АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2357/17 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Музичко С.Г.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року по цивільній справі за скаргами ОСОБА_5, заінтересовані особи: державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Макодзеба О.С., старший державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Мартиненко В.В., начальник Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Коваль В.В. про визнання дій державних виконавців неправомірними та зобов'язання вчинити дії.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду із скаргою на дії державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Макодзеби О.С. у виконавчому провадженні ВП № 24968137 щодо не скасування та не виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 11173574, просила суд, визнати вказані дії державного виконавця Макодзеби О.С. неправомірними та зобов'язати начальника ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Коваля В.В. скасувати та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна зазначене обтяження.

Також, 03 серпня 2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Мартиненка В.В. у виконавчому провадженні ВП № 24968137 щодо не проведення державної реєстрації припинення іпотеки, не виключення запису про обтяження за реєстраційним номером: 9344892 з Державного реєстру іпотек, а також не скасування заборони на нерухоме майно та не виключення запису про обтяження за реєстраційним номером: 9344939 з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна, просила суд, визнати вказані дії старшого державного виконавця Мартиненка В.В. неправомірними та зобов'язати начальника ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві Коваля В.В. скасувати зазначені обтяження та виключити записи про них з відповідних реєстрів.

Ухвалою суду від 05 серпня 2016 року скарги об'єднані в одне провадження.

Скарги обґрунтовані тим, що 19 грудня 2014 року державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Макодзебою О.С. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні ВП № 24968137 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4474/10, виданого 17.12.2010 Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 2 407 087,97 грн., на підставі п. 8 ч.1 ст. 47, 50 Закону України «Про виконавче провадження», тобто з підстав завершення виконавчого провадження. Разом з тим, в порушення ст.ст. 30, 47, 50 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний виконавець ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Макодзеба О.С. під час закінчення виконавчого провадження не скасував накладений арешт на майно заявника, що порушує її права, зокрема обмежує у праві розпорядження належним їй на праві власності майном, а тому просила суд задовольнити її скаргу.

Крім того, старшим державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві Мартиненком В.В. після складання акту реалізації предмета іпотеки у виконавчому провадженні ВП № 24968137, відповідно до якого 23.08.2012 було реалізовано належне їй нерухоме майно за ціною 2 507 160,00 грн. (квартира АДРЕСА_1), в порушення ст.ст. 17, 41 Закону України «Про іпотеку», ч.8 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», ч.9 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не подав заяви про вилучення обтяжень об'єкта нерухомого майна реєстрацію. Посилаючись на те, що наявність зазначеного обтяження та заборони на нерухоме майно порушує її права, оскільки вона вже не є боржником по зобов'язаннях, забезпечених іпотекою, просила суд задовольнити її скаргу.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року відмовлено ОСОБА_5 в задоволенні скарги на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Макодзеба О.С. та начальника Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Коваля В.В.

Скаргу ОСОБА_5 на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Мартиненка В.В. та начальника Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Коваля В.В. - задоволено частково. Визнано неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Мартиненка В.В. у виконавчому провадженні ВП № 24968137 щодо невжиття дій стосовно державної реєстрації припинення іпотеки та не виключення запису про обтяження за реєстраційним номером: 9344892 з Державного реєстру іпотек; не скасування заборони на нерухоме майно та не виключення запису про обтяження за реєстраційним номером: 9344939 з Єдиного реєстру відчуження об'єктів нерухомого майна, зареєстрованими за ОСОБА_5. Зобов'язано Відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві у встановленому закон порядку вжити заходів направлених на скасування обтяження та виключення записів про них з Державного реєстру іпотек за реєстраційним номером: 9344892 та з Єдиного реєстру відчуження об'єктів нерухомого майна за реєстраційним номером: 9344939. В решті скарги - відмовлено.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції представник заявника подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні скарги на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Макоздеби О.С. у виконавчому провадженні № 24968137 і постановлення в цій частині нової ухвали якою: Визнати дії державного виконавця Макодзеби О.С. Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві в Виконавчому провадженні № 24968137 стосовно не скасування та не виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 11173574 зареєстрованого за ОСОБА_5 - неправомірними. Зобов'язати Начальника Відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції в м. Києві - Коваль Віталія Васильовича скасувати та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обтяження, а саме: Тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження: 11173574; Зареєстровано: 16.05.2011 15:53:13 за № 11173574 реєстратором: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 73, , 206-71-49. Об'єкт обтяження: невизначене майно, все майно; Підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження, 24968137 (1039/1), 14.03.2011, Відділ державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної в частині відмови в задоволенні скарги на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві Макоздеби О.С. не з'ясував чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чим порушив норми процесуального права. Вирішуючи скаргу по суті суд першої інстанції не врахував норми статей 47, 50 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві є підставою для скасування арешту на все майно боржника. Але всупереч нормі законодавства арешт є чинний і по сьогоднішній день, що порушує законні права та інтереси ОСОБА_5 в праві розпорядження належним їй на праві власності майном. З огляду на викладені норми є підстави для зобов'язання Державного реєстратора вчинити дії щодо скасування обтяжень, а саме: арешту на все майно ОСОБА_5, за реєстраційним номером: 11173574, та виключення вказаного арешту з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, у зв'язку з тим, що Державний виконавець є державним реєстратором щодо обтяжень (їх реєстрації та скасування) накладених в межах виконавчого провадження.

У судовому засіданні представник заявника - Яцюк Р.О. підтримав доводи апеляційної скарги. Представник Відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи судом повідомлені у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

З матеріалів справи та витребуваних матеріалів виконавчого провадження вбачається, що у провадженні ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві перебувало виконавче провадження ВП № 24968137 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4474/10, виданого 17.12.2010 Шевченківським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 2 407 087,97 грн.

Постановою старшого державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Мартиненком В.В. від 14.03.2011 було відкрито виконавче провадження ВП № 24968137 та накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_5 у межах суми стягнення, а саме 2 407 087,97 грн.

10.09.2012 старшим державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Мартиненком В.В. у виконавчому провадженні ВП № 24968137 було складено акт про реалізацію предмета іпотеки, а саме квартири АДРЕСА_1, відповідно до якого вказане нерухоме майно боржника було реалізовано за ціною 2 507 160,00 грн., що перевищує суму боргу на 100072,03 грн.

19.09.2012 року старшим державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві МартиненкомВ.В. у виконавчому провадженні ВП № 24968137 винесену постанову про стягнення з боржника ОСОБА_5 виконавчого збору у розмірі 240 708,80 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 1 698,11 грн.

Постановою державного виконавця № 169/1 від 25 вересня 2012 року арешт, застосований постановою державного виконавця від 14 березня 2011 року на майно ОСОБА_5, а саме з квартири АДРЕСА_1, знято.

19.12.2014 державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Макодзебою О.С. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні ВП № 24968137 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4474/10, виданого 17.12.2010 Шевченківським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 2407087,97 грн. на підставі п.8 ч.1 ст. 47, 50 Закону України «Про виконавче провадження». У постанові зазначено про те, що для забезпечення вимог іпотекодержателя при примусовому виконанні виконавчого документу було проведено опис майна, а саме квартири АДРЕСА_1, яка реалізована на прилюдних торгах, а кошти в сумі 2 133 593,16 грн. перераховані на корить стягувача, при цьому коштів від реалізації майна боржника недостатньо для задоволення вимог стягувача, а саме в розмірі 469 001,56 грн.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_5, якою оскаржені дії старшого державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Мартиненка В.В. у виконавчому провадженні ВП № 24968137 щодо не проведення державної реєстрації припинення іпотеки, не виключення запису про обтяження за реєстраційним номером: 9344892 з Державного реєстру іпотек, а також не скасування заборони на нерухоме майно та не виключення запису про обтяження, суд першої інстанції виходив із того, що старший державний виконавець ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві Мартиненко В.В. після складення акта про реалізацію предмета іпотеки від 10.09.2012 у виконавчому провадженні ВП № 24968137 мав вжити всіх передбачених законом заходів щодо державної реєстрації припинення цієї іпотеки та внести запис про виключення іпотеки з Державного реєстру іпотек, однак останнім жодних дій, передбачених законом вчинено не було.

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_5 про оскарження дій державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Макодзеби О.С. у виконавчому провадженні ВП № 24968137 щодо не скасування та не виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, суд першої інстанції керувався тим, що державний виконавець ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві Макодзеба О.С. при винесенні оскаржуваної постанови від 19 грудня 2014 року діяв відповідно до вимог закону та в межах своїх повноважень.

Апеляційна скарга подана на ухвалу суду в частині відмови в задоволенні скарги ОСОБА_5, щодо оскарження дій державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Макодзеби О.С. у виконавчому провадженні ВП № 24968137.

Відповідно до статті 303 ЦПК апеляційний суд при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції не має права виходити як за межі доводів апеляційної скарги, так і за межі вимог, заявлених у суді першої інстанції, крім випадків, передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

При перевірці законності й обґрунтованості судового рішення в оскарженій частині, колегія суддів виходить з наступного:

Згідно зі ч.1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Пунктом 8 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, недостатньо для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно.

Пунктом 5 частини 2 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, у разі закінчення виконавчого провадження та повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав - ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Ураховуючи положення пункту 5 частини 2 статті 47 у взаємозв'язку з вимогами пункту 1 статті 50 Закону про виконавче провадження, повернення виконавчого документа стягувачу не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді зняття арешту, накладеного на майно боржника.

При розгляді скарги в частині оскарження дій державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Макодзеби О.С. у виконавчому провадженні ВП № 24968137 щодо не скасування та не виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обтяження у вигляді арешту нерухомого майна судом першої інстанції встановлено, що 19.12.2014 державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві МакодзебоюО.С. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні ВП № 24968137 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4474/10, виданого 17.12.2010 Шевченківським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_5 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» боргу в сумі 2407087,97 грн. на підставі п.8 ч.1 ст. 47, 50 Закону України «Про виконавче провадження». У постанові зазначено про те, що для забезпечення вимог іпотекодержателя при примусовому виконанні виконавчого документу було проведено опис майна, а саме квартири АДРЕСА_1, яка реалізована на прилюдних торгах, а кошти в сумі 2 133 593,16 грн. перераховані на корить стягувача, при цьому коштів від реалізації майна боржника недостатньо для задоволення вимог стягувача, а саме в розмірі 469 001,56 грн.

Таким чином, є обґрунтований висновок суду першої інстанції про те, що повернення стягувачу виконавчого листа не тягне за собою наслідків у вигляді зняття арешту, накладеного на майно боржника, а тому дії державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві Макодзеби О.С. щодо не скасування та не виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна обтяження у вигляді арешту нерухомого майна при винесені постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві вчинено відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця.

Доводи апеляційної скарги про наявність підстав у відповідності до вимог статей 47, 50 Закону України «Про виконавче провадження» для скасування арешту на все майно боржника при винесенні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу були предметом дослідження судом першої інстанції, їм надана належна оцінка.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції щодо оскарженої частини постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 - відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: