УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 642/2466/17-ц

Провадження № 2/642/1117/17

23 травня 2017 року суддя Ленінського районного суду міста Харкова Грінчук О.П. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, про встановлення факту перебування у трудових відносинах та зобовязання укласти трудовий договір,

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту перебування у трудових відносинах та зобовязання укласти трудовий договір.

При ознайомленні з матеріалами справи було встановлено, що позовна заява не відповідає ст. 119 ЦПК України, виходячи з наступного.

Позивачем не надано квитанцію про сплату судового збору.

Статтями 3, 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік позовних заяв, за подачу яких судовий збір не сплачується. Також визначено перелік пільгових категорій осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Попередня редакція вказаного пункту статті звільняла від сплати судового збору позивачів за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Тобто у чинній редакції, законодавець звузив коло позивачів, які звільняються від сплати судового збору у даній категорії справ.

Статтею 2 Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, розмір ставки судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою встановлюється у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи те, що кошти сплачені в рахунок судового збору надходять до державного бюджету України та направлені на забезпечення функціонування держави, несплата належної суми судового збору була б грубим порушенням прав та інтересів держави та її громадян.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява подана без додержання вимог викладених у ст.ст. 119-121 ЦПК України, підлягає залишенню без руху із наданням позивачеві строку для усунення недоліків позовної.

Так, враховуючи наведене, відповідно до ст. 121 ЦПК України, позовна заява підлягає залишенню без руху із наданням позивачеві строку для усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, про встановлення факту перебування у трудових відносинах та зобовязання укласти трудовий договір, - залишити без руху та надати термін для усунення недоліків, який згідно вимог ст. 121 ЦПК України не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали.

Розяснити позивачу, що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати позовну заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню позивачеві.

Ухвала щодо визначення розміру судових витрат може бути оскаржена в апеляційному порядку, через суд першої інстанції, протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Грінчук О.П.