Справа № 648/5044/16-ц
Провадження № 2/648/185/17
РІШЕННЯ

Іменем України

22 лютого 2017 року с.м.т. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді - Бугрименка В.В.

секретаря - Когут Є.А.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Матерборчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»» про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки

ВСТАНОВИВ

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом в якому, на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.22, 1166, 1187, 1188 ЦК України, просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 21607 грн.. Позов обґрунтовано тим, що 21 квітня 2016 року в с.м.т. Білозерка, з вини ОСОБА_4, відповідальність якого була застрахована у відповідача, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого було пошкоджено майно позивача, а саме паркан, господарська споруда, розташовані по АДРЕСА_1. Розмір спричиненої позивачу шкоди становить 21607 грн., яка складається з вартості будівельних матеріалів та послуг заподіяних в результаті дорожньо0транспортної пригоди - 16607 грн. та 5000 грн. - витрат пов'язаних з проведенням експертизи. Після дорожньо-транспортної пригоди позивач звертався до відповідача з приводу відшкодування шкоди, разом з цим, ПАТ НАСК «Оранта» зволікає зі здійсненням виплат.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Просив, в рахунок відшкодування шкоди, стягнути з відповідача кошти відповідно до висновку експерта №28 від 12 жовтня 2016 року та вартість вказаної експертизи. Не заперечував, що відповідач перерахував позивачу 1893 грн., разом з цим, останній вказані кошти відмовляється отримувати, так-як не згоден з розміром страхового відшкодування.

Представник відповідача позов не визнала з тих підстав, що позивачем не доведено розмір спричиненої йому шкоди та що шкоду спричинено саме позивачу. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріально збитку, розмір завданої позивачу шкоди становить 2403 грн.. Після вирахування франшизи, відповідачу перераховані кошти в сумі 1893 грн.. Просила відмовити у позові.

Третя особа на сторона відповідача - ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи подані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Страховим випадком, згідно до ст.6 Закону, є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Судом встановлено і вказані обставини сторонами не оспорюються, що згідно до постанови Білозерського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2016 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, а саме у тому, що 21 квітня 2106 року, в с.м.т. Білозерська по АДРЕСА_1, він керуючи автомобілем ГАЗ 31105, реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснив наїзд на огорожу та господарську споруду. На момент дорожньо-транспортної пригоди відповідальність ОСОБА_4 була застрахована у Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»» (далі ПАТ «НАСК «Оранта»). Ліміт відповідальності ПАТ «НАСК «Оранта» за договором на одного потерпілого, за шкоду заподіяну майну, становив 50000 грн., франшиза 510 грн..

Відповідно до договору купівлі-продажу від 5 липня 1995 року, позивач являється власником домоволодіння АДРЕСА_1 Херсонської області.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено паркан бетонний 2 секції довжиною 5 м., склопакет розміром 95,5х55,5 см., бокову стіну дерев'яного сараю 4,3х2,3 м. за адресою: АДРЕСА_1. Сарай зміщено, у зв'язку з чим, підлягає демонтажу та монтажу. Вартість майнового збитку становить 2403 грн. Зазначене підтверджується актом огляду місця події, звітом про оцінку вартості матеріального збитку.

Відповідачем перераховано позивачу страхову виплату в сумі 1893 грн., що підтверджується відомістю №106 від 15 вересня 2016 року та представником позивача не заперечується.

Враховуючи викладене, а також дії відповідача, які вказують на визнання завдання шкоди саме позивачу, суд вважає доводи представника відповідача, що позивачем не доведено, що саме його майну завдано шкоду, безпідставними.

Разом з цим, доводи представника позивача, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, розмір збитків завданих майну позивача становить 16607 грн., а не 2403 грн.., суд вважає недоведеними.

Згідно до ч.1 ст.3, ч.ч.1, 2, 4 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи, що між сторонами має місце спір з приводу розміру збитків, їх розмір підлягає доведенню.

Зі змісту ст.57 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі зокрема письмових доказів, висновків експерта.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підтвердження розміру збитку, завданого дорожньо-транспортною пригодою майну власника домоволодіння АДРЕСА_1, представником відповідача надано звіт про визначення вартості матеріального збитку, а представником позивача висновок експерта №28 від 12 жовтня 2016 року.

Враховуючи, що вказаний висновок експертом надано не на підставі ухвали суду, експерт не був попередженим про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, суд розцінює його як письмовий доказ, а не висновок експертизи, який не має переваги над зазначеним звітом. Таким чином, надані сторонами письмові докази містять суперечності.

Для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу. ( ст.143 ЦПК України)

На виконання вимог ст.10 ЦПК України, судом роз'яснено представнику позивача його обов'язок по доведенню розміру збитків та його право заявити клопотання про призначення відповідної експертизи для визначення такого розміру, разом з цим, представник відмовився від її призначення, просив вирішити справу на підставі наявного висновку.

Враховуючи, що суд позбавлений можливості з власної ініціативи призначити відповідну експертизу, позивачем не доведено належними та допустимим доказами, що розмір завданих йому збитків є більшим ніж відшкодований відповідачем, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за недоведеністю.

На підставі ст.ст. 6, 22, 28, 29, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 10 серпня 2010 року та керуючись ст.ст. 7,10, 15, 60,61, 88, 209, 213-218, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Херсонської області через Білозерський районний суд Херсонської області, шляхом подання апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Бугрименко