АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2806/17 Головуючий 1 інстанції -
Категорія: трудові Доповідач - Швецова Л.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року м. Харків

Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді : Швецової Л.А.,

Суддів: Бровченка І.О., Малінської С.М.,

За участі секретаря: Кучер Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду цивільну справу

за апеляційною скаргою Комунального закладу охорони здоров'я «Центр екстреної медичної допомог та медицини катастроф»

на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 грудня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального закладу охорони здоров'я «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», третя особа: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків України в м.Харкові, про встановлення факту нещасного випадку на виробництві та стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Комунального закладу охорони здоров'я «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», третя особа: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків України в м. Харкові, про встановлення факту нещасного випадку на виробництві та стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що працював у КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» водієм автомобілю з жовтня 2013 року по 2015 рік.

17.07.2013 року та 11.06.2014 року він пройшов медичний огляд, був визнаний здоровим, визнаний годним працювати водієм транспортного засобу, тобто на роботі з підвищеною небезпекою. 06.12.2014 року о 07 годині 30 хвилин він отримав подорожний лист службового автомобілю №312402, пройшов передрейсовий медичний огляд, отримав висновок «водій за станом здоров'я до керування допущений», до роботи спільно з фельдшерами ОСОБА_3, ОСОБА_4 в складі бригади №2200 швидкої медичної допомоги Чугуївського відділення КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». За період з 08:00 до 13:00 обслужив декілька викликів, не відчуваючи ніякого болю. О 13 годині 54 хвилини бригада №2200 вирушила на виклик на службовому автомобілі НОМЕР_1, в напрямку на Куп'янськ. На трасі автомобіль занесло на льоду і він різко з'їхав в кювет, при цьому автомобіль переднім бампером увіткнувся в землю, а потім різко став на колеса. Позивач зазначає, що було важко дихати, з'явилася сильна біль у хребті, він про це повідомив на базу диспетчеру - ОСОБА_5, а вона - центральну диспетчерську і зняла виклик з бригади. Після прибуття на базу у зв'язку з сильним болем, водій ОСОБА_6 та фельдшер ОСОБА_7 відвезли його на іншому автомобілі до Чугуївської центральної районної лікарні. На прийомі у лікаря позивач сказав, що впав вдома, бо не думав, що травма призведе до важких наслідків. У вихідні пролежав удома, а у понеділок 08.12.2014 року звернувся до Чугуївської ЦРБ, де пройшов стаціонарне лікування до 12.01.2015 року, встановлено діагноз: «Закритий компресійний неускладнений перелом L1 І-ІІ ступеня, травматична люмбалгія з помірно вираженим больовим синдромом», хребет був зафіксований корсетом на 3 місяці. У червні 2015 року він був доставлений в ургентному порядку бригадою швидкої невідкладної допомоги в травматологічне відділення обласної клінічної лікарні, де пройшов стаціонарне лікування з 08.06.2015 року по 25.06.2015 року, встановлено діагноз «Зростающийся неускладнений компресійний перелом тел. Th 11 L1 остеохондроз, спондильоз поперекового відділу хребта. Помірно виражений больовий синдром з обмеженням функції хребта». Працювати за професією більше не міг, був направлений на МСЕК. За висновком МСЕК від 16.10.2015 року позивача визнано інвалідом 3-ьої групи від загального захворювання, така кваліфікація інвалідності надана у зв'язку з відсутністю акта про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1. Відмова у наданні акта за формою Н-1 позбавила позивача пільг та компенсацій у зв'язку з трудовим каліцтвом. Також діями відповідача йому заподіяні важкі моральні страждання, які виражались у необхідності захисту своїх прав, позбавленні можливості працювати за професією.

Просив суд позов задовольнити, визнати недійним акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався 06.12.2014 року о 14-ій годині у КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 03.12.2015 року за формою Н-5 недійним; визнати нещасний випадок з ним 06.12.2014 року пов'язаним з виробництвом та зобов'язати КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» скласти акт за формою Н-1; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 20000, 00 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 19 грудня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_8 задоволено.

Визнано недійним акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався 06 грудня 2014 року о 14-ій годині у КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 03.12.2015 року за формою Н-5.

Визнано нещасний випадок з ОСОБА_2 06 грудня 2014 року пов'язаним з виробництвом та зобов'язати КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» скласти акт за формою Н-1.

Стягнуто з КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 20000 грн.

Стягнуто з КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на користь держави судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі представник КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ОСОБА_9 просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове , яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не звернуто уваги на те, що випадок із водієм ОСОБА_2 був внесений та зареєстрований у журнал реєстрації нещасних випадків невиробничого характеру, на підставі його заяви.

Окрім цього, зазначає, що висновком комісії з розслідування нещасного випадку встановлено, що ОСОБА_2 впав вдома перед роботою, та згідно повідомлення начальника ВДАЇ з обслуговування Чугуївського та Печенізького районі 06 грудня 2014 року транспортної пригоди за участю автомобіля НОМЕР_2 не зареєстровано

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона підлягає задоволенню .

Згідно ч. 1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що оскільки комісією з розслідування нещасного випадку не повно з'ясовано обставини, що мали значення для справи, висновки комісії не відповідають фактичним обставинам справи,

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач ОСОБА_2 працював на посаді водія швидкої та невідкладної медичної допомоги у Чугуївському відділенні екстреної (невідкладної) медичної допомоги з 01.10.2013 року, що підтверджує витяг з наказу КЗОЗ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» від 01.10.2013 року №189-к.

Згідно з виписки з медичної картки стаціонарного хворого №8727, виданої ОСОБА_10 вбачається, що при зверненні до лікарні позивач вказав, що впав 06.12.2014р. дома та отримав вказану травму.

Будь-яких заяв на адресу відповідача ,стосовно того, що травма була отримана під час виконання посадових обов'язків ОСОБА_11 подано не було.

03.12.2015 року директором Комунального закладу охорони здоров'я «Центр екстреної медичної та медичних катастроф» ОСОБА_12 затверджено акт проведення розслідування нещасного випадку, що стався 06.12.2014 року о 14 годині 00 хвилин (Форма Н-5).

Згідно висновку даного акту, розглянувши матеріали розслідування, вивчивши обставини і причини даного випадку, комісія дійшла до висновків, що: 1) ОСОБА_2 впав вдома перед роботою; 2) даний випадок не підпадає під дію «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232 і не є страховим; 3) відповідальність осіб з боку адміністрації за даний випадок комісія не вбачає.

З розділу 3 даного акту також вбачається, що обставини, за яких стався нещасний випадок були наступні: 06.12.2014 року о 08:00 год. бригада №2200 швидкої медичної допомоги Чугуївського відділення заступила на чергування в складі: фельдшер ОСОБА_3, водій ОСОБА_2, фельдшер ОСОБА_4 Бригада швидкої медичної допомоги пересувалася на службовому автомобілі НОМЕР_1. О 13 годині 54 хвилин бригада №2200 вирушила на виклик. На трасі автомобіль НОМЕР_3 плавно з'їхав на узбіччя дороги. Прибувши до Чугуївського відділення Е(Н)МД ОСОБА_2 почав скаржитись на біль в спині. Згідно виписки з медичної карти хворого №8727 від 12.01.2015 року: «Зі слів хворого травма відбулася 06.12.2014 року о 07 годині 20 хвилин впав вдома. Діагноз: Забиття поперекового відділу хребта больовий синдром».

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про охорону праці", п. п. 10, 13, 38 постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112 "Про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві" роботодавець повинен організувати розслідування нещасного випадку, для чого зобов'язаний негайно своїм наказом утворити комісію з розслідування нещасного випадку.

Зазначена комісія зобов'язана з'ясувати обставини і причини нещасного випадку, визначити, чи пов'язаний цей випадок з виробництвом, та скласти акт розслідування за відповідною формою.

У разі незгоди потерпілого або особи, яка представляє його інтереси, зі змістом акта за формою Н-5 або формою НПВ чи незгоди з висновком розслідування про обставини та причини нещасного випадку рішення комісії може бути оскаржено до суду.

Пунктом 7 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, який було затверджено Постановою КМУ №1231 від 30.01.2011р. визначено, що розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок як тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу ) роботу не менш як на один робочий день, зникнення, а також настання смерті працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов'язків.

Відповідно до підпунктів 11, 12 п. 15 Порядку, обставинами, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, є: прямування потерпілого до об'єкта (між об'єктами) обслуговування за затвердженим маршрутом або до будь-якого об'єкта за дорученням роботодавця; прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням, у тому числі на транспортному засобі будь-якого виду та форми власності.

Як свідчать матеріали справи нещасний випадок із ОСОБА_2 був внесений та зареєстрований у журнал реєстрації нещасних випадків невиробничого характеру КЗОЗ «ЦЕМД та МК» на підставі його заяви (а.с. 72).

Окрім цього, із пояснень ОСОБА_2 від 20 січня 2015 року вбачається, що він впав вдома, про що сам повідомив комісію із соціального страхування.

Згідно повідомлення начальника ВДАІ з обслуговування Чугуївського та Печенізького районів ГУМВС України в Харківській області №828 від 05.09.2015 року, 06 грудня 2014 року дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля УАЗ-3961 номерний знак НОМЕР_4 не зареєстровано.

Посилання суду першої інстанції на те, що позивач з 08.12.2014 року по 12.01.2015 року ОСОБА_2 проходив лікування у Чугуївській центральній районній лікарні з діагнозом - «Закритий компресійний неускладнений перелом тіла L1 І-ІІ ступеня, травматична люмбалгія з помірно вираженим больовим синдромом» та згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №9.9032 травматологічного відділення, проходив лікування у КЗОЗ «Обласна клінічна лікарня - Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» з діагнозом - «Зростающийся неускладнений компресійний перелом тел. Th 11 L1 І ст. Остеохондроз, спондильоз поперекового відділу хребта. Помірно виражений больовий синдром з обмеженням функції хребта» не є доказом того, що травма ним отримана на виробництві.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_10 не заперечував того факту, що при зверненні, він на прохання керівництва вказав, що вказану травму отримав дома. Крім цього, вказав, що звернувся з заявою щодо складення акту за формою Н-1 лише після того, як було встановлено, що він не зможе працювати за станом здоров'я.

Судова колегія приходить до висновку, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що травму отримано на виробництві, а саме під час ДТП.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що органами ВДАІ вказана ДТП не зареєстрована та відповідачем не проводилися ремонтні робот автомобіля УАЗ 3966.

До копій пояснень свідків, долучених до матеріалів справи, судова колегія ставиться критично, оскільки відповідач у відповідності до вимог закону будь-які ремонтні роботи не проводив.

Суд першої інстанції при ухваленні рішення на вказані обставини та вимоги зазначених вище норм матеріального та процесуального права уваги не звернув та прийшов до помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог позивача.

Таким чином, судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і це, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухваленню нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2.

Керуючись ст..ст. 303, 309, 316, 317, 319, 218 ЦПК України судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Комунального закладу охорони здоров'я «Центр екстреної медичної допомог та медицини катастроф» задовольнити.

РішенняДзержинського районного суду м.Харкова від 19 грудня 2016 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Комунального закладу охорони здоров'я «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», третя особа: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків України в м.Харкові, про встановлення факту нещасного випадку на виробництві та стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді