Ухвала

іменем україни

13 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Демяносова М.В., Дьоміної О.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Навчально-виховний комплекс «Антошка» про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Навчально-виховний комплекс «Антошка» на рішення апеляційного суду м. Києва від 6 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 14 вересня 2015 року між нею та товариством з обмеженою відповідальністю «Навчально-виховний комплекс «Антошка» (далі - TOB «НВК «Антошка») було укладено договір про надання послуг № 14, відповідно до умов якого TOB «НВК «Антошка» зобов'язалося надати їй послуги щодо виховання, навчання і загального розвитку її дитини, а вона зобов'язалася їх оплатити. З вересня 2015 року дитина почала відвідувати дитячий садок. Нею було сплачено кошти у розмірі 1 715 грн за вересень, 4 500 грн за жовтень, 4 500 грн за листопад та 3 000 грн в якості благодійного внеску.

Позивач зазначала, що відповідачем послуги надавалися неякісно, вихователі невірно визначили розумовий рівень її дитини; неодноразово вихователем завдавалися фізичні травми дитині; відсутня була реакція персоналу на її поради і прохання стосовно рівня і якості надання послуг; при виникненні конфлікту між батьками, адміністрація не втрутилася в його вирішення.

20 листопада 2015 року вона в телефонному режимі повідомила відповідача про намір розірвати укладений між ними договір. З 23 листопада 2015 року дитина не відвідувала дитячий садок, але послуги нею за листопад 2015 року були сплачені у повному обсязі.

У зв'язку з цим ОСОБА_4 просила стягнути з TOB «НВК «Антошка» надмірно сплачені нею кошти за 6 днів невідвідування дитиною дитячого садка у сумі 1 500 грн та частину коштів, сплачених відповідно до п. 3.1.3 договору про благодійну діяльність у розмірі 2 250 грн, які використовуються товариством не за призначеням.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 7 липня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 6 вересня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення 1 500 грн скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення. Стягнуто з TOB «НВК «Антошка» на користь ОСОБА_4 1 500 грн, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1 157 грн 54 коп. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі TOB «НВК «Антошка» просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки позивачем було оплачено вартість послуг за листопад 2015 року у сумі 4 500 грн, у той час як дитина відвідувала навчальний заклад відповідача лише в період з 1 по 20 листопада 2015 року, у зв'язку з чим вартість фактично наданих послуг становить 3 000 грн, а переплата складає 1500 грн, то ці кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Навчально-виховний комплекс «Антошка» відхилити, рішення апеляційного суду м. Києва від 6 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук
М.В. Дем'яносов О.О. Дьоміна

Колегія суддів: