Справа № 565/263/17
Провадження № 2/565/209/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Ковбасюк А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду у м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2005 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 уклали між собою шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, про що 10 червня 2005 року в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №124. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ГЮ №087540, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 10 червня 2005 року.

В період проживання в даному шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на теперішній час є малолітніми. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №020086, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 29 листопада 2005 року (актовий запис №479 від 29 листопада 2005 року), та свідоцтвом про народження серії І-БК №205021, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м.Києві 21 січня 2010 року (актовий запис №117 від 21 січня 2010 року) відповідно.

17 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зазначивши, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. Згідно з доводами позивачки на порушення вимог ст.55 СК України ОСОБА_2 не бажає створювати сімейні відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Як стверджує ОСОБА_1, протягом трьох років вона із відповідачем спільно не проживають. За таких обставин, позивачка вважає неможливим збереження цього шлюбу та просить розірвати шлюб, укладений із ОСОБА_2, залишивши їй на виховання малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У судове засідання сторони не з'явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені судом про час, дату і місце розгляду даної справи.

23 лютого 2017 року від відповідача в суд надійшла письмова заява, в якій ОСОБА_2 зазначив, що визнає позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі та просить суд провести розгляд справи без його участі.

З письмової заяви уповноваженого представника позивачки ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_5 від 27 лютого 2017 року слідує, що позивачка і її представник повністю підтримують позовні вимоги, заявлені до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і залишення малолітніх дітей на виховання матері та просять суд розглянути дану справу за їх відсутності.

Враховуючи зазначені письмові заяви відповідача від 23 лютого 2017 року і представника позивачки від 27 лютого 2017 року, суд вважає за можливе вирішити спір у відсутності сторін і представника позивачки на підставі наявних у справі письмових доказів.

Дослідивши і оцінивши у сукупності письмові докази даної справи, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу необхідно задоволити в звязку з його обґрунтованістю.

Визнання відповідачем ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу в даному випадку не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України підлягає прийняттю.

Судом встановлено, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння. Примирення подружжя на теперішній час не відбулося. Згідно з обґрунтуванням, наведеним ОСОБА_1 у позовній заяві, позивачка із ОСОБА_2 фактично спільно не проживає протягом трьох років, що є тривалим часом, та вважає, що збереження шлюбу за таких обставин суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення сторін. Вказані обставини відповідачем не спростовано.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, а також зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, оскільки письмові заяви сторін та інші докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам подружжя.

Враховуючи наведене, керуючись ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України, ст.ст.4, 60, ч.1 ст.61, ч.1 ст.88, ч.4 ст.174, п.2 ч.1 і ч.3 ст.208, ч.ч.1, 2 ст.209, ст.ст.212-215, ч.1 ст.218, ч.3 ст.222, ч.1 ст.223, ч.1 ст.294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_1, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 10 червня 2005 року, актовий запис за №124 від 10 червня 2005 року, - розірвати.

Малолітніх дітей сторін: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити на виховання їх матері ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя О.І.Горегляд