Номер провадження: 22-ц/785/1520/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа ОСОБА_6, про переведення права власності, зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про усунення перешкод у здійсненні права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2016 року,

встановила:

У березні 2015 р. ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив перевести на нього право власності на наступні обєкти нерухомості: 1) нежитлове приміщення (магазин), загальною площею 96,0 кв. м., основною площею 55,7 кв. м., за адресою - м. Одеса, вул. Канатна, будинок 73, що належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності САЕ 573804 від 22.12.2011 р., виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради; 2) нежитлові приміщення магазину, загальною площею 30,11 кв. м., за адресою - м. Одеса, вул. Космонавтів, будинок 13, що належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за № 738; 3) нежитлове приміщення салону-магазину, загальною площею 88,9 кв. м., за адресою - м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 55, що належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 11.09.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за № 1805; 4) домоволодіння, що складається з одного житлового будинку під літерою «А», загальною площею 346,5 кв. м., житловою площею 73,7 кв. м., за адресою м. Одеса, 2-й провулок Амундсена, будинок 20, що належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ 076675 від 09.02.2005 р., виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовував тим, що 21.07.2014 р. ОСОБА_5 за договором позики отримала від нього грошову суму еквівалентну 600 000 євро, зі строком повернення до 20.02.2015 р..

На виконання зобовязань за договором позики ОСОБА_5 надала йому в заставу зазначене вище нерухоме майно.

Відповідачка зобовязання за договором позики не виконала. У встановлений договором строк гроші не повернула.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.07.2015 р. позов ОСОБА_4 задоволено.

Переведено право власності на імя ОСОБА_4 на наступні обєкти нерухомості:

1) нежитлове приміщення (магазин), загальною площею 96,0 кв. м., основною площею 55,7 кв. м., за адресою - м. Одеса, вул. Канатна, будинок 73, що належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності САЕ 573804 від 22.12.2011 р., виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради;

2) нежитлові приміщення магазину, загальною площею 30,11 кв. м., за адресою - м. Одеса, вул. Космонавтів, будинок 13, що належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за № 738;

3) нежитлове приміщення салону-магазину, загальною площею 88,9 кв. м., за адресою - м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 55, що належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 11.09.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за № 1805;

4) домоволодіння, що складається з одного житлового будинку під літерою «А», загальною площею 346,5 кв. м., житловою площею 73,7 кв. м., за адресою м. Одеса, 2-й провулок Амундсена, будинок 20, що належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ 076675 від 09.02.2005 р., виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.09.2015 р. заяву ОСОБА_5 від 09.09.2015 р. про перегляд заочного рішення задоволено.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2015 р. скасовано. Справу призначено до судового розгляду.

02.11.2015 р. ОСОБА_5, не визнавши первісний позов ОСОБА_4, звернулася із зазначеним уточненим 23.11.2015 р. зустрічним позовом, в якому остаточно просила: 1) усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_5 права власності на житловий будинок, шляхом виселення ОСОБА_4 із членами його сімї та будь-яких інших осіб з домоволодіння, що складається з одного житлового будинку під літерою «А», загальною площею 346,5 кв. м., житловою площею 73,7 кв. м., за адресою м. Одеса, 2-й провулок Амундсена, будинок 20, без надання іншого житла та передати домоволодіння, що складається з одного житлового будинку під літерою «А», загальною площею 346,5 кв. м., житловою площею 73,7 кв. м., за адресою м. Одеса, 2-й провулок Амундсена, будинок 20, ОСОБА_5, якій належить на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ 076675 від 09.02.2005 р., виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради; 2) зобовязати ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_5 перешкоди в здійсненні права власності домоволодінням, що складається з одного житлового будинку під літерою «А», загальною площею 346,5 кв. м., житловою площею 73,7 кв. м., за адресою м. Одеса, 2-й провулок Амундсена, будинок 20; 3) усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_5 права власності на житловий будинок, шляхом виселення ОСОБА_6 із членами її сімї та будь-яких інших осіб з домоволодіння, що складається з одного житлового будинку під літерою «А», загальною площею 346,5 кв. м., житловою площею 73,7 кв. м., за адресою м. Одеса, 2-й провулок Амундсена, будинок 20, без надання іншого житла та передати домоволодіння, що складається з одного житлового будинку під літерою «А», загальною площею 346,5 кв. м., житловою площею 73,7 кв. м., за адресою м. Одеса, 2-й провулок Амундсена, будинок 20, ОСОБА_5, якій належить на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ 076675 від 09.02.2005 р., виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради; 4) зобовязати ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_5 перешкоди в здійсненні права власності домоволодінням, що складається з одного житлового будинку під літерою «А», загальною площею 346,5 кв. м., житловою площею 73,7 кв. м., за адресою м. Одеса, 2-й провулок Амундсена, будинок 20.

