Справа № 216/1847/16-ц
Провадження № 2/216/257/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.04.2017 м.Кривий Ріг

Дніпропетровська область

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Нестеренко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, зазначаючи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Корост Степанівського району Рівненської області, яка на момент своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть та довідкою з місця проживання.

Після її смерті відкрилася спадщина, у т.ч. на земельну ділянку, що розташована: АДРЕСА_2, кадастровий номер - НОМЕР_1, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 26 лютого 2000 року відділом Держкомзему у Долинському районі Кіровоградської області.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 11 січня 2013 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Журавльовою С.П., зареєстрований у реєстрі за № 41, яким заповіла вищевказану земельну ділянку йому - ОСОБА_1

Оскільки заповітом, складеним ОСОБА_3, було охоплено не все належне їй майно, а лише спірну земельну ділянку, до числа інших спадкоємців, які мають право на спадкування, належать також спадкоємці за законом.

Отже, крім нього, спадкоємцем померлої за законом в першу чергу виступила її донька, ОСОБА_2 - відповідач у справі. Докази її родинних відносин з померлою перебувають у матеріалах справи.

ОСОБА_2 як спадкоємець померлої першої черги за законом, незважаючи на те, що не зверталася з відповідною заявою про прийняття спадщини, вважається такою, що прийняла її, оскільки на день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою квартального комітету від 03 листопада 2015 року та не заявила про відмову від спадщини.

Проте, він не зміг вчасно, тобто в межах установленого законом шестимісячного строку прийняти спадщину, оскільки в період з 17 по 25 листопада 2014 року, тобто на момент смерті та похоронів ОСОБА_3, перебував у відрядженні в м. Сквирі Київської області, що підтверджується посвідченням про відрядження № КУ - 0000001 від 17 листопада 2014 року та відміткою про вибуття у відрядження, прибуття в пункти призначень, вибуття з них і прибуття до місця постійної роботи, тому він не знав про смерть спадкодавця.

Оскільки тісних стосунків вони не підтримували, про смерть ОСОБА_3 він дізнався випадково лише 02 листопада 2015 року від своїх працівників у ФГ «АСК», де працює заступником голови, тому що остання, яка була орендодавцем спірної земельної ділянки, тривалий час не відповідала на телефонні дзвінки.

03 листопада 2015 року він поїхав шукати ОСОБА_3 за її адресою (АДРЕСА_1) і від сусідів дізнався, що вона померла.

Одразу по тому він звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіної І.Г. з відповідною заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з чим нотаріусом вперше була заведена спадкова справа.

Однак постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіной І.Г. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 09 листопада 2015 року № 206/02-31 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для товарного с/г виробництва площею 7,14 га на території Кіровської сільської Ради Долинського р-ну Кіровоградської області, належну ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з тим, що він пропустив 6-місячний строк подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та рекомендовано йому на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України звернутись до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як убачається з вище викладених обставин прийняттю ним спадщини перешкоджало відрядження за межі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на момент відкриття спадщини, неповідомлення та необізнаність у межах строку прийняття спадщини про смерть спадкодавця, відсутність можливості отримати інформацію про смерть іншим способом до моменту звернення за місцем проживання спадкодавця, що свідчить, на його думку, про наявність поважних причини, пов'язаних з об'єктивними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій з прийняття спадщини в межах шестимісячного строку. При цьому, довідавшись про смерть спадкодавця, він одразу ж протягом шести днів звернувся з заявою про прийняття спадщини.

Крім того, вважає за необхідне зазначити, що навіть у разі обізнаності про смерть спадкодавця в межах установленого законом строку прийняття спадщини, закінчення якого припадало на 20 травня 2015 року, він не мав змоги прийняти спадщину вчасно у зв'язку з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для нього на вчинення цих дій, а саме перебуванням протягом останнього місяця шестимісячного строку на прийняття спадщини у постійних відрядженнях за межами м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в Київській, Черкаській, Дніпропетровській областях у період з 27 квітня 2015 року до 29 травня 2015 року з метою ведення переговорів і укладання господарських договорів на поставку сільськогосподарської техніки, запчастин, сільгосппродукції та добрив за місцем роботи в ФГ «АСК», у зв'язку з чим не мав можливості вчасно звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Даний факт підтверджується копіями наказів про відрядження, копіями посвідчень про відрядження з відмітками про вибуття та прибуття до пунктів призначення, а також копіями господарських договорів, укладених під час вищевказаних відряджень.

Отже, причиною неподання ним заяви про прийняття спадщини в строк була не лише відсутність інформації про смерть спадкодавця, але й інші перешкоди, зокрема постійні та тривалі відрядження протягом останнього періоду строку прийняття спадщини.

Таким чином, зважаючи на поважність причин пропуску ним строку прийняття спадщини, вважає, що судом йому має бути визначений додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Оскільки ОСОБА_2 є єдиною спадкоємицею, що прийняла спадщину, саме вона є належним відповідачем у справі, що підтверджується матеріалами витребуваної судом спадкової справи.

Посилаючись на викладене, позивач просив визнати поважною причину пропуску ним строку прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, та визначити його додатковий строк, достатній для прийняття спадщини, тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Позивач і його представник ОСОБА_6 у судове засідання не з'явились, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та без фіксування технічними засобами, на уточнених позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити.

Відповідач та її представник ОСОБА_7 у судове засідання не з'явились, від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує та просить відмовити в їхньому задоволенні.

Дослідивши матеріали справи та давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка с. Корост Степанівського району Рівненської області, яка на момент своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть та довідкою з місця проживання.

Після її смерті відкрилася спадщина, у т.ч. на земельну ділянку, що розташована: АДРЕСА_2, кадастровий номер - НОМЕР_1, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 26 лютого 2000 року відділом Держкомзему у Долинському районі Кіровоградської області.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 11 січня 2013 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Журавльовою С.П., зареєстрований у реєстрі за № 41, яким заповіла вищевказану земельну ділянку позивачеві.

Оскільки заповітом, складеним ОСОБА_3, було охоплено не все належне їй майно, а лише спірну земельну ділянку, до числа інших спадкоємців, які мають право на спадкування, належать також спадкоємці за законом.

Отже, крім позивача, спадкоємцем померлої за законом в першу чергу виступила її донька, ОСОБА_2 - відповідач у справі. Докази її родинних відносин з померлою перебувають у матеріалах справи.

ОСОБА_2 як спадкоємець померлої першої черги за законом, незважаючи на те, що не зверталася з відповідною заявою про прийняття спадщини, вважається такою, що прийняла її, оскільки на день смерті ОСОБА_3 була зареєстрована разом з матір'ю за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою квартального комітету від 03 листопада 2015 року та не заявила про відмову від спадщини.

Проте, позивач не зміг вчасно, тобто в межах установленого законом шестимісячного строку прийняти спадщину, оскільки в період з 17 по 25 листопада 2014 року, тобто на момент смерті та похоронів ОСОБА_3, перебував у відрядженні в м. Сквирі Київської області, що підтверджується посвідченням про відрядження № КУ - 0000001 від 17 листопада 2014 року та відміткою про вибуття у відрядження, прибуття в пункти призначень, вибуття з них і прибуття до місця постійної роботи, тому він не знав про смерть спадкодавця.

Оскільки тісних стосунків вони не підтримували, про смерть ОСОБА_3 позивач дізнався випадково лише 02 листопада 2015 року від своїх працівників у ФГ «АСК», де працює заступником голови, тому що остання, яка була орендодавцем спірної земельної ділянки, тривалий час не відповідала на телефонні дзвінки.

03 листопада 2015 року він поїхав шукати ОСОБА_3 за її адресою (АДРЕСА_1) і від сусідів дізнався, що вона померла.

Позивач одразу звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіної І.Г. з відповідною заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з чим нотаріусом вперше була заведена спадкова справа.

Однак постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Саяпіной І.Г. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 09 листопада 2015 року № 206/02-31 позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для товарного с/г виробництва площею 7,14 га на території Кіровської сільської Ради Долинського р-ну Кіровоградської області, належну ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з тим, що він пропустив 6-місячний строк подачі заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Як убачається з вище викладених обставин прийняттю позивачем спадщини перешкоджало відрядження за межі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на момент відкриття спадщини, неповідомлення та необізнаність у межах строку прийняття спадщини про смерть спадкодавця, відсутність можливості отримати інформацію про смерть іншим способом до моменту звернення за місцем проживання спадкодавця, що свідчить про наявність поважних причини, пов'язаних з об'єктивними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій з прийняття спадщини в межах шестимісячного строку. При цьому, довідавшись про смерть спадкодавця, позивач одразу звернувся з заявою про прийняття спадщини.

Крім того, суд бере до увага те, що навіть у разі обізнаності про смерть спадкодавця в межах установленого законом строку прийняття спадщини, закінчення якого припадало на 20 травня 2015 року, позивач не міг прийняти спадщину вчасно у зв'язку з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для нього на вчинення цих дій, а саме перебуванням протягом останнього місяця шестимісячного строку на прийняття спадщини в постійних відрядженнях за межами м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в Київській, Черкаській, Дніпропетровській областях у період з 27 квітня 2015 року до 29 травня 2015 року з метою ведення переговорів і укладання господарських договорів на поставку сільськогосподарської техніки, запчастин, сільгосппродукції та добрив за місцем роботи в ФГ «АСК», у зв'язку з чим не мав можливості вчасно звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

Даний факт підтверджується копіями наказів про відрядження, копіями посвідчень про відрядження з відмітками про вибуття та прибуття до пунктів призначення, а також копіями господарських договорів, укладених під час вищевказаних відряджень.

Отже, причиною неподання позивачем заяви про прийняття спадщини в строк була не лише відсутність інформації про смерть спадкодавця, але й інші перешкоди, зокрема постійні та тривалі відрядження протягом останнього періоду строку прийняття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, що пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення цих дій.

Таким чином, зважаючи на поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити та визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1233, 1235, 1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3, а саме 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення суду, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Онопченко