АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/446/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 43 Позарецька С. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівЮвшина В. І., Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Черкаської міської ради про визнання наймачами квартири, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулися в суд з позовом до Черкаської міської ради про визнання наймачами квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог посилалися на те, що відповідно до ордеру № 1151, що виданий житловим відділом міськкомунгоспу Черкаської міської ради депутатів трудящихАДРЕСА_2, що в будинку АДРЕСА_5, площею 44,49 кв.м. та складається з 4-х кімнат, надано «Дніпроцивільпромбуд» як гуртожиток.

Позивачі зазначають, що Черкаську філію проектного інституту «Дніпроцивільпромбуд» відповідно до постанови Держбуду СРСР від 27.09.1989 року і наказом Держбуду УРСР від 20.10.1989 року № 139 з 01.01.1990 року перетворено в Черкаський державний проектний інститут «Черкасицивільпроект». Інститут «Черкасицивільпроект» наказом Мінбудархітектури України від 22.12.1993 року № 235 перетворений у ВАТ «Черкасицивільпроект», яке з 28.04.2010 року стало ПрАТ «Черкасицивільпромпроект».

Наказом № 66-К від 16.09.1988 року ОСОБА_6 була прийнята на роботу в Черкаську філію проектного інституту «Дніпроцивільпромбуд», де працює і на даний час.

ОСОБА_7 була прийнята на роботу до Черкаської філії проектного інституту «Дніпроцивільпромбуд», з липня 1988 року.

Відповідно до клопотання адміністрації ДПІ «Черкасицивільпроект» за № 12/820 від 12.10.1993 року - 19.11.1993 року до квартири АДРЕСА_1 були зареєстровані позивачі, які вселилися до квартири в листопаді 1993 року.

Вказують, що з часу заселення до квартири, вони сплачують комунальні послуги за користування нею.

У грудні 2015 року позивачі звернулися до Черкаської міської ради із заявою щодо приватизації вказаної квартири. Але, отримали відповідь від 29.12.2015 року, в якій їм було відмовлено у приватизації житла, усно мотивуючи, що вони не є наймачами квартири.

Просили суд визнати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наймачами квартири АДРЕСА_3.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2016 року в позові ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання наймачами квартири відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просили його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити їхні позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши осіб, які з»явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, виходячи з наступного.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до ордеру № 1151 (1967 року), що виданий житловим відділом міськкомунгоспу Черкаської міської ради депутатів трудящих, квартиру АДРЕСА_1 площею 44,49 кв.м., яка складається з 4-х кімнат, надано «Дніпроцивільпромбуд» як гуртожиток (а.с. 6).

Відповідно до ст. 58 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Відповідно до довідки від 13.10.2016 року № 01-03/361, ОСОБА_6 прийнята на роботу до Черкаської філії проектного інституту «Дніпроцивільпромбуд» наказом № 66-К від 16.09.1988 року, де й працює на даний час (а.с. 35).

Відповідно до довідки від 13.10.2016 року № 01-03/362 ОСОБА_7 прийнята на роботу до Черкаської філії проектного інституту «Дніпроцивільпромбуд» наказом № 60-к від 26.08.1988 року, де й працює на даний час (а.с. 33).

Відповідно до наказу Держбуду УРСР від 20.10.1989 року № 139 Черкаська філія проектного інституту «Дніпроцивільпромбуд» з 01.01.1990 року перетворена в Черкаський державний проектний інститут «Черкасицивільпроект». Інститут «Черкасицивільпроект» наказом Мінбудархітектури України від 22.12.1993 року № 235 перетворений у ВАТ «Черкасицивільпроект», яке з 28.04.2010 року стало ПрАТ «Черкасицивільпромпроект».

За клопотанням адміністрації ДПІ «Черкасицивільпроект» за № 12/820 від 12.10.1993 року до квартири АДРЕСА_1 були зареєстровані ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з 19.11.1993 року (а.с. 6). Крім того, даний факт реєстрації підтверджується даними довідки від 08.12.2015 року, виданої КП «Придніпровська СУБ» ЧМР (а.с. 7), та даними їхніх паспортів НОМЕР_1 (а.с. 11-12) та НОМЕР_2 (а.с. 9-10) відповідно.

18.12.2015 року позивачі звернулися із заяву до Черкаської міської ради про приватизацію квартири АДРЕСА_4.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

На вище вказане звернення, директором департаменту економіки та розвитку ЧМР від 29.12.2015 року № 7470-2 надана відповідь про те, що відсутні підстави для здійснення ними приватизації вказаної квартири, оскільки житлове приміщення розміщене у гуртожитку і ордер виданий не ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а організації - проектний інститут «Дніпроцивільпромбуд».

Судом першої інстанції встановлено, що договір найму житлового приміщення вказаної квартири між ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з одного боку та Черкаською міською радою - з іншого, - не укладався і вони з даного приводу, тобто укладання такого договору, до Черкаської міської ради не зверталися.

Частинами 1, 4 ст. 60 ЦПК встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обов'язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. У разі недостатності доказів суд вправі запропонувати представити докази тій стороні, яