Справа № 494/164/17
Провадження № 2/494/187/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2017 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання Козубенко О.О.,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання свідоцтв частково недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Березівського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання свідоцтв про право на спадщину частково недійсними.

Під час судового засідання 22.05.2017 року відповідач та його представник заявили клопотання про відвід судді Римаря І.А. від розгляду даної справи, оскільки головуючий відмовив у задоволенні клопотання про виклик свідків. Окрім цього, у судовому засіданні відповідач вказав, що не довіряє вказаному складу суду, суд приймає до уваги лише пояснення позивача та не робить певних висновків, а тому просить відвести від розгляду справи суддю Римаря І.А.

Позивач або її представник у судове засідання 22.05.2017 року не зявились. Водночас від представника позивача надійшла заява від 22.05.2017 року про розгляд заяви про витребування доказів за її відсутності.

Суд, вивчивши матеріали позовної заяви, дослідивши заяву відповідача про відвід судді, вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Підстави, на які посилається відповідач в обґрунтування заявленого відводу, не передбачені ст.ст. 20, 21 ЦПК України, а доводи, зазначені в обґрунтування заяви про відвід взагалі не мають свого належного обґрунтування.

Відмова у задоволенні клопотання, не є підставою для задоволення заяви про відвід судді.

Суд вважає зазначити, що статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Враховуючи відсутність жодних перелічених у ст.20 ЦПК України підстав для відведення головуючого судді від участі в розгляді справи, суд доходить висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді і відсутність правових підстав для її задоволення.

Разом з цим, керуючись ст. 23 ЦПК України головуючий заявляє самовідвід по даному провадженню, з наступних підстав.

Статтею 20 ЦПК України встановлює перелік підстав, коли суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає самовідводу. Зважаючи на складність і різноманітність цивільних справ, життєвих явищ, із ними повязаних, законодавець не став встановлювати вичерпний перелік для самовідводу судді, надавши можливість у кожному окремому випадку вирішувати питання про його обєктивність і неупередженість.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись субєктивними та обєктивними критеріями. Відповідно до субєктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до обєктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

За практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України», від 28.10.98. у справі «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Виходячи з етичних та моральних засад, беручи до уваги, що відповідачем допущені безпідставні зауваження на адресу суду, наявність яких в подальшому можуть використовуватися для тверджень про напруженість у стосунках між суддею та відповідачем, з метою уникнення у сторін будь-яких сумнівів в обєктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання у подальшому нарікань на необєктивність та упередженість головуючого, а також звинувачень у заінтересованості у результаті розгляду справи, з метою запобігання конфліктних ситуацій, які ставлять під сумнів неупередженість судді у розгляді даної справи, головуючий підлягає самовідводу.

Подальший розгляд даної справи вказаним суддею може сприйматися стороною як порушення її права на справедливий суд, що закріплений в нормах міжнародного права, зокрема Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене та керуючись, ст.20,23 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви відповідача про відвід судді відмовити.

Самовідвід у справі №494/164/17 задовольнити.

Відповідно до ст.11-1 ЦПК України, передати цивільну справу №494/164/17 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання свідоцтв частково недійсними до канцелярії Березівського районного суду Одеської області для визначення іншого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Римар