Дата документу 03.03.2017
Справа № 320/1405/17-ц
Провадження № 2-з/320/49/17

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2017 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Фомін В.А,. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення суми боргу.

Разом із позовом позивач надав заяву про забезпечення позову, в якій він просить забезпечити поданий позов, шляхом накладення арешту на житловий будинок № 46 по вул. Гагаріна в с. Долинське Мелітопольського району Запорізької області, на ? частину земельної ділянки площею 1,1699 га кадастровий номер :02:017:0013, розташовану на території Фруктовської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, на земельну ділянку площею 5,6 га кадастровий номер :03:010:0015, розташовану на території Фруктовської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області. Заявник вважає, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим вирішення справи, тому просить суд забезпечити позов, наклавши арешт на майно відповідача.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява заявника про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.ч. 1, 2, 3 ст.152 ЦПК України).

У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ч.2 ст.58 ЦПК України).

Суд вважає необхідним накласти арешт на житловий будинок № 46 по вул. Гагаріна в с. Долинське Мелітопольського району Запорізької області, а в задоволення іншої частини заяви відмовити, оскільки заявником не вказана вартість земельних ділянок, а тому не вбачається співмірність заявлених вимог у заяві про забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами в позові.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити частково:

Накласти арешт на житловий будинок № 46 по вул. Гагаріна в с. Долинське Мелітопольського району Запорізької області, що належить ОСОБА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1.

В задоволенні іншої частини заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляції в Мелітопольський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: В.А. Фомін