та ф/г Стрілець був укладений договір оренди земельної ділянки площею 3,604 га , розташованої на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської , який був зареєстрований 10.12.2012 р. у відділі Держземагенства у Любашівському районі Одеської області за № 02017. Даний договір був підписаний позивачем як орендодавцем та головою ф/г «Стрілець» ОСОБА_1 Позивачу

відповідно до умов договору пропонувалось отримувати орендну плату . Однак він відмовлявся від її отримання . Позивачем не надано належних доказів про те , що він не підписував зазначений договір. Що стосується земельної ділянки ділянка площею 1,99 га ,

розташованої в с. Бобрик Перший Любашівського району Одеської області , належної позивачеві , то ОСОБА_1 та ф/г «Стрілець» ніякого відношення до даної земельної ділянки не має і не використовує її , доказів щодо зворотнього позивачем не надано. Тому вимоги про не перешкоджання у користуванні зазначеною земельною ділянкою є безпідставними.

Представник третьої особи відділу Держгеокадастру у Любашівському районі Одеської області в судове засідання не з»явився , повідомивши суд про розгляд справи у його відсутність.

Вислухавши позивача , представника позивача , представника відповідачів , дослідивши матеріали справи , суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Судом установлено , що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 3,604 га , розташована на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області , масив № 2 , ділянка № 144, цільове призначення ( використання ) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( далі Ділянка № 1) ( а.с.- 16 )

У відділі Держземагенства у Любашівському районі Одеської області 10.12.2012 р. зареєстрований договір оренди землі , укладений між ОСОБА_4 та фермерським господарством «Стрілець» в особі голови ОСОБА_1 01.03.2012 р. , предметом якого є вказана земельна ділянка.

На виконання ухвали суду про витребування доказів відділом Держгеокадастру у Любашівському районі Одеської області - правонаступником відділу Держземагенства у Любашівському районі Одеської області надіслана завірена копія зазначеного договору оренди з вказівкою на те , що оригінал договору оренди земельної ділянки площею 3 ,60 га , укладеного між ОСОБА_4 та фермерським господарством «Стрілець» в особі голови ОСОБА_1 01.03.2012 р. у Відділі відсутній з невідомих причин.( а.с.- 60 ,61 )

З виписки із довідки № 47/4976 від 23.05.2016 р. Любашівського ВП ГУНП в Одеській області видно , що голова фермерського господарства «Стрілець» ОСОБА_1 звертався 11.05.2016 р. до Любашівського ВП з заявою про втрату договорів оренди земельних ділянок пайщиків ф/г «Стрілець» у кількості 64 договорів , серед яких був договір оренди , укладений між ф/г «Стрілець» та ОСОБА_4 від 01.03.2012 р. ( а.с.- 76 )

Як пояснив в судовому засіданні в якості свідка позивач у справі ОСОБА_4 про укладений вказаний договір він дізнався у Відділі Держгеокадастру у Любашівському районі Одеської області.

Представник відповідачів в судовому засіданні не довів , що у позивача був оригінал вказаного договору.

Як видно з матеріалів кримінального провадження № 0000599 за фактом ознак кримінального правопорушення , передбаченого ст.. 358 ч. 1 КК України , 06.10.2016 р. надійшла заява ОСОБА_4 про те , що в березні 2012 р. ОСОБА_1 підробив його підпис в договорі оренди його земельної ділянки. За результатами досудового розслідування 12.01.2017 р. була винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв»язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. З вказаних матеріалів вбачається , що почеркознавча експертиза не була призначена всупереч клопотанню заявника ОСОБА_4

Відповідно до п. 3.5. НАКАЗУ № 53/5 від 08.10.98 р. Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень , зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 3 листопада 1998 р.

за № 705/3145 , коли об'єкт дослідження не може бути представлений експертові, експертиза може проводитись за фотознімками та іншими копіями об'єкта (крім обєктів почеркознавчих досліджень)

Таким чином , відсутність оригіналу спірного Договору унеможливлює проведення судової почеркознавчої експертизи.

Позивачем в судовому засіданні наданий висновок спеціаліста від 10.04.2017 р. № 13 , у

якому зазначено , що підписи від імені гр..ОСОБА_4 , зображення яких наявні у копії Договору оренди землі від 01.03.2012 р. між ОСОБА_4 та фермерським господарством «Стрілець» в особі його голови ОСОБА_1 , а також в копії Акта приймання передачі об»єкта оренди між ОСОБА_4 та ф/г «Стрілець» в особі його голови ОСОБА_1 , та які було використано в якості зразка при копіюванні - виконані не гр.. ОСОБА_4 , а іншою особою

Проаналізувавши зазначений висновок , суд дійшов слідуючого.

Незважаючи на те , що дослідження було проведено особою , яка має свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта за експертною спеціальністю 1.1.»Дослідження почерку і підписів» суд не може врахувати зазначений висновок спеціаліста як доказ , оскільки спеціаліст не повідомлявся про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Крім того , на думку суду , належним доказом може бути судова почеркознавча експертиза , призначена за ухвалою суду.

Проте , суд на підставі інших доказів , досліджених в судовому засіданні, дійшов висновку , що волевиявлення орендодавця ОСОБА_4 не було вільним і не відповідало його внутрішній волі, виходячи зі слідуючого.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально

Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким , що вчинений у письмовій формі , якщо він підписаний його стороною ( сторонами)

Згідно з ст.. 203 ЦК України особа , яка вчиняє правочин , повинна мати обсяг необхідної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі . Правочин має вчинятись у формі , встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків , що обумовлені ним.

Відповідно до статті 215 ЦПК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами ) вимог , які встановлені частинами першою- третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка позивач ОСОБА_4 пояснив , що взимку 2011 року він звернувся до ОСОБА_1 з проханням надати йому в позику гроші для власних потреб , на що ОСОБА_1 погодився за умови , що він на протязі п»яти років буде користуватися належними йому земельними ділянками.

Зазначене пояснення заслуговує на увагу , зважаючи на те , що голова ф/г «Стрілець» ОСОБА_1 в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000599 за фактом ознак кримінального правопорушення , передбаченого ст.. 358 ч. 1 КК України був допитаний слідчим як свідок 22.12.2016 р. і пояснив слідуюче : Оскільки до 01.03.2012 р. гр.. ОСОБА_4 досі не повернув йому грошові кошти , які він позичав у нього на протязі двох років , то він вирішив зробити таким чином , щоб до нього не було ніяких претензій зі сторони держави . Відповідні особи виготовили договір оренди землі стандартної форми , після чого він уклав його із гр.. ОСОБА_4 на його земельну ділянку 3,6 га , якої призначення є товарно сільськогосподарське виробництво. Після його складання даний громадянин прийшов до нього додому , де він його запитав : чи зможе він негайно повернути йому ті грошові кошти , які позичав у нього , на що він відповів , що в нього їх не має. Тоді він йому особисто в себе вдома надав даний договір строком на 10 років , з яким він ознайомився і особисто його підписав. З даного моменту він почав обробляти дану земельну ділянку та сплачувати за неї відповідні податки. З 2012 року по кінець 2016 року ОСОБА_4 ні разу не прийшов отримати орендну платню та позичені грошові кошти також не приносив. Йому ніхто не відмовляв в отриманні орендної плати. Він сам за нею просто не приходив та не приходить. В разі повернення даним громадянином йому всіх грошей , які він йому позичав , він віддасть йому оригінали державних актів без будь - яких питань.( а.к.п. 27 )

З даного пояснення ОСОБА_1 , факт надання якого представник відповідачів не заперечував в судовому засіданні , витікає , що ОСОБА_4 дійсно надав належну йому земельну ділянку в користування ОСОБА_1 у зв»язку з отриманими коштами за договором позики. Неотримання орендної плати позивачем з 2012 р. за даним договором , що сторони не заперечували в судовому засіданні , свідчить про те , що у

ОСОБА_4 була відсутня внутрішня воля на укладення саме договору оренди землі , укладення якого передбачає отримання орендної плати .

Пояснення позивача стосовно того , що земельна ділянка , яка являється об»єктом спірного договору оренди землі , була надана ОСОБА_1 у користування у зв»язку з отриманими від останнього у позику грошовими коштами узгоджується з розпискою від 03.04.2010 р. , яка знаходиться в вище вказаних матеріалах кримінального провадження № 0000599 , у якій зазначено , що ОСОБА_4 узяв у позику 9 тисяч гривень у ОСОБА_1 під залог земельної ділянки масив № 2 і що в разі неповернення коштів в сумі 9 тисяч гривень він не заперечує , щоб земельна ділянка перейшла у власність ОСОБА_1 ( а.к.п. - 23 )

Як видно з даної розписки , у ній не зазначена дата повернення коштів ОСОБА_1

ОСОБА_1 звернувся до Любашівського районного суду з позовом про стягнення зазначених коштів після того як ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом.

Як пояснив в судовому засіданні в якості свідка позивач , він у 2010 та 2011 р. на прохання ОСОБА_1 отримав певну кількість зерна приблизно по 100 кг. кожного року В подальшому орендну плату він не отримував , оскільки у нього було побоювання , що ОСОБА_1 не виконає їх домовленість.

Таким чином , на підставі досліджених доказів , суд дійшов висновку , що спірний договір оренди , укладений без наміру позивача отримати правові наслідки , що ним були обумовлені , а волевиявлення орендодавця ОСОБА_4 не було вільним і не відповідало його внутрішній волі

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Представник відповідачів не довів в судовому засіданні , що позивач надав ф/г «Стрілець» в оренду земельну ділянку згідно з умовами спірного договору оренди землі.

Відповідно до п. 20 спірного договору , передача земельної ділянки орендарю здійснюється у п»ятиденний термін після державної реєстрації.

Як встановлено судом , спірний договір був зареєстрований у відділі Держземагенства у Любашівському районі Одеської області 10.12.2012 р.

Як видно з належно завіреної копії акта приймання передачі об»єкта оренди дата його складання відсутня.

Враховуючи зазначене , суд вважає , що вимога позивача про визнання недійним спірного договору оренди землі підлягає задоволенню.

В силу ч. 1 статті 216 ЦК України , у разі недійсності правочину , кожна із сторін зобов»язана повернути другій стороні у натурі все , що вона одержала на виконання цього правочину.

Вимога позивача про зобов»язання ф/г «Стрілець» та ОСОБА_1 не чинити йому перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 3,604 га не підлягає задоволенню , оскільки така вимога відноситься до негаторного позову , тобто вимога про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном не пов»язана із позбавленням володіння. Позивач з вимогою про застосування реституції , тобто про витребування вказаної земельної ділянки не звертався.

Вимога позивача про зобов»язання ОСОБА_1 не чинити йому перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 1,99 га також не підлягає задоволенню , оскільки позивач в судовому засіданні не надав доказів , що на момент розгляду справи ОСОБА_1 перешкоджає йому у користуванні даною земельною ділянкою.

Оскільки вимога про стягнення з ОСОБА_1 причиненої йому шкоди неправомірними діями щодо перешкоджання у користуванні земельною ділянкою площею 1,99 га , розташованої в с. Бобрик Перший Любашівського району Одеської області , масив № 37 , ділянка № 6, цільове призначення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарств у розмірі 15000 гривень є похідною від вимоги про усунення

перешкод у користуванні нею , то вона не підлягає задоволенню.

У задоволенні вимоги позивача про стягнення з фермерського господарства «Стрілець» причиненої йому шкоду неправомірними діями щодо перешкоджання у користуванні земельною ділянкою площею 3,604 га , розташованої на території Бобрицької

сільської ради Любашівського району Одеської області , масив № 2 , ділянка № 144, цільове призначення ( використання ) земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у розмірі 57641, 36 гривень належить відмовити , виходячи зі слідуючого.

Як видно з розрахунку причиненої шкоди , наданої представником позивача , остання розрахована як орендна плата. Між тим , відповідно до ч. 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків , крім тих , що пов»язані з його недійсністю.

Відповідно до статті 88 ЦПК України з ф/г «Стрілець» в особі голови ОСОБА_1.В. належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 640 гривень , сплачений позивачем на користь держави при подачі позову, та витрати , пов»язані з явкою до суду, у розмірі 540 грн. , оскільки такі витрати підтверджені належними доказами.

Витрати , пов»язані з проведенням експертного дослідження , у розмірі 2200 гривень не підлягають задоволенню , оскільки відповідно до статті 79 ЦПК України такі витрати не відносяться до судових витрат . В силу даної статті до витрат , пов»язаних з розглядом судової справи , належать , зокрема , витрати , пов»язані з проведенням судових експертиз.

Витрати на правову допомогу також не підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача , оскільки розрахунок таких витрат відповідно до вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах » суду не був наданий . Надані представником позивача квитанції про перерахування позивачем на його банківську картку грошових сум , на думку суду , не є належними доказами витрат на правову допомогу у зазначеній справі.

На підставі викладеного , керуючись ст. 10 , 60 ,88, 212 , 213 , 215 , ЦПК України , ст..ст. 203, 207,215, 216 ЦК України , Законом України «Про оренду землі» , суд

вирішив :

Позов ОСОБА_4 до фермерського господарства «Стрілець» , ОСОБА_1 , третя особа відділ Держгеокадастру у Любашівському районі Одеської області, про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою задовольнити частково.

Визнати недійсним договір оренди землі , укладений між ОСОБА_4 та фермерським господарством «Стрілець» в особі голови ОСОБА_1 01.03.2012 р. , зареєстрований 10.12.2012 р. у відділі Держземагенства у Любашівському районі Одеської області за № 02017.

Стягнути з фермерського господарства «Стрілець» в особі голови ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 640 гривень , сплачений позивачем на користь держави , та витрати , пов»язані з явкою до суду, у розмірі 540 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Любашівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

суддя В.О. Гнатюк