У Х В А Л А

11 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М.,

Лященко Н.П., Романюка Я.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року, позов Публічного акціонерного товариства «Альфа Банк» (далі - ПАТ «Альфа Банк») задоволено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення судів попередніх судових інстанцій залишено без змін.

2 лютого 2017 року ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2016 року з передбачених пунктами 1, 4 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстав неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм статей 203, 205, 215, 252, 257, 261, 267, 547, 559 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 2, 8, 60, 61, 205, 207, 213, 215 ЦПК України.

На підтвердження зазначених підстав подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвалу Верховного Суду України від 12 травня 2010 року, постанови Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року (справа №6-831цс14) та 20 квітня 2016 року (справа № 6-2662цс15).

Ухвалами судді Верховного Суду України від 6 лютого 2017 року та від 9 березня 2017 року заява ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2016 року залишалась без руху для усунення недоліків зазначеної заяви.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є: неоднакове застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх судових інстанцій про те, що вимога до поручителя пред'явлена банком в межах визначеного законом строку, оскільки діюче з 2008 року рішення третейського суду про стягнення заборгованості скасовано лише 21 жовтня 2015 року, після чого банк звернувся з вимогою про стягнення боргу 29 жовтня 2015 року, тобто в межах шестимісячного строку.

Натомість у наданій для порівняння ухвалі від 12 травня 2010 року Верховний Суд України, скасовуючи ухвалу апеляційного суду та залишаючи в силі ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду, дійшов висновку про те, що за наявності третейської угоди (або третейського застереження) про передачу спору на розгляд третейського суду та в разі звернення однієї зі сторін цієї угоди до державного суду, цей суд зобов'язаний прийняти позовну заяву до розгляду й у разі, якщо під час судового розгляду від відповідача до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами надійде заперечення проти вирішення спору в суді, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду відповідно до пункту 6 частини першої статті 207 ЦПК України.

Отже, порівняння судового рішення, про перегляд якого подано заяву, з наданими заявницею для порівняння судовим рішенням не дає підстав для висновку про те, що за однакових фактичних обставин справи у подібних правовідносинах суди дійшли протилежних висновків.

В постанові від 21 жовтня 2015 року Верховний Суд України висловив правову позицію про застосування норми чинного законодавства при розрахунках в іноземній валюті.

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року міститься висновок про те, що вимогу до поручителя про виконання ним зобов'язання за договором поруки потрібно пред'явити в судовому порядку протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного договору.

Отже, порівняння наведених судових рішень не дає підстав вважати, що висновок, викладений в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, суперечить висновкам, викладеним у зазначених постановах Верховного Суду України.

Крім того, наведені в заяві доводи про порушення норм процесуального права, не свідчать про наявність підстав для перегляду судових рішень згідно вимог пункту 4 частини першої статті 355 ЦПК України.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

Н.П. Лященко

Я.М. Романюк