1Справа № 335/2162/17 2/335/939/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І., ознайомившись із позовної заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

16 лютого 2017 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, про стягнення грошових коштів кредитором спадкодавця зі спадкоємця.

Вивчивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами, вважаю,що позовна заява підлягає поверненню позивачеві з таких підстав.

Відповідно до вимог пункту 4 частини третьої статті 121 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Згідно з частиною першою статті 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

У даному випадку не підлягають застосуванню правила виключної підсудності, передбачені ч. 1 ст. 114 ЦПК України, на яку посилається позивач у позовній заяві, оскільки спір виник не з приводу нерухомого майна. Як свідчить зміст позовних вимог, між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу стягнення грошових коштів кредитором спадкодавця зі спадкоємця, після смерті ОСОБА_4, який помер 25.06.2016, тобто спір стосується правовідносин, врегульованих нормами спадкового права. Щодо наявності спору з приводу нерухомого майна позовна заява обґрунтувань не містить.

Посилання у позовній заяві на те, що померлий на час смерті володів ? частиною квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, не посвідчує наявність спору між сторонами з приводу права на вказану частину квартири.

Відтак, у даному випадку позовна заява має бути предявлена до суду за загальним правилом підсудності, визначеному ч. 1 ст. 109 ЦПК України.

Зазначений висновок узгоджується із розясненнями, наданими у пункті 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, за яким підсудність справ про спадкування визначається за правилами ст. 109 ЦПК. Позови щодо права спадкування за загальними правилами підсудності подаються до суду за місцем проживання (знаходження) відповідача, за винятком позовів щодо нерухомого спадкового майна, які подаються до суду за місцезнаходженням цього майна.

Оскільки позов не стосується права власності на спадкове нерухоме майно, не містить даних про наявність спору між сторонами, який виник з приводу нерухомого майна, а стосується стягнення грошових коштів, тому позовна заява підлягає поданню до суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Як зазначено у позовній заяві, відповідач ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Таким чином, позовна заява в порядку пункту 4 частини третьої статті 121 ЦПК України підлягає поверненню позивачеві із розясненням права звернутися із даним позовом до місцевого загального суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача, тобто до Київського районного суду м. Одеси.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Відповідно до розяснень, які містяться у пункті 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 р. № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» статтею 7 Закону № 3674-VI врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті 214, 215 ЦПК). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ. При цьому поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи.

Оскільки позовна заява повертається позивачеві, сума судового збору у розмірі 2995,31 гривень, сплачена позивачем, також підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 109, 115, 121, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, про стягнення грошових коштів повернути позивачеві.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2995 (дві тисячі девятсот девяносто пять) гривень 31 копійок, сплачений відповідно до квитанції відділення „Південноукраїнське Запорізького РУ в м. Запоріжжя» № 0.0.707768442.1 від 16.02.2017 р.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.І.Рибалко