Дата документу 15.02.2017
Справа № 501/1310/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2017 р. Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Ледньової Т.В.

при секретарі Левицькій А.В.

з участю

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чорноморську Одеської області справу за клопотанням АТ «AROMA» про надання дозволу на примусове виконання рішення суду сектору Буюкань мун. Кишинів Республіки Молдова від 25.03.2013 р. про стягнення з ТОВ «UCRBELTORG» 30173 євро 15 центів та 14664 лей 15 бань,-

В С Т А Н О В И В:

06.06.2016 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшло зазначене клопотання (а.с. 1-3), в якому заявник просить визнати і надати дозвіл на примусове виконання рішення суду сектору Буюкань мун. Кишинів Республіки Молдова від 25.03.2013 р., прийняте у цивільній справі №2-Е-171/13 за позовом прокуратури сектору Буюкань в інтересах АТ «AROMA» до ТОВ «UCRBELTORG».

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримав клопотання на а.с. 1-3 та клопотання про поновлення строку на а.с. 60, посилаючись у виступі в судовому засіданні та у письмових поясненнях на а.с. 39-40 на ті обставини, що рішення суду сектору Буюкань мун. Кишинів Республіки Молдова від 25.03.2013 р. по справі №2-Е-171/13 набуло чинності 25.04.2013 р., є остаточним і може бути примусово виконано на території України за місцем знаходження боржника. Одночасно представник заявника ОСОБА_1 просить поновити АТ «AROMA» строк для звернення до суду із клопотанням про визнання та примусове виконання рішення іноземного суду, т.я. про зміну місця знаходження ТОВ «UCRBELTORG» 01.03.2016 р. стало відомо після винесення ухвали Київським районним судом м. Одеси 31.05.2016 р. за заявою, поданою до цього суду 28.03.2016 р.

Представник відповідача ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні клопотань сторони стягувача на а.с.1-3, 60, посилаючись у виступі в суді та у письмових запереченнях на а.с. 28-30, 53-55, 109-112, 114-117 на ті обставини, що у видачі дозволу на примусове виконання слід відмовити, т.я. минув термін давності примусового виконання рішення, що відсутні поважні причини пропуску процесуального строку, т.я. заявник міг своєчасно реалізувати своє право на визнання рішення і цьому не було перешкод; що ТОВ «UCRBELTORG» не було належним чином сповіщено про розгляд справи у суді сектору Буюкань мун. Кишинів Республіки Молдова від 25.03.2013 р.

Заслухавши пояснення представників сторін, зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі обставини та відповідні правовідносини.

Ч.1 ст. 390 ЦПК України передбачено, що рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражі) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою, або за принципом взаємності.

Таким міжнародним договором є Мінська Конвенція, згоду на обовязковість якої надана Верховною Радою України Законом України «Про ратифікацію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах» за №240/94-ВР від 10.11.1994 р.

Ст. 54 Мінської Конвенції передбачено, що клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у ст. 51, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Ч. 3 ст. 54 Мінської Конвенції передбачено, що порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Ч.1 ст. 396 ЦПК України передбачено, що клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

П. 2 ч. 2 ст. 396 ЦПК України передбачено, якщо міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено, якщо сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи.

Ст. 55 Мінської Конвенції передбачено, що у визнанні передбачених статтею 52 рішень і у видачі дозволу на примусове виконання може бути відмовлено у випадках, якщо відповідач не прийняв участі в процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не був вчасно і належно вручений виклик до суду.

Ст. ст. 100, 12 ЦПК Республіки Молдова передбачено вручення копій позовної зави, процесуальних актів, судових повідомлень (повісток) у спосіб, який забезпечує підтвердження вручення (або отримання) вказаних документів.

В рішенні суду сектору Буюкань мун. Кишинів Республіки Молдова від 25.03.2013 р. (а.с. 9) та в довідці цього суду (а.с. 17, 18) зазначено про належне сповіщення сторін. Однак не зазначено коли, у який спосіб була повідомлена сторона відповідача. При розгляді цього клопотання суд надав можливість подання додаткових доказів у підтвердження належного повідомлення сторони відповідача, однак були надані тільки докази на а.с. 9-22, 68-106, які цю обставину не підтверджують.

За таких обставин клопотання на а.с. 1-3 не підлягає задоволенню.

З урахуванням відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення не підлягає задоволенню і клопотання про поновлення строку (а.с. 60).

Керуючись ст. ст. 209, 210, 212, 218, 390-398 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання АТ «AROMA» про поновлення строку на звернення до суду та клопотання про визнання та примусове виконання іноземного рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.В.Ледньова