Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/534/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Головань А. М.
УХВАЛА

28.02.2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

Головуючого: Голованя А.М.

Суддів: Карпенка О.Л.., ОСОБА_2

за участю секретаря: Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 січня 2017 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа Управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, ІНФОРМАЦІЯ_1, одержана ним під час навчання з 01 вересня 1990 року по 01 липня 1994 року у вищому начальному закладі - Кіровоградському машинобудівному технікумі відноситься до вищої освіти.

Встановлення зазначеного факту потрібне для зарахування вказаного періоду до вислуги років при призначенні пенсії згідно ч.2 ст. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та п.2 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» за номером 303 від 17.07.1992 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 січня 2017 року провадження в справі за заявою ОСОБА_3 закрито з підстав передбачених п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, як таку що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі заявник ставить питання про скасування ухвали з мотивів порушення норм процесуального права. Зазначає, зокрема, що суд неналежно оцінив його доводи щодо підтвердження факту набуття ним вищої освіти, оскільки іншим способом підтвердити факт набуття вищої освіти він не може.

В судовому засіданні апеляційної інстанції заявник підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник заінтересованої особи до суду не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву в якій просить справу розглянути без його участі.

Згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення заявника ОСОБА_3, який підтримав доводи скарги, перевіривши за матеріалами справи доводи апеляційної скарги в межах, визначених ст. 303 ЦПК, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Зокрема факт каліцтва та іншого ушкодження здоров'я на виробництві посвідчується актом про нещасний випадок, а в разі відмови власника підприємства, установи, організації або уповноваженого ним органу, скласти такий акт чи незгоди потерпілого або іншої заінтересованої особи із змістом акта питання вирішується в порядку, передбаченому законодавством про розгляд трудових спорів. Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов'язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

Відповідно п. 8. Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України від 12 серпня 1993 р. N 637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про вищу освіту» документом, про вищу освіту є диплом.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про освіту», яка була чинною на час закінчення ОСОБА_3 Кіровоградського машинобудівного технікуму у 2004 році, вищими навчальними закладами є: технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.

В матеріалах справи міститься довідка видана Кіровоградським машинобудівним коледжем та копія диплому молодшого спеціаліста серії ЗЛ номер 010955, з яких убачається, що ОСОБА_3, з 01 вересня 1990 року по 01 липня 1994 року, навчався у вищому начальному закладі - Кіровоградському машинобудівному технікумі на денній формі навчання. (а.с.4,5)

За таких обставин, факт одержання ОСОБА_3 вищої освіти не підлягає встановленню і відповідно розгляду в судах, як правильно зазначив суд першої інстанції.

Згідно з п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, суд першої інстанції відповідно до зазначеної норми права закрив провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і висновків суду не спростовують.

Суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону, тому, відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 310, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 31 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: