Справа № 212/337/17-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу у складі:

головуючого- судді: Чорного І.Я.,

при секретарі: Водоп'яновій Ю.С.,

за участі представника позивача: ОСОБА_1,

третьої особи: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Криворізька міська рада; третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2017 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу з позовом про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування.

На підтвердження вимог зазначив, що 17 грудня 2015 року померла його мати ОСОБА_1, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 /вул.Тухачевського/, яка належала померлій на підставі Свідоцтва № Ж152 про право власності на житло та Свідоцтва про право на спадщину за законом. Право власності за померлою на частину вищевказаної квартири зареєстровано в КП КБТІ в реєстровій книзі: 162П-425.

За життя мати заповіла все своє майно позивачу та його брату ОСОБА_2

03 грудня 2016 року позивач звернувся до Другої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_1, але йому було відмовлено з тих підстав, що відсутній факт родинних стосунків між його померлою матірю ОСОБА_1, яка на день смерті була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1 і фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила своїх спадкових прав після померлої 07 грудня 2004 року матері ОСОБА_4.

Тому для оформлення своїх спадкових прав він змушений звернутися до суду та просить встановити факт, що він є рідним онуком ОСОБА_4, померлої 07 грудня 2004 року, яка відповідно була матір'ю ОСОБА_1, померлої 17 грудня 2015 року та визнати за ним право власності на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 56,52 кв.м., житловою площею 41,2 кв. м. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_1, померлої 17 грудня 2015 року.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, попередньо надавши суду заяву в якій просить справу розглядати за їх відсутності та прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, не заперечував проти їх задоволення.

Вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17 грудня 2015 року померла мати позивача ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим 18 грудня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, відповідно до актового запису № 2046.

Після смерті ОСОБА_1 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 / вул.Тухачевського /, частина якої належала померлій на підставі Свідоцтва № Ж152 про право власності на житло, виданого 20 січня 1999 року органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 10 травня 2000 року державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5. Право власності за померлою на частину вищевказаної квартири зареєстровано в КП КБТІ в реєстровій книзі: 162П-425.

Як вбачається з матеріалів справи, за життя 15 жовтня 2003 року, ОСОБА_1 зробила заповіт, яким заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у рівних частках кожному. Даний заповіт посвідчений державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5, зареєстрованим в реєстрі за № 2-2079.

З огляду представленої суду копії спадкової справи № 812/2016 заведеної 30.07.2016 року після померлої 17 грудня 2015 року ОСОБА_1, судом встановлено, що 30 липня 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до другої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_1. В свою чергу ОСОБА_2, 25 жовтня 2016 року звернувся до другої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про відмову в прийнятті спадщини після смерті матері ОСОБА_1.

Постановою "Про відмову у вчиненні нотаріальних дій" від 03.12.2016 року державного нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_6було відмовлено позивачу в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлій 17 грудня 2015 року матері ОСОБА_1, яка на день смерті була зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1 і фактично прийняла спадщину, але юридично не оформила своїх спадкових прав після померлої 07 грудня 2004 року матері ОСОБА_4, у звязку з тим, що відсутній факт родинних стосунків між померлою ОСОБА_1 та її матір'ю ОСОБА_4.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до Свідоцтва на право власності на житло № Ж152, виданого Управлінням житлово-комунального господарства від 20.01.1999 року квартира АДРЕСА_3 / в даний час вулиця ОСОБА_7 / в м. Кривому Розі належала на праві спільної сумісної власності батькам позивача ОСОБА_8 та ОСОБА_1 та його бабці ОСОБА_4.

Квартира складається з трьох кімнат загальною площею 56,52 кв.м., житловою площею 41,2 кв.м. та розташована на другому поверсі чотирьохповерхового будинку. Вартість квартири згідно експертної оцінки субєкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_9 від 17.01.17 року складає 75000 грн..

Відповідно до ст.368 Цивільного Кодексу України загальна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них в праві власності є загальною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 Цивільного Кодексу України частки кожного із співвласників в праві загальної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Ніякої домовленості між співвласниками квартири про зміну часток у праві власності на нерухоме майно не укладалося, тому вважається, що частки всіх співвласників квартири були рівними і право власності за ними було зареєстроване в КП КБТІ в реєстровій книзі: 162П-425.

19 жовтня 1999 року помер батько позивача - ОСОБА_8, після смерті якого спадщину прийняла його дружина ОСОБА_1, про що 10 травня 2000 року державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 було видане Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого спадкове майно складається з 1/3 частини від трьохкімнатної квартири АДРЕСА_4. Право власності за ОСОБА_1 на 1/3 частину вищевказаної квартири було зареєстроване в КП КБТІ 06 січня 2000 року в реєстрову книгу під № 162 П стор. 425 запис № 425.

Відповідно до відомостей, що надані суду Відділом реєстрації місця проживання громадян ОСОБА_10 комітету Покровської районної в місті ради 17.02.2017 року в квартирі АДРЕСА_2 станом на 07.12.2004 року були зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_1

07 грудня 2004 року померла бабця позивача - ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири АДРЕСА_4/ вул. ОСОБА_7 /. Єдиною спадкоємицею померлої була її дочка ОСОБА_1, яка фактично прийняла спадщину, оскільки на момент смерті матері проживала і була зареєстрована з померлою. Юридично спадщину після смерті матері ОСОБА_1 не оформила і 17 грудня 2015 року померла.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, установленого ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1261 Цивільного Кодексу України в ред. 2003 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого.

Як встановлено судом, в свідоцтві про народження матері позивача її дівоче прізвище вказане як Калиниченко, прізвище матері - Калениченко, а в свідоцтві про шлюб прізвище матері вказане як Калініченко. В запису акту про шлюб № 4 від 1946 року дошлюбне прізвище бабусі позивача - ОСОБА_4 вказане як Калениченко. Виправити помилки у актах цивільного стану матері та бабусі позивача в даний час неможливо, в звязку зі смертю останніх.

Так свідок ОСОБА_11 в судовому засідання пояснила, що вона знала ОСОБА_4, ОСОБА_1 була її донькою, та після смерті матері проживала в ІНФОРМАЦІЯ_2 з синами.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він мешкав в одному будинку разом з позивачем, коли він туди заселився, то в квартирі АДРЕСА_5 батьки позивача та бабуся. Після смерті бабці ОСОБА_4 в квартирі залишилася проживати її донька ОСОБА_1

Відповідно до абз. 1 п. 2 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Таким чином суд приходить до висновку, що допустимим є встановлення факту, що має юридичне значення у позовному провадженні, зокрема, встановлення факту родинних відносин для подальшого задоволення позовної вимоги про визнання права власності на спадкове майно.

Суд приходить також до висновку, що іншого правового механізму довести факт родинних відносин у позивача немає. А встановлення даного факту має для позивача юридичні наслідки.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд може встановити факт родинних відносин між фізичними особами

За таких обставин, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4, що померла 07 грудня 2004 році була бабцею позивача ОСОБА_3 та мітірю ОСОБА_1, що померла 17 грудня 2015 року, суд приходить до висновку про під ставність позову та можливість його задоволення.

Керуючись ст.ст. 10,60,212,214-215 ЦПК України, ст. 15,16 1235,1261,1268 ЦК України в редакції 2003 року, суд -

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_3 до Криворізька міська рада; третя особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є рідним онуком ОСОБА_4, померлої 07 грудня 2004 року, яка відповідно була матірю ОСОБА_1, померлої 17 грудня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_3, 16 серпня 1969 року народжєення, право власності на трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 56,52 кв.м., житловою площею 41,2 кв. м. в порядку спадкування після смерті ОСОБА_1, померлої 17 грудня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту оголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. Я. Чорний