Справа № 415/5497/17
Провадження № 2/415/1917/17
УХВАЛА

з вирішення питань щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх оплати

15.09.17 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Коваленко Н.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся позивач, ОСОБА_1, із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

При цьому, разом із позовною заявою позивачем подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання позивач зазначив, що знаходиться у скрутному фінансовому становищі оскільки позивач є непрацюючою особою, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, тому він не в змозі сплатити судовий збір при поданні позову.

Вивчивши вказані доводи та докази в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати ( ч. 3 ст. 82 ЦПК України).

Аналогічні положенні містяться в ст.8 Закону України ''Про судовий збір''.

Даними нормами передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення позивача від сплати судового збору.

Як зазначено у п.29 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року ''Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах'' клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Тобто, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Отже, законодавець передбачив можливість відстрочення сплати судового збору лише з підстав повязаних з майновим станом позивача (важкий майновий стан особи, що звертається до суду, який вона повинна довести поданими письмовими доказами).

Як на підставу звільнення від оплати судових витрат, позивач посилається на скрутне матеріальне становище, оскільки не працює, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Суд не приймає доводи позивача, щодо тяжкого матеріального становища, оскільки наявність на утриманні малолітніх дітей, здійснення витрат на їхнє утримання, не свідчить про погане матеріальне становище, окрім того позивачем надано довідку з інформаційного фонду Державного реєстру речових прав фізичних осіб про суми виплачених доходів та утриманих податків, з якої вбачається що інформація про доходи відносно ОСОБА_1 за період з 01.01.2017 року по 31.03.2017 року відсутня, але на час звернення до суду з позовною заявою, інформації про свої доходи позивачем не надано.

Проте, судом враховано практику Європейського Суду з прав людини ( рішення від 19.06.2001 року Справа "Креуз проти Польщі" (CASE OF KREUZ v. POLAND) - заява N 28249/95), де суд дійшов висновку, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Отже, в даному випадку, суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, однак вважає за можливе відстрочити сплату судового збору за подання позову до ухвалення судового рішення по справі, для забезпечення права позивача в доступі до правосуддя.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82 , 208-210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Відстрочити термін сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, до ухвалення судового рішення у даній справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.В. Коваленко