Зустрічні вимоги ОСОБА_5 обґрунтовувала тим, що ухвалами Приморського районного суду м. Одеси від 18.09.2015 р. скасовано заочне рішення цього суду від 10.07.2015 р., допущено поворот виконання заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.07.2015 р., а саме скасовано запис у Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухому майно про реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на вищевказані спірні чотири обєкти нерухомості та поновлено запис про її право власності на ці обєкти нерухомості. Під час чинності заочного рішення суду ОСОБА_4 впустив у житловий будинок ОСОБА_6 з членами її сімї, з якою домовився про продаж житлового будинку, за що отримав завдаток в розмірі 25 000 доларів США.

Оскільки ОСОБА_4 набув право власності на нерухоме майно на підставі рішення суду, яке в послідуючому скасовано, то майно вибуло з її володіння не з її волі іншим шляхом. Її порушене право підлягає захисту шляхом витребування та передачі їй спірного майна, виселення відповідачів з членами їх сімей та будь-яких осіб з житлового будинку без надання іншого житла. Вимоги звільнити житловий будинок відповідачі залишили без задоволення.

Крім того, ОСОБА_5 зазначала, що жодних договорів позики з ОСОБА_4 не укладала, грошові кошти в борг ніколи не брала

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.10.2016 р. у задоволенні первісного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено.

Усунуто перешкоди у здійсненні ОСОБА_5 права власності на житловий будинок, шляхом виселення ОСОБА_4 із членами його сім'ї та будь-якими іншими особами з домоволодіння, що складається з одного житлового будинку під літ. «А» загальною площею 346,5 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м., за адресою м. Одеса, 2-ий провулок Амундсена, будинок 20, без надання іншого житла та передано домоволодіння, що складається з одного житлового будинку під літ. «А» загальною площею 346,5 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м., за адресою м. Одеса, 2-ий провулок Амундсена, будинок 20, ОСОБА_5, якій належить на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ 076675 від 09.02.2005р., виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Зобовязано ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_5 перешкоди в здійсненні права власності домоволодінням, що складається з одного житлового будинку під літ. «А» загальною площею 346,5 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м., за адресою м. Одеса, 2-ий провулок Амундсена, будинок 20.

Усунуто перешкоди у здійсненні ОСОБА_5 права власності на житловий будинок, шляхом виселення ОСОБА_6 із членами її сім'ї та будь-якими іншими особами з домоволодіння, що складається з одного житлового будинку під літ. «А» загальною площею 346,5 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м., за адресою м. Одеса, 2-ий провулок Амундсена, будинок 20, без надання іншого житла та передано домоволодіння, що складається з одного житлового будинку під літ. «А» загальною площею 346,5 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м., за адресою м. Одеса, 2-ий провулок Амундсена, будинок 20 ОСОБА_5, якій належить на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ 076675 від 09.02.2005р., виданого Виконавчим комітетом Одеської міської ради.

Зобовязано ОСОБА_6 не чинити ОСОБА_5 перешкоди в здійсненні права власності домоволодінням, що складається з одного житлового будинку під літ. «А» загальною площею 346,5 кв.м., житловою площею 73,7 кв.м., за адресою м. Одеса, 2-ий провулок Амундсена, будинок 20.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про задоволення його первісного позову та відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5. Посилається на те, що рішення ухвалено при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт у судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Причини неявки не повідомив. Заяв та клопотань не надали.

ОСОБА_9, представник ОСОБА_5, у письмових запереченнях на апеляційну скаргу вважав необхідним скаргу відхилити. Рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилався на те, що без дослідження оригіналу договору позики неможливо встановити наявність обставин, на які посилається позивач. Позивач взагалі не довів факт укладення договору позики, оскільки не було надано оригіналу договору позики. Договір застави нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню. Копія наданого позивачем договору позики складена у простій письмовій формі. Такий договір є нікчемним і не породжує жодних правових наслідків. Факт перешкоджання ОСОБА_5 у здійсненні права власності її нерухомістю підтверджується матеріалами кримінальних проваджень. Визначення в рішенні суду необмеженого кола осіб, включаючи членів сімї відповідачів, що підлягають виселенню з домоволодіння, є обґрунтованим.

У судовому засіданні представники ОСОБА_5 підтримали викладені у письмових запереченнях на апеляційну скаргу доводи та вимоги.

Згідно із ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні первісного позову ОСОБА_5 та задоволення зустрічного позову ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з недоведеності вимог за первісним позовом. Відповідачі разом з членами своїх сімей перешкоджають ОСОБА_5 у володінні та користуванні належним їй домоволодінням (Т. 2, а. с. 87 91).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні первісного позову ОСОБА_5, задоволення зустрічних позовних вимог про усунення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у здійсненні права власності домоволодінням. Висновки суду в цій частині відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 11, 215, 216, 220, 388, 391, 509, 525, 526, 546, 572, 575, 585, 589 ЦК України, ст. ст. 1, 18 Закону України «Про іпотеку») та процесуального (ст. ст. 10, 11, 60, 179, 213 ЦПК України) права. Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків суду.

Висновки суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні первісного позову, задоволення зустрічних позовних вимог про усунення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у здійсненні права власності домоволодінням зроблені, відповідні правовідносини між сторонами встановлені на підставі наявних у справі і наданих сторонами доказів.

Встановлено, що наявний у справі договір позики від 21.07.2014 р. (Т. 1, а. с. 18) складений у простій письмовій формі. Пунктом 2 вказаного договору передбачено, що з метою забезпечення належного виконання грошових зобовязань з повернення суми позики, позичальник передає у заставу наступне нерухоме майно:

- нежитлове приміщення (магазин), загальною площею 96,0 кв. м., основною площею 55,7 кв. м., за адресою - м. Одеса, вул. Канатна, будинок 73, належне позичальнику на підставі свідоцтва про право власності САЕ 573804 від 22.12.2011 р., виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради;

- нежитлові приміщення магазину, загальною площею 30,11 кв. м., за адресою - м. Одеса, вул. Космонавтів, будинок 13, належні позичальнику на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за № 738;

- нежитлове приміщення салону-магазину, загальною площею 88,9 кв. м., за адресою - м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 55, належне позичальнику на підставі договору купівлі-продажу від 11.09.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за № 1805;

- домоволодіння, що складається з одного житлового будинку під літерою «А», загальною площею 346,5 кв. м., житловою площею 73,7 кв. м., за адресою м. Одеса, 2-й провулок Амундсена, будинок 20, належний позичальнику на підставі свідоцтва про право власності ЯЯЯ 076675 від 09.02.2005 р., виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради;

- житловий будинок з господарськими спорудами, який складається з літера «А» - житлового черепашкового будинку, житловою площею 16,8 кв. м., загальною площею 42,0 кв. м., літери «Б», «В» - сараї, 1 3 огородження, літера «И» - цистерна, розміщений на земельній ділянці площею 1 125 кв. м., яка знаходиться у фактичному користуванні, за адресою м. Одеса, вул. Естафетна, будинок 11, належний позичальнику на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_7 за номером 1505.

Між сторонами виникли правовідносини з договору іпотеки, захисту права власності.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори.

За правилами, передбаченими ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог, передбачених ст. ст. 546, 572, 575, 585, 589 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконана боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення.

У разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно із ст. ст. 1, 18 Закону України «Про іпотеку» іпотека вид забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій форм і підлягає нотаріальному посвідченню.

Статтями 215, 216, 220 ЦК України передбачено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Оскільки наявний у справі договір позики, який містить положення про іпотеку нерухомого майна, укладений у простій письмовій формі і нотаріально не посвідчений, він є нікчемним, не породжує жодних правових наслідків щодо іпотеки нерухомого майна.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.09.2015 р. заяву ОСОБА_5 від 09.09.2015 р. про перегляд заочного рішення задоволено.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2015 р. скасовано. Справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду першої інстанції від 18.09.2015 р. було допущено поворот виконання заочного рішення від 10.07.2015 р.. Скасовано запис у Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо реєстрації за ОСОБА_4 права власності на спірні обєкти нерухомого майна, у тому числі і на домоволодіння за адресою м. Одеса, 2-ий провулок Амундсена, 20, поновлено право власності на вказане домоволодіння за ОСОБА_5 (Т. 1, а. с. 84 85).

Відповідно до ст. ст. 388, 391 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки встановлено, що рішення суду, за яким ОСОБА_4 став власником спірного домоволодіння та дозволив користуватися домоволодінням ОСОБА_6, в послідуючому було скасовано, правильним є висновок суду про наявність підстав для витребування майна від відповідачів, їх виселення зі спірного домоволодіння, усунення перешкод з боку останніх в користуванні домоволодінням.

Доводи апелянта про те, що суд не звернув уваги на положення договору позики про те, що у випадку неповернення позики спірне майно передається в рахунок погашення боргу, у звязку з неповерненням позики у нього виникло право вимоги передачі майна у власність в рахунок погашення боргу, договір позики є дійсним є необґрунтованими, тому колегія суддів не приймає їх до уваги.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо виселення членів сімї відповідачів та будь-яких інших осіб. В цій частині рішення ухвалено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального (ст. 15 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 10, 11, 60, 179, 213 ЦПК України) права.

За правилами, передбаченими ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Рішення суду першої інстанції щодо виселення членів сімї відповідачів, будь-яких інших осіб, стосується невизначеного кола осіб. Права ОСОБА_5 у даному випадку не порушені, а тому рішення суду в цій частині не може залишатися в силі, його необхідно скасувати.

Доводи апелянта про те, що виселення членів сімї, будь-яких інших осіб неможливо, оскільки ці особи не встановлені, є обґрунтованими.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_4 є частково обґрунтованою, підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставою для скасування рішення суду є порушення норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 про виселення з домоволодіння за адресою м. Одеса, 2- провулок Амундсена, 20, членів сімї ОСОБА_4 та будь-яких інших осіб, членів сімї ОСОБА_6 та будь-яких інших осіб, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню. Необхідно ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 про виселення з домоволодіння за адресою м. Одеса, 2- провулок Амундсена, 20, членів сімї ОСОБА_4 та будь-яких інших осіб, членів сімї ОСОБА_6 та будь-яких інших осіб. В решті рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2016 року в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 про виселення з домоволодіння за адресою м. Одеса, 2- провулок Амундсена, 20, членів сімї ОСОБА_4 та будь-яких інших осіб, членів сімї ОСОБА_6 та будь-яких інших осіб - скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 про виселення з домоволодіння за адресою м. Одеса, 2- провулок Амундсена, 20, членів сімї ОСОБА_4 та будь-яких інших осіб, членів сімї ОСОБА_6 та будь-яких інших осіб відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

ОСОБА_3