справа № 399/1034/16-ц
провадження № 2/399/80/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді - Шуліки О.О., за участю секретаря судового засідання - Рясної В.В., Махлай К.М., Бондаренко Ю.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу Держгеокадастру в Онуфріївському районі про визнання договору міни недійсним та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку (пай),-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом згідно якого прохає суд визнати недійсним договір міни №1828 від 19.04.2016 року за участю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки (пай) розміром 5,8788 га, кадастровий номер :02:000:0313 розташовану на території Василівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2

Вимоги обґрунтувала тим, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю з моменту розпаювання та до 19 квітня 2016 року їй належала на праві приватної власності земельна ділянка розміром 5,8788 га, кадастровий номер :02:000:0313, яка розташована на території Василівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області. Однак, 19 квітня 2016 року на підставі договору міни № 1828 вказана земельна ділянка була перереєстрована за ОСОБА_2, яка зареєстрована та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Підставою для реєстрації належної раніше їй земельної ділянки за ОСОБА_2 слугував договір міни, укладений між її представником за довіреністю, посвідченою Державним нотаріусом Онуфріївської Державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 25 грудня 2014 року, видану на імя ОСОБА_3, яким вона надавала повіреному право укласти договір міни належної їй земельної ділянки розміром 5,88 га кадастровий номер :02:000:0313 розташованої на території Василівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області з цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва на свій розсуд. Вона дійсно надавала вказану довіреність на прохання ОСОБА_2 перебуваючи в стресовому стані, фактично не повністю розуміючи характер своїх дій та їх правових наслідків, через власні складні сімейні обставини, у звязку з захворюванням та під впливом обману з боку ОСОБА_2. Законними підставами для визнання недійсним договору про обмін земельними ділянками вважає порушення вимог законодавства щодо відчуження земель сільськогосподарського призначення, а саме пункту 15 розділу 10 "Перехідні положення" ЗК України. Крім цього, позивач також посилається на правову позицію Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року у справі №6-5цс15, де зазначено, що обміняними можуть бути тільки земельні ділянки за схемою «пай на пай». До того ж, вартість, цільове призначення земельних ділянок, які були предметом міни є різними, у звязку з чим обмін є нерівноцінним і нерівнозначним, земельні ділянки знаходяться не в єдиному масиві, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові, а також посилався, що дану довіреність ОСОБА_1 надала ОСОБА_3 без згоди її чоловіка, який на даний час помер.

Представник відповідач відділу Держгеокадастру в Онуфріївському районі ОСОБА_6 позов не визнала, вказуючи, що відділ Держгеокадастру в Онуфріївському районі головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області не є належним відповідачем та прохала у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та представники відповідача ОСОБА_7 та ОСОБА_8 позов не визнали, вказуючи на безпідставність заявлених вимог.

Представник третьої особи державного реєстратора Онуфріївської районної державної адміністрації ОСОБА_9 в судовому засіданні покладався на розсуд суду.

Третя особа Онуфріївська державна нотаріальна контора до судового засідання свого представника не направила, але завчасно надіслали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Третя особа - приватний нотаріус Світловодського міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_10 у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку, виданого Онуфріївською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 02 липня 2002 року позивачу ОСОБА_1 належала земельна ділянка площею 5,8788 га, кадастровий номер :02:000:0313, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва

Згідно з договором міни (обміну) земельних ділянок від 19 квітня 2016 року посвідченого приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_10 та зареєстрованого в реєстрі за №1828, ОСОБА_1 (сторона 1) від імені якої на підставі довіреності посвідченої Державним нотаріусом Онуфріївської Державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 25 грудня 2014 року, діяв ОСОБА_3; та ОСОБА_2 (сторона 2), уклали цей договір про таке. Предмет договору - сторона 1 та сторона 2, міняють (обмінюють) передають у власність один одному) належне їм на праві власності нерухоме майно, а саме: ОСОБА_2 земельну ділянку, площею 0,01 га, в межах згідно з планом, що розташована на території Василівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а ОСОБА_1 земельну ділянку, площею 5,8788 га, у межах згідно з планом, що розташована на території Василівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право власності на земельну ділянку, що належить стороні 1 та є предметом цього договору, площею 5,8788 га, у межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0313, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, угіддя-рілля, що міняється (обмінюється) належить ОСОБА_1, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого Онуфріївською районною державною адміністрацією Кіровоградської області 02 липня 2002 року. Право власності на земельну ділянку, що належить стороні - 2 та є предметом цього договору, площею 0,01 га у межах згідно з планом, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0313, цільове призначення земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, угіддя-рілля, що міняється (обмінюється) належить ОСОБА_2, що підтверджується державною реєстрацією права власності на нерухоме майно, яку відповідно до закону проведено без видачі документа, що посвідчує таке право, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 46, номер запису про право власності 13030973, дата державної реєстрації: 26.01.2016, державний реєстратор: ОСОБА_11, Ця міна (обмін), за домовленістю Сторін, проводиться без грошової доплати. Такий обмін земельними ділянками визначений Сторонами за взаємним погодженням, за відсутності примусу як будь-якої із сторін, так і з боку третіх осіб, а також збігу будь-яких важких обставин. Експертна оцінка відчужуваної земельної ділянки, що належить стороні 1, становить 147000,00 грн. Експертна оцінка відчужуваної земельної ділянки, що належить стороні 2, становить 500,00 грн.

Вказані договори міни підписані представником сторони 1 ОСОБА_3 та стороною 2 ОСОБА_2

При укладенні цих договорів міни ОСОБА_3 діяв від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності посвідченої Державним нотаріусом Онуфріївської Державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 25 грудня 2014 року, за якою ОСОБА_1 поміж іншого уповноважила ОСОБА_2 бути її представником з усіма необхідними повноваженнями з питань укладення договору міни за його розсудом стосовно належної їй земельної ділянки розміром 5,88 га, кадастровий номер :02:000:0313, що розташована на території Василівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Цією довіреністю представнику в тому числі надано право розписуватися за довірителя - підписувати договір міни. Строк дії довіреності встановлено до 15 грудня 2017 року.

Відповідно заяви ОСОБА_1 від 25.10.2016 року та витягу про реєстрацію в єдиному реєстрі довіреностей встановлено, що дія довіреності припинена 25.10.2016 року.

Відповідно до розпорядження голови Онуфріївської районної державної адміністрації №226-р від 10.06.2002 року, листа відділу в Онуфріївському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 17.07.2017 року та матеріалів реєстраційних справ, які були оглянуті в судовому засіданні на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0313, :02:000:0357, :02:000:0666, встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0313 та :02:000:0357 сформовані та виділені в натурі на основі технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки передані у власність членам колишнього КСП ім. Ілліча розробленої за розпорядженням голови Онуфріївської районної державної адміністрації №226-р від 10.06.2002 року. Земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0666 сформована та виділена в натурі на основі поділу земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:0357 за заявою власника земельної ділянки, на основі технічної документації із землеустрою щодо поділу та обєднання земельних ділянок.

Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що наразі земельна ділянка з кадастровим номерам :02:000:0666 розташована на території Василівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належить на праві власності позивачу ОСОБА_1, а земельна ділянка з кадастровим номерам :02:000:0313 розташовані на території Василівської сільської ради Онуфріївського району Кіровоградської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належать на праві власності відповідачу ОСОБА_2 Підставою набуття вказаними особами цих земельних ділянок у власність є договір міни від 19 квітня 2016 року №1828.

Частиною 1 ст.215 ЦК України визначено, що підстави недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, ч. 5-6 ст. 203 цього Кодексу.

Громадяни можуть отримувати земельні ділянки у власність з підстав та в порядку, визначеними положеннями ЗК України.

Законодавець передбачив декілька підстав отримання у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, зокрема як земельний пай при приватизації сільськогосподарських підприємств для ведення товарного сільськогосподарського виробництва або як землі для ведення сільського господарства.

Згідно з пунктом 15 розділу 10 «Перехідні положення» ЗК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) до набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель, але не раніше 1 січня 2017 року, не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб.

Міна (обмін) земельних часток (паїв) відповідно до вимог закону є цивільно-правовою угодою, яка, однак, може укладатися та реалізовуватись лише у порядку, передбаченому в Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» № 899-IV.

Згідно зі ст.14 цього Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» у разі, якщо власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виявляє бажання використовувати належну йому земельну ділянку самостійно, він може обміняти її на іншу земельну ділянку на межі цього або іншого масиву. Обмін земельними ділянками здійснюється за згодою їх власників відповідно до закону та посвідчується нотаріально. Пунктом 2 Прикінцевих положень цього Закону зобов'язано Кабінет Міністрів України розробити рекомендації щодо обміну земельними ділянками, одержаними власниками земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

На реалізацію цієї норми Закону наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 17 листопада 2003 року №288 було затверджено рекомендації щодо обміну земельними ділянками, згідно підпунктів 3, 5 яких власник земельної ділянки, яка знаходиться всередині єдиного масиву, що використовується спільно власниками земельних ділянок чи іншими особами для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, звертається усно або письмово до власника іншої земельної ділянки на межі цього або іншого масиву, на яку він бажає обміняти свою земельну ділянку, із пропозицією укласти договір міни земельних ділянок. Оскільки обмін земельними ділянками здійснюється за згодою їх власників, то у разі відхилення пропозиції укласти договір міни земельних ділянок власник земельної ділянки, який виявив бажання її обміняти, має право звернутись із зазначеною вище пропозицією до власника іншої земельної ділянки на межі цього або іншого масиву.

Отже аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку про те, що обміненими можуть бути тільки земельні ділянки за схемою "пай на пай".

Верховний Суд України у постанові від 12 жовтня 2016 року у справі №6-464цс16, висловив правову позицію про те, що обміняними можуть бути тільки земельні ділянки за схемою «пай на пай» та лише у випадку, передбаченому статтею 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)».

Аналогічний правовий висновок Верховний Суд висловлював і раніше, у своїх постановах від 05 листопада 2014 року у справі № 6-172цс14 та від 11 лютого 2015 року у справі № 6-5цс15, а також ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.02.2017 року по цивільній справі № 390/2330/15-ц залишено без змін рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 14 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 28.09.2016 року.

Також слід зазначити, що ст. 14 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» не містить вимог та обмежень щодо міни земельних ділянок за площами.

Згідно статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що всі земельні ділянки, які були предметом оспорюваних договорів міни отримані у результаті розпаювання земель колективної власності на підставі Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» і є тим «паєм» в розумінні висновків Верховного Суду України та вимог закону (отримання у визначеному зазначеним законом порядку земельних ділянок, які в подальшому були обміняні, в судовому засіданні сторонами не оспорювалось; порядок отримання у визначеному зазначеним законом порядку земельних ділянок, які в подальшому були ним обміняні, обґрунтовано вище). Отже, обмін земельними ділянками між сторонами відбувся саме за схемою «пай на пай». Таким чином, при укладенні договору міни дотримані вимоги п.15 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України, ст. 14 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Згідно ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Отже, за своєю правовою природою представництво за довіреністю є правовідношенням, за яким особа уповноважується вчинити правочини від імені та в інтересах довірителя.

Особливістю відносин представництва є те, що вони виникають та існують в інтересах особи, яка добровільно надала іншій особі право вчинити певний перелік дій, які вона заздалегідь схвалює. Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки лише для особи, яку він представляє.

Відповідно до ч.1 ст.249 ЦК України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність.

При укладенні договорів міни 19.04.2016 року ОСОБА_2 діяв від імені ОСОБА_1 на підставі наданої нею довіреності на його імя від 25.12.2014 року. Вказана довіреність була належним чином завірена, посвідчена нотаріусом та мала чинність (позивачем не скасована більш ніж за рік).

З огляду на зміст довіреності вбачається, що ОСОБА_2 діяв в інтересах довірителя. Слід також відзначити, що закон не містить вимог та обмежень щодо міни земельних ділянок за площами, вартістю.

З приводу зауваження представником позивача, що ОСОБА_1 при укладанні довіреності не взяла згоди чоловіка ОСОБА_12, але суд до даного зауваження відноситься критично, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_12 зареєстрували шлюб 26.09.2012 року дане твердження представник позивача підтверджує, копією довіреності наданою ОСОБА_1 ОСОБА_3, не надаючи підтверджуючих документів, щодо реєстрації їх шлюбу, а спірну земельну ділянку ОСОБА_1 отримала 10.06.2002 року, тобто з звідки вбачається, що земельна ділянка у відповідності до ст. 57 СК України є особистою власністю позивача.

Відносно позовних вимог до Держгеокадастру в Онуфріївському районі Кіровоградської області то суд вважає їх безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав:

Відповідно до положення про відділ Держгеокадастру в Онуфріївському районі Кіровоградської області, затвердженого Наказом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 року № 20 встановлено, що до повноважень відділу Держгеокадастру в Онуфріївському районі Кіровоградської області не входить реєстрація договору міни та державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Відповідно до договору міни відділ Держгеокадастру в Онуфріївському районі Кіровоградської області не є стороною даного договору.

Виходячи з вищенаведеного в сукупності, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог як первісних про визнання недійсними договорів міни земельних ділянок, так і похідних від них щодо скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку (пай). В межах заявлених позовних вимог стороною позивача не доведено порушення вимог закону при укладенні оспорюваних договорів міни земельних ділянок.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,60, 88, 212, 213-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, відділу Держгеокадастру в Онуфріївському районі про визнання договору міни недійсним та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку (пай) відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 15.09.2017 року.

Суддя: О.О. Шуліка