АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/153/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дітей, встановлення порядку та способу виховання та спілкування з дітьми ,-

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з даним позовом.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 21.10.2006р. сторони зареєстрували шлюбу. Від спільного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9, 30.04.2007р. народження та ОСОБА_10, 01.02.2014р. народження.

Рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 23.05.2016р. шлюб між сторонами розірвано. Діти за спільною згодою, залишилися проживати з матірю.

30.03.2016р. ОСОБА_6 почала усілякими способами перешкоджати спілкуванню позивача із дітьми. Так, вона змінила замки в їхній квартирі, внаслідок чого позивач переїхав проживати до батьків. Відповідач не відповідає на телефонні дзвінки. Відкриваючи двері не допускає позивача до приміщення та до спілкування з дітьми. Він постійно намагався поговорити та домовитися з відповідачем про можливість спілкування та виховання дітей, але остання сказала, що він ніколи не буде спілкуватися з ними.

14.04.2016р. позивач звернувся до Служби у справах дітей ЧМР з відповідною заявою і було прийнято рішення про встановлення способу участі у вихованні та спілкуванні з дітьми батька щовівторка, щопятниці та щонеділі з 18-00 до 20-00 з ОСОБА_10 та щовівторка та щопятниці з 08-00 до 08-30 та з 15-00 до 16-00; щотижня з 19-00 суботи до 12-00 неділі з ОСОБА_9.

Між тим, відповідач продовжувала чинити позивачеві перешкоди у спілкуванні з дітьми. Так, 23.07.2016р. вона вкотре не надала йому побачитися з дітьми та пересвідчитися у їхньому фізичному та психологічному здоровї. Даний факт було зафіксовано працівниками поліції. При цьому позивач почав надсилати на рахунок відповідача грошові кошти на утримання дітей.

На неодноразові прохання надати можливість бачитися з дітьми, відповідач відмовляє.

За місцем роботи та проживання позивач характеризується позитивно; до кримінальної відповідальності не притягувався; має бажання та можливість спілкуватися з дітьми та виховувати їх.

Позивач вважає, що створення перешкод відповідачем у спілкуванні із дітьми, порушує його права та суперечить інтересам дітей.

Посилаючись на ст.ст. 141, 157, 159 СК, ст. 11,15 ЗУ «Про охорону дитинства», позивач з врахуванням уточнення позовних вимог викладених в судовому засіданні суду першої інстанції просив зобовязати ОСОБА_6 усунути перешкоди у спілкуванні позивачу з дочкою ОСОБА_9, 30.04.2007р. народження та сином ОСОБА_10, 01.02.2014р. народження; визначити наступний спосіб та порядок участі батька у вихованні та спілкуванні на період до 31.12.2020 року: з дітьми з суботи на неділю (цілодобово) без матері; на новорічні свята з дочкою з 28.12. поточного року до 04.01. наступного року без матері, а також без сина, який є малим за віком; під час літніх канікул з дочкою один місяць липень, а з сином один місяць червень; у дні народжень дітей відвідувати їх, привітати і бути з ними певний час саме цього святкового дня. Судові витрати позивач залишає за собою.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 жовтня 2016 року позовні вимоги задоволено частково.

Визначено наступний спосіб та порядок участі батька ОСОБА_8 у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_9, 30.04.2007р. народження на період до 31.12.2020р.: один раз на місяць в перші суботу та неділю місяця без матері дитини, а саме, - з 13-00 суботи до 18-00 неділі, з врахуванням обставин, які можуть виникнути.

Визначено наступний спосіб та порядок участі батька ОСОБА_8 у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_9, 30.04.2007р. народження на період до 31.12.2020р.: під час літніх канікул календарного місяця липень, з врахуванням обставин, які можуть виникнути.

Визначено наступний спосіб та порядок участі батька ОСОБА_8 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_10, 01.02.2014р. народження на період до 31.12.2020р.: влітку календарного місяця червень, з врахуванням обставин, які можуть виникнути.

Визначено наступний спосіб та порядок участі батька ОСОБА_8 у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_9, 30.04.2007р. народження на період до 31.12.2020р.: з 28 грудня поточного року до 04 січня наступного за ним року, з врахуванням обставин, які можуть виникнути.

Визначено наступний спосіб та порядок участі батька ОСОБА_8 у вихованні та спілкуванні з дочкою ОСОБА_9, 30.04.2007р. народження та сином ОСОБА_10, 01.02.2014р. народження на період до 31.12.2020р.: у дні народжень дітей протягом часу з 09-00 до 19-00, з врахуванням обставин, які можуть виникнути.

В іншій частині позову відмовлено.

До апеляційного суду Черкаської області надійшла апеляційна скарга представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на дане рішення, в якій апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, оскільки вважає його ухваленим із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, при неповному зясуванні обставин справи.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а рішення суду першої інстанції до зміни виходячи з наступного.

Колегією суддів за матеріалами справи встановлено, що рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 23.05.2016р. шлюб між сторонами розірвано. Від спільного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спору щодо батьківства не має. Крім того, беззаперечними є обставини щодо факту проживання дітей з матірю відповідачем по даній справі( а. с. 19).

За місцем роботи та проживання позивач ОСОБА_6 характеризується позитивно, що вбачається із даних характеристик від 18.08.2016р. №01-02/39 та від 12.04.2016р. №70 відповідно( а. с. 24,25).

Рішенням виконкому Черкаської міської ради від 06.05.2016р. №539 визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_6 з дітьми ( а. с. 27).

Згідно копії акту № 25 обстеження умов проживання ОСОБА_6 від 25 квітня 2016 року , затвердженим начальником служби у справах дітей Черкаської міської ради , зроблено висновок, що для перебування малолітніх дітей за місцем проживання батька, створені належні умови ( а. с. 103).

Згідно із питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Отже, чинним законодавством встановлений принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей, і жоден із них не має будь-яких переваг.

Згідно із ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно із частинами 1 і 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

За змістом ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав щодо дитини.

Відповідно до вимог ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Як передбачено ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання (ст. 158 СК).

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (ч.1 ст. 159 СК). Згідно із ч.2 цієї статті, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Із змісту частини 5 статті 19 СК України вбачається, що рішення щодо встановлення порядку участі у вихованні дитини повинно бути обґрунтованим та не суперечити інтересам дитини.

Аналізуючи встановлені обставини справи, суд враховує поведінку кожного з батьків; ставлення матері та батька до дітей; бажання батька спілкуватися з дітьми; відсутність будь-яких даних, які б вказували про його негативну поведінку щодо дітей; вік дітей; навчальний процес, який в житті дитини займає значний проміжок часу та має вагоме значення у розвитку особистості дитини - дочки; відвідування сином дитсадочка; час, необхідний дітям для відпочинку напередодні навчального дня та відвідування дитсадочка; середовище, до якого діти адаптовані; висновок представника служби у справах дітей під час розгляду справи щодо заявлених позовних вимог в інтересах дітей.

19 січня 2017 року на адресу суду на виконання ухвали апеляційного суду Черкаської області від 19 грудня 2016 року надійшов висновок № 16 від 16 січня 2017 року органу опіки та піклування м. Черкаси про участь у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_6 з малолітнінми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в якому зазначено наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дітьми:

1. З малолітньою ОСОБА_9 , яка народилася 30.04. 2007: один раз на місяць з 13.00 суботи до 18.00 неділі, один літній місяць (липень) під час літніх канікул; по непарним рокам з 05.01. по. 11.01. та по парним рокам з 28.12. по 04.01. під час зимових канікул; 30.04. ( день народження дитини) за домовленістю між батьками; без присутності матері дитини та з врахуванням обставин, які можуть виникнути.

2. З малолітнім ОСОБА_10, який народився 01.02. 2014 року: один літній місяць (червень); 01.02 ( день народження дитини) по домовленості між батьками; без присутності матері дитини та з врахуванням обставин, які можуть виникнути ( а. с. 105 106).

Крім того, у висновку зазначено, що мати ОСОБА_6 звернулася 04.01. 2017 року до служби у справах дітей Черкаської міської ради, де частково погодилася з рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.10. 2016 року та зазначила, що не погоджується з тим, що батькові визначили спілкування з донькою на Новий рік, в той час як вона бажає проводити з дітьми новорічні свята, батькові пропонує забирати до себе доньку на Різдвяні свята. А також мати не погоджується з тим, що батько буде забирати дітей на цілий день на їх дні народження, оскільки ці дні можуть припадати на дні коли діти будуть перебувати у школі чи в дитячому дошкільному закладі.

Колегія суддів з врахуванням вище зазначених обставин, погоджується з вказаним висновком, який фактично відрізняється від рішення суду встановленням спілкування з дочкою під час зимових канікул та різдвяних свят.

Окрім цього сторони в судовому засіданні дійшли згоди щодо такого способу участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми.

З таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає до зміни в частині участі батька у спілкуванні з дочкою під час зимових канікул та різдвяних свят.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 жовтня 2016 року змінити.

Встановити ОСОБА_8 спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - по непарним рокам з 05.01. по. 11.01. та по парним рокам з 28.12. по 04.01. під час зимових канікул;

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення , але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :