Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Шимківа С.С.,

суддів - Бондаренко Н.В., Григоренка М.П.,

секретар судового засідання - Москалик Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,-

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 жовтня 2016 року ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначає, що з 25 березня 2011 року перебувала в незареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З грудня 2012 року вони розірвали шлюбні відносини, а в лютому 2013 року відповідач покинув Україну і виїхав у Польщу.

Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з позивачкою і перебуває на її повному утриманні. За весь цей час відповідач ніяких зв'язків з дитиною не підтримує, жодної участі у вихованні сина не бере.

Крім того, суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку, що висновок органу опіки та піклування є однобічним - зробленим без думки батька, оскільки відповідач останній раз бачив сина у березні 2013 року.

Йому було відомо про існування даного спору, однак він не цікавився як рухом справи та і не проявляв бажання побачитися з сином.

Просить скасувати рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 лютого 2017 року, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

ОСОБА_2 в судове засідання не з"вився. Він був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в справі доказами, які поступили з компетентного суду Польщі (лист № 1-2908/17 від 13.04.2017 року).

Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не поступало.

Неявка ОСОБА_2 в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

У відповідності з ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

Як вбачається з матеріалів справи, мати дитини проживає в Україні, а батько - в Польщі.

Відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток сина, не забезпечує йому необхідне харчування, медичний догляд, не спілкується з ним, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не створює йому належні умови для отримання освіти.

Висновком органу опіки та піклування Дубенської міської Ради від 17 березня 2016 року № 1152/05-02-29/16 визнано за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо сина ОСОБА_3 (а.с. 57-58).

Наведені обставини свідчать про те, що має місце ухилення батька від виконання своїх обов'язків по вихованню і здійсненню належного догляду за сином.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, якщо вони, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Як роз'яснено Пленумом Верховного Суду України в абзаці 2 пункту 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Виходячи з наведеного та враховуючи інтереси дитини, колегія суддів вважає, що є всі правові підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо сина ОСОБА_4.

З вимогами про стягнення аліментів позивачка не зверталася.

Ураховуючи те, що судом першої інстанції неповно з'ясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

На підставі ст. 164 СК України, керуючись ст. ст. 303, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 06 грудня 2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Пшасниш, Польща батьківських прав відносно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним чинності.

Головуючий-суддя С.С. Шимків

Судді: Н.В. Бондаренко

М.П. Григоренко