Справа № 450/335/17 Провадження № 2/450/788/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б., при секретарі Бідник І.Р. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельної ділянки та повернення земельної ділянки у приватну власність,-

в с т а н о в и в :

У провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельної ділянки та повернення земельної ділянки у приватну власність. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 01.03.2017 року провадження у цій справі було відкрито.

Разом із подачею позову до суду представником позивача було подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на

Свої вимоги представник позивача мотивує тим, що у випадку, якщо не буде накладено арешту на спірне майно існує реальна загроза його відчуження, що в подальшому унеможливить чи утруднить виконання судового рішення у цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України в заяві про забезпечення позову, повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, необхідні для забезпечення позову. Частиною 3 ст.151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ППВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З огляду на вищенаведене та беручи до уваги те, що між сторонами дійсно виник спір, позивачем обґрунтовано наведено припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі та, як вбачається з матеріалів справи, призвести до порушення його прав та законних інтересів. Суд враховує те, що вид забезпечення позову запропонований позивачем, а саме арешт спірної земельної ділянки є співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами та не позбавить заінтересованих осіб права володіти та користуватися таким майном. Тому, суд прийшов до висновку, що клопотання представника позивача про забезпечення позову в частині накладення арешту на майно підлягає задоволенню. Клопотання представника позивача про забезпечення позову в частині винесення заборони відповідачам вчиняти будь-які дії, щодо відчуження та обтяження правами третіх осіб (шляхом продажу, дарування, оренди, застави, іпотеки, міни, передачі до статутних фондів господарських товариства, тощо) вище вказаним майном задоволенню не підлягає, оскільки забезпечення позовних вимоги шляхом арешту майна виключить можливість проведення реєстраційних дій щодо такого майна. Тому, суд прийшов до висновку, що клопотання представника позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

З метою забезпечення позовних вимог ОСОБА_2 по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про визнання недійсним договорів купівлі-продажу земельної ділянки та повернення земельної ділянки у приватну власність, вжити заходи забезпечення позову до вирішення спору по суті, шляхом накладення арешту на земельну ділянку загальною площею 0, 1052 га, розташовану за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с. Конопниця, кадастровий номер :01:001:0272

В іншій частині заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк предявлення ухвали до виконання три роки з дати її постановлення.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

СуддяОСОБА_8