Справа № 473/2776/17
РІШЕННЯ

іменем України

"18" вересня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі - Радєвій Н.В.

за участю представника позивача - адвоката Усікова О.В.

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

23.08.2017 року позивач ОСОБА_3 в особі представника - адвоката Усікова О.В. звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.01.2017 року між нею та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за умовами якого позивач передав відповідачу грошові кошти на загальну суму 50 000 доларів США , які останній зобов'язався повернути у строк до 01.08.2017 року.

Посилаючись на те, що відповідачем умови договору не були виконані, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики 1 272 158 грн. 40 коп.

В судовому засіданні представник позивач Усіков О.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, зазначив, що відповідач в установлений строк суму позики не повернув, тому змушений звертатися до суду, просив позов задовольнити , а з приводу судових витрат сторони домовились і позивач не просить про їх стягнення.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням положень ст. 174 ЦПК України у повному обсязі, зважаючи на наступне.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Судом встановлено, що 20.01.2017 року за договором позики грошових коштів, ОСОБА_3 передала ОСОБА_2 50 000 доларів США , які відповідач мала повернути в строк до 01.08.2017року, факт повернення грошових коштів підтверджується розпискою позичальника (а.с.15).

Станом на час звернення до суду курс української гривні за 100 доларів США становить - 2544,3168 грн., проти чого не заперечує відповідач( а.с.4).

Відповідно до загальних умов виконання зобов'язань, встановлених нормами ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості , що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.

За приписами ст. 545 ЦК України, кредитор, прийнявши виконання зобов'язання, на вимогу боржника повинен видати йому розписку про одержання виконання частково або у повному обсязі.

У разі якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документу кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні позови в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі

За змістом ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Зважаючи на викладене вимога позивача про стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості за договором позики у розмірі 1 272 158 грн. 40коп. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання про повернення позивачу судового збору між сторонами вирішено, позивач не претендує на його відшкодування.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 174, 209, 212- 215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики - 1 272 158 ( один мільйон двісті сімдесят дві тисячі сто п'ятдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Висоцька Г.А.