Справа № 456/66/17
Провадження № 2-о/456/32/2017
РІШЕННЯ

іменем України

13 лютого 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Микитчина І. М. ,

при секретарі Свержинській І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрию справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

заявниця ОСОБА_1 звернулась в суд з заявою та просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу, договору дарування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, від 04 липня 1986 року, посвідченого державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Цап О.П., зареєстрованого в реєстрі №2380.

В обґрунтування заявлених вимог заявник покликалась на те, що їй на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 04 липні 1986 року.В подальшому вона маю намір розпоряджатись своєю власністю та вчиняти правочини, для чого їй слід виготовити ряд відповідних документів, які б підтверджували її право власності на будинок та земельну ділянку, на якій він знаходиться У процесі підготовки таких документів, було виявлено, що в правовстановлюючому документі, а саме в договорі дарування від 1986 року, помилково вказані її ім'я «ОСОБА_1» замість «ОСОБА_1» та по батькові «ОСОБА_1» замість «ОСОБА_1», що не співпадає з даними її паспорта громадянина України.Тому, вона вимушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документа.

В судовому засіданні представник заявника - ОСОБА_3 підтримала вимоги заяви, покликаючись на обставини, викладені в ній та просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Стрийської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4, в судове засідання не з'явилась, однак подала заяву, в якій просить розглядати справу без їхньої участі, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду.

Представник заінтересованої особи - комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Тому суд вирішив розгляд справи проводити за його відсутності, оскільки неявка останнього не перешкоджала судовому розгляду.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та з паспорта громадянина України серії НОМЕР_1, виданого Стрийським МВ УМВС України у Львівській області 17 листопада 1998 року, картки платника податків від 29 грудня 2016 року, вбачається, що вони видані на ім'я ОСОБА_1.

Договір дарування на жилий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2, від 04 липня 1986 року, посвідчений державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Цап О.П., зареєстрований в реєстрі №2380, видане на ім'я ОСОБА_5.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як роз'яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

В судовому засіданні, дослідженими обставинами справи встановлено, що ім'я та по батькові заявника ОСОБА_6. У правовстановлюючому документі, а саме: договорі дарування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, від 04 липня 1986 року, посвідченого державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Цап О.П., зареєстрованого в реєстрі №2380, помилково зазначено її ім'я «ОСОБА_1» замість «ОСОБА_1» та по батькові «ОСОБА_1» замість «ОСОБА_1»

Встановлення даного факту породжує для заявниці ОСОБА_1 юридичні наслідки, оскільки від цього залежить наявність у заявника можливості розпоряджатися будинком, який належить їй на праві приватної власності.

Таким чином, факт належності правовстановлюючого документу заявнику підтверджується поясненнями її представника, даними в судовому засіданні, а також зібраними і дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають, тому, за наведених обставин, заява підлягає до задоволення.

Керуючись ст., ст. 10, 60, 88, 209, 212, 213, 215, п. 6 ч.1 ст. 256, 259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

заяву задовольнити.

Встановити, факт належності ОСОБА_1, договору дарування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, від 04 липня 1986 року, посвідченого державним нотаріусом Стрийської державної нотаріальної контори Цап О.П., зареєстрованого в реєстрі №2380.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя І. М. Микитчин