Справа № 509/47/17
15 лютого 2017 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді Гандзій Д.М.
при секретарі Черкасові Д.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в смт. Овідіополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
5 січня 2017 року, позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського МУЮ (актовий запис № 220), в період якого у сторін народилась малолітня донька Емілі, ІНФОРМАЦІЯ_1, яку після розлучення, вона просила суд залишити проживати з нею, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на життя та моральні цінності, останнім часом між ними постійно виникають сварки і непорозуміння по всім життєвим питанням, вони втратили необхідні для подружжя почуття любові та взаємоповаги, а тому вважає, що сім`я існує лише формально, а розірвання шлюбу буде відповідати інтересам подружжя та дитини.
В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, однак надіслала на адресу суду письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримала позов і просила суд, слухати справу без її участі, не заперечуючи проти ухвалення судом заочного рішення справі (а.с. 15).
Відповідач в судове засідання без поважних причин не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням, яке повернулося до суду з відміткою листоноші «за відмовою адресата від одержання», причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав (а.с. 19,20).
Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, або якщо причини неявки відповідача на думку суду є неповажними, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив, що офіційно, сторони уклали шлюб 25.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського МУЮ (актовий запис № 220), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-ЖД № 202780 від 25.02.2014 року, в період якого у сторін народилася донька Емілі, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-ЖД № 397074 від 08.07.2014 р. (а.с. 8,9).
З позовної заяви вбачається, що між подружжям спільне життя не склалося через різні погляди на життя та моральні цінності, останнім часом між ними постійно виникають сварки і непорозуміння по всім життєвим питанням, вони втратили необхідні для подружжя почуття любові та взаємоповаги.
Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.
Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
При таких обставинах, враховуючи позицію позивачки, стосовно її бажання на розірвання шлюбу, що вбачається з даного позову та її письмової заяви, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам позивачки, малолітньої дитини та моральним засадам суспільства.
Керуючись ст.ст. 10,11,191,209,212-215,224-226 ЦПК України, ст.ст. 24,56,104,105,109-112 Сімейного Кодексу України, суд, -
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити ;
2. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25.02.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського МУЮ (актовий запис № 220) розірвати ;
3. Малолітню доньку Емілі, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити проживати із матірю ОСОБА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Гандзій Д.М.