Справа № 739/187/17
Провадження № 2/739/146/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря Лукаш Н.Я.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позов до ОСОБА_2 (далі відповідачка) про розірвання шлюбу, укладеного ними 24 січня 2015 року, та стягнення аліментів на утримання спільних дітей у розмірі ? частки від усіх видів доходів відповідачки.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що після укладення шлюбу відповідачка почала зловживати спиртними напоями, це призводить до побутових конфліктів та суперечок. На даний час вони фактично спільно не проживають, оскільки відповідачка проживає окремо від нього та їхніх спільних дітей, що негативно впливає як на нього, так і на дітей. Таким чином подальше збереження шлюбу протирічить його інтересам та інтересам їхніх дітей, яких просить залишити проживати з ним. Участі в отриманні спільних дітей відповідачка не приймає, у звязку з чим просить стягнути з неї на свою користь аліменти у розмірі ? частки від доходів відповідачки, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, пояснивши, що примирення між ним та відповідачкою неможливе тому просив строк для примирення не надавати, на даний час відповідачка не перебуває в стані вагітності, дітей віком до одного року у них з відповідачкою на утриманні немає, проживають вони окремо. Відповідачка живе з іншими чоловіками і постійно зловживає спиртиними напоями. Жодної участі в утриманні та вихованні спільних дітей не примає і їхньою долею не цікавиться. У звязку з цим просив залишити дітей проживати з ним та стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання спільних дітей у розмірі ? частки від її доходів.

Відповідачка у судове засідання не зявилася, при цьому подала заяву про розгляд справи без її участі в якій вказала, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу і залишення спільних дітей з позивачем.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24 січня 2015 року виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, актовий запис №01 (а.с. 6). У них на утриманні перебуває три спільні дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, 09 вересня 2004 року (а.с. 7-9). З пояснень позивача вбачається, що відповідачка не перебуває в стані вагітності, на утриманні позивача та відповідачки немає дітей віком до одного року. На даний час позивач та відповідачка спільним побутом не повязані, проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, примирення між ними неможливе.

Частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з частиною другою статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені судом обставини життя позивача та відповідачки свідчать, що між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не можливе і збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і його спільним з відповідачкою дітям.

За таких обставин суд приходить до висновку, що шлюб, укладений між позивачем та відповідачкою, необхідно розірвати, відповідно позов в цій частині підлягає задоволенню повністю.

Зважаючи на згоду позивача та відповідачки щодо місця проживання їхніх спільних дітей, які на даний час проживають з позивачем, керуючись положеннями статті 160 СК України, суд вважає за необхідне залишити малолітніх ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_5 проживати разом з позивачем.

Стосовно позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною другою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні у грошовій і (або) натуральній формі. Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Відповідно до розяснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Оскільки відповідачка на даний час проживає окремо від позивача та їхніх спільних дітей, домовленість між ними про сплату аліментів на утримання дітей відсутня, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання трьох їхніх спільних дітей.

Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які підлягають стягненню в даному випадку з відповідачки на користь позивача, суд бере до уваги відсутність відомостей про доходи відповідачки та її місце роботи, враховує кількість дітей на утримання яких стягнуються аліменти, відсутність будь-яких відомостей про наявність у відповідачки чи у їхніх спільних з позивачем дітей захворювань, що потребували б додаткових витрат, а також відсутність на утриманні відповідачки інших осіб.

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти у розмірі ? частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Отже, позов підлягає задоволенню повністю.

Стягнення аліментів необхідно присудити з 02 лютого 2017 року, тобто з дня предявлення позову до суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їхніх дітей, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 02 лютого 2017 року до 01 березня 2017 року.

На підставі частини першої статті 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви в частині позовних вимог про розірвання шлюбу, у розмірі 640 грн. 00 коп.

Вирішуючи питання про стягнення судового збору за розгляд позовної вимоги про стягнення аліментів, суд враховує, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів.

Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи те, що позов у частині стягнення аліментів підлягає задоволенню повністю, з відповідачки на користь держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 105, 110-113, 160, 180-184, 191Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 218, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити повністю.

Шлюб ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 24 січня 2015 року виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, актовий запис №01 - розірвати.

Малолітніх дітей позивача та відповідачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, залишити проживати з позивачем ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання їхніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, у розмірі 1/2 (однієї другої) частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02 лютого 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 02 лютого 2017 року до 01 березня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко