Справа № 309/4954/14-ц
Провадження № 22-ц/777/134/17
О К Р Е М А У Х В А Л А
27.02.2017 м. Ужгород
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі
головуючого судді КОНДОРА Р.Ю.
суддів КОЖУХ О.А., МАЦУНИЧА М.В.
при секретарі СОЧЦІ І.І.
за участю сторін розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Боронявської сільської ради Хустського району Закарпатської області і Хустської районної державної адміністрації Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», про визнання недійсними рішень, документів, припинення та визнання права власності на будинок і земельну ділянку, за апеляційною скаргою ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на рішення Хустського районного суду від 6 квітня 2016 року, -
Рішенням Хустського районного суду від 06.04.2016 змінений позов було задоволено:

визнано поважними причини пропуску позивачами строку звернення до суду з позовом і поновлено цей строк;

визнано недійсним і скасовано розпорядження голови Хустської райдержадміністрації від 24.12.2007 № 563 про затвердження акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом індивідуального житлового будинку АДРЕСА_1;

визнано недійсним Свідоцтво від 27.12.2007 про право власності на будинок АДРЕСА_1, видане на ім'я ОСОБА_4;

припинено право власності ОСОБА_4 на 3/4 частини будинку АДРЕСА_1;

визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на будинок АДРЕСА_1 по 1/4 частині за кожним;

визнано недійсним і скасовано рішення 5-ї сесії 23-го скликання Боронявської сільської ради від 23.04.1999 у частині «про безоплатну передачу у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки по АДРЕСА_1»;

визнано недійсним Державний акт серії НОМЕР_2 на право приватної власності на землю від 29.12.2002, виданий на ім'я ОСОБА_4, у 3/4 частинах земельної ділянки по АДРЕСА_1;

припинено право власності ОСОБА_4 на 3/4 частини земельної ділянки по АДРЕСА_1;

визнано за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 по 1/4 частині за кожним.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в апеляційних скаргах поставило питання про скасування рішення суду першої інстанції із відмовою в позові.

Рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 27.02.2017 апеляцію ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задоволено, рішення Хустського районного суду від 06.04.2016 скасовано, у позові відмовлено.

Під час апеляційного розгляду справи були виявлені обставини, що потребують реагування з боку прокурора та відповідної правової оцінки.

ОСОБА_4 як власник відповідного майна уклала із ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», договір іпотеки № PML-803/011/2008, що був 26.02.2008 посвідчений приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Король Н.І. за реєстровим № 992 (а.с. 61-64 т. 1). В іпотеку були передані житловий будинок загальною площею 98,4 кв. м, жилою площею 32,2 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та земельна ділянка площею 0,1577 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходиться за цією ж адресою. Іпотекою було забезпечено виконання позичальником ОСОБА_7 зобов'язань за кредитним договором від 26.02.2008 № ML-803/011/2008, укладеним із ЗАТ «ОТП Банк», за яким позичальнику був наданий кредит у розмірі 35000,00 дол. США на строк по 24.02.2023 (а.с. 39-43 т. 3). Заявою від 26.02.2008 ОСОБА_3 дала згоду своєму чоловікові ОСОБА_7 на укладання кредитного договору (а.с. 38 т. 3). Договір іпотеки є чинним.

Апеляційним судом були встановлені обставини, пов'язані з виникненням у ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно, що було в подальшому передане в іпотеку, ОСОБА_4 стосовно свого права власності на це нерухоме майно і щодо відповідних правовстановлюючих та інших документів дала пояснення. Пояснення були надані й іншими учасниками процесу.

ОСОБА_4 передала і іпотеку земельну ділянку площею 0,1577 га по АДРЕСА_1, призначену для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, право власності на яку посвідчено Державним актом серії НОМЕР_2 на право приватної власності на землю, виданим на ім'я ОСОБА_4 29.12.2002 на підставі рішення 5-ї сесії 23-го скликання Боронявської сільської ради народних депутатів від 23.04.1999 «Про передачу земель у приватну власність» (а.с. 32, 33 т. 1).

Однак, фактично про надання ОСОБА_4 у власність цієї земельної ділянки рішення 09.12.1997 було прийняте Виконавчим комітетом Боронявської сільської ради прийняв за № 32 (а.с. 218, 219 т. 2, а.с. 33-35 т. 3). З наданого апеляційному суду витягу із рішення 5-ї сесії 23-го скликання Боронявської сільської ради народних депутатів від 23.04.1999 «Про затвердження рішень виконкому сільської ради «Про передачу безкоштовно у приватну власність земельних ділянок громадянам, які за ними зареєстровані і знаходяться в їхньому користуванні» випливає, що цим рішенням затверджено рішення Виконкому Боронявської сільської ради від 09.12.1997 № 32 «Про передачу безкоштовно у приватну власність земельних ділянок громадянам, які за ними зареєстровані і знаходяться в їхньому користуванні» (а.с. 217 т. 2).

Отже, зі змісту рішень органів місцевого самоврядування, наявних у справі, вбачається, що рішення про надання ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,15 га по АДРЕСА_1 приймалося не Боронявською сільською радою, а її Виконавчим комітетом. Рішення про надання земельної ділянки було прийняте виконкомом 09.12.1997, проте, підставою для надання землі у власність у державному акті на землю вказане рішення сесії ради від 23.04.1999. Тексти витягів із рішення ради від 23.04.1999, що знаходяться на а.с. 33 т. 1 і на а.с. 217 т. 2, відрізняються між собою як за назвою рішень, так і за їх предметом, при цьому, засвідченим секретарем сільської ради є витяг з рішення саме на а.с. 217 т. 2. Тобто, у справі є рішення ради про затвердження рішення виконкому, прийнятого на півтора роки раніше, про надання ОСОБА_4 земельної ділянки, тоді як власне радою рішення безпосередньо про передачу ОСОБА_4 згаданої земельної ділянки не приймалося. Рішення Виконкому Боронявської сільської ради від 09.12.1997 № 32 про надання ОСОБА_4 у власність земельної ділянки не оспорювалося.

24.12.2007 голова Хустської райдержадміністрації розпорядженням № 563 «Про затвердження актів державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом індивідуальних житлових будинків» (а.с. 184-185 т. 2) затвердив Акт від 13.12.2007 № 353 державної приймальної комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації (об'єкт - будинок АДРЕСА_1) (а.с. 202-203 т. 2).

Матеріалами інвентарної справи К-5 № 426 на будинок АДРЕСА_1, що була розпочата у листопаді 2007 року, зафіксовано, що:

23.10.2007 Виконком Боронявської сільської ради прийняв рішення № 59 «Про надання дозволу на перебудову житлових будинків», яким дозволив ОСОБА_4, АДРЕСА_1, перебудувати житловий будинок на власній земельній ділянці, зобов'язав її виготовити відповідні документи в Хустській районній архітектурі (а.с. 13 і.с.);

21.11.2007 на ім'я ОСОБА_4 був виготовлений і зареєстрований за № 16/2007 будівельний паспорт на забудову земельної ділянки індивідуального забудовника в АДРЕСА_1, відповідно до якого загальна площа будинку передбачалася у 97,7 кв. м, житлова - у 48,4 кв. м (а.с. 14, 16, 17 і.с.);

відповідно до експлікації приміщень загальна площа приміщень будинку - 98,4 кв. м, з яких: житлова - 32,2 кв. м, підсобна - 66,2 кв. м, а також площа, що не включена до загальної - 40,9 кв. м, загалом - 139,3 кв. м (а.с. 6 і.с.);

відповідно до оригіналу Акту від 13.12.2007 № 353 державної приймальної комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації, затвердженого розпорядженням голови Хустської РДА від 24.12.2007 № 563, комісія прийняла в експлуатацію закінчений будівництвом об'єкт - будинок АДРЕСА_1, загальна площа якого за проектом 97,7 кв. м, житлова - 48,4 кв. м, фактично загальна площа 98,4 кв. м, житлова - 32,2 кв. м (а.с. 18 і.с.);

27.12.2007 ОСОБА_4 на підставі розпорядження голови Хустської РДА від 24.12.2007 № 563 видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1, право власності на будинок із загальною площею 98,4 кв. м, житловою - 32,2 кв. м (із господарськими спорудами) зареєстровано за ОСОБА_4 у цілому 27.12.2007 (а.с. 21, 26 і.с.);

у справі знаходяться посвідчені особистими підписами ОСОБА_4 копії її паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 і довідки про присвоєння ідентифікаційного номера НОМЕР_1 (а.с. 10, 11 і.с.).

Рішення Виконкому Боронявської сільської ради від 23.10.2007 № 59 про надання ОСОБА_4 дозволу на перебудову будинку не оспорювалося.

ОСОБА_4 із приводу оформлення права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1, перебудови будинку та оформлення інвентарної справи повідомила апеляційному суду таке:

заяву про приватизацію земельної ділянки вона не подавала, на себе землю не оформляла, нічого про це не знає, державний акт на землю не отримувала, можливо, це її батько писав заяву;

пояснити за встановлених у справі обставин свою позицію з урахуванням раніше наданих письмових пояснень від 27.07.2015 про те, що її чоловік ОСОБА_8 без її відома особисто оформив через Боронявську сільську раду земельну ділянку в 1999 році на неї, а в грудні 2002 року особисто оформив державний акт на землю і поставив її про це перед фактом (а.с. 118-120 т. 1), відповідач ОСОБА_4 у спосіб, який би усував суперечності та сумніви щодо достовірності фактів і обставин, що наводилися нею, не змогла;

рішення Виконкому Боронявської сільської ради від 23.10.2007 на перебудову будинку не оформляла і не отримувала, про перебудову не просила, таку не проводила, на себе будинок не оформляла;

будинок є таким, яким його збудували батьки чоловіка, до якого вона прийшла жити, коли вийшла заміж, і яким він був у 1991 році;

точну площу будинку назвати не може, пояснити різницю близько 40 кв. м у загальній площі будинку, зафіксованій у погосподарській книзі (60 кв. м і 32 кв. м) і зафіксованій в інвентарній справі (98,4 кв. м і 32,2 кв. м) теж не в змозі, хоча визнає, що остання загальна площа є більшою, але в будинку були три кімнати, велика кухня, коридор, кімнати вказувала на плані будинку в інвентарній справі;

щодо оформлення документів, то це мабуть була робота її зятя ОСОБА_7, який прийшов жити до будинку і брав у банку кредит, вона лише у 2013 році дізналася, що будинок хтось оформив;

в той же час, визнала, що вона власник будинку, зять її водив до нотаріуса, але договір іпотеки вона не укладала, хоча підпис на договорі належить їй, крім того, стверджувала, що підпис від її імені на Акті від 13.12.2007 № 353 державної приймальної комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації вона не ставила, підпис їй не належить, акт вона не підписувала;

має середню освіту, письменна.

Факт відсутності заяви ОСОБА_4 на приватизацію земельної ділянки визнав і Боронявський сільський голова Катринець І.П.

Позивач ОСОБА_2 стверджував, що постійно проживає у вищезгаданому будинку, будинок не перебудовувався, він такий, який був і в 1991 році. Позивач ОСОБА_1 пояснив, що проживав у будинку до 2005 року, після чого переїхав до Ужгорода, будинок той самий, в якому він народився, проте, прибудували «кочегарку», але точно він обставини не знає. Документально зафіксовану різницю в площі будинку позивачі не пояснили. Позивач ОСОБА_3 давала пояснення апеляційному суду, однак, після зміни складу суду в судове засідання не з'явилася.

Тим часом, саме на підставі чинних актів про надання у власність земельної ділянки та про перебудову житлового будинку ОСОБА_4 набула прав власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 та на розташований на ній перебудований (реконструйований) житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що був прийнятий в експлуатацію, та зареєструвала своє право власності. Попри суперечливість пояснень та правової позиції ОСОБА_4 в суді, вона, з огляду на чинність відповідних рішень і актів, є власником нерухомого майна.

Набуття ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно із оформленням відповідних документів уможливило передачу майна в іпотеку, а відтак - уможливило й отримання кредиту. У цьому контексті обставини, встановлені під час апеляційного розгляду справи, із урахуванням пояснень учасників процесу, можуть ставити під сумнів складені та видані органами місцевого самоврядування і місцевими органами виконавчої влади правовстановлюючі та інші документи, тому дії відповідних осіб, зокрема, щодо складання і видачі документів, оформлення майнових прав, викликають необхідність перевірки та правової оцінки з точки зору відповідності їх вимогам закону із застосуванням засобів, що знаходяться за межами провадження в даній цивільній справі.

Керуючись ст. 320 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Довести виявлені порушення закону до відома прокурора Закарпатської області для відповідного реагування.

Про вжиті заходи належить повідомити апеляційний суд протягом одного місяця з дня надходження окремої ухвали.

Копію ухвали направити для відома сторонам.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена особами, інтересів яких вона стосується, до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді