22-ц/775/153/2017(м)
Головуючий в першій інстанції - Пдліпенець Є.О.
Доповідач - Принцевська В.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Принцевської В.П.,

суддів Биліни Т.І., Лопатіної М.Ю.

при секретарі Зал Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Володарського районного суду Донецької області від 1 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного чоловіка,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з даною позовною заявою, вказуючи, що він з 12.01.1990 року перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3, який рішенням Володарського районного суду Донецької області від 29.04.2011 року було розірвано. В 1999 році він отримав травму голови та в 2008 році йому була встановлена ІІІ група інвалідності довічно. На даний час він є непрацездатним, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку відповідачки, яка є приватним підприємцем, отримує дохід, аліментів нікому не платить, а тому має можливість надавати йому таку допомогу. Просить стягнути з відповідачки аліменти на свою користь в розмірі 400 грн. щомісяця і до його смерті.

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 1 грудня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

З даним рішенням не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Він посилався на те, що суд не повно з»ясував обставини справи та ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального та матеріального Закону. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання позивач не з»явився, повідомлений про час і місце судового засідання за допомогою SMS - повідомлення.

Представник позивача також не з»явився до суду, повідомлений про час і місце судового засідання телефонограмою.

Відповідач до суду не з»явилася, повідомлена про час і місце судового засідання судовою повісткою.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним відхилити апеляційну скаргу з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально утримувати один одного.

Частинами 1 та 2 статті 80 СК України статті 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

За положеннями частин 2-4 статі 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З матеріалів справи вбачається, що сторони з 12.01.1990 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Володарського районного суду Донецької області від 29.04.2011 року було розірвано.

Відповідно до виписки із акту огляду МСЕК до довідки Сер. ДОН-05 № 093252 ОСОБА_2 є інвалідом 3 групи загального захворювання, інвалідність встановлена безстроково, протипоказана праця на висоті, біля води, вогню, механізмів, які рухаються.

Згідно податкової декларації про майновий стан і доходи наданої Мангуській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області № НОМЕР_1 від 22.01.2016 року загальна сума річного доходу ОСОБА_3 за 2015 рік складає 15259,71 грн.

Відповідно до повідомлення Мангуської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 08.08.2016 року № 4442/10/05-40-13-013-3 ОСОБА_3 знаходиться на обліку в Мангуській ОДПІ як суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа, яка працює на загальній системі оподаткування та згідно податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 сума доходу складає: валовий дохід за 2015 рік - 59159,71 грн., чистий дохід за 2015 рік - 15259,71 грн.

Відповідно до податкової декларації про майновий стан і доходи наданої Мангуській ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області № НОМЕР_2 від 04.10.2016 року загальна сума річного доходу ОСОБА_3 за 3 квартали 2016 року складає 12762,00 грн.

Як вбачається з довідки УПФУ в Володарському районі Донецької області від 30.06.2016 року № 1502/06-32 ОСОБА_2 знаходиться на обліку в УПФУ в Володарському районі Донецької області та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи в розмірі: з січня по квітень 2016 року включно - 1174,00 грн. та з травня по червень 2016 року - 1230,00 грн.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є безпідставними.

Верховний Суд України в постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15 висловив правову позицію, в якій він аналізує ч. 2 ст. 75 СК України та ч.ч. 3,4 ст. 75 СК України і робить висновок, що аліментні зобов'язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» визначено на 2016 рік прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01.01.2016 року - 1074,00 грн., з 01.05.2016року - 1130,00 грн., а з 01.12.2016 року - 1208,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності в розмірі, що забезпечує його прожитковий мінімум, встановлений законом для осіб, які втратили працездатність, а тому його не можна вважати особою, яка потребує матеріальної допомоги в розумінні частини четвертої статті 75 СК України.

Згідно зі статтею 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.,ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Володарського районного суду Донецької області від 1 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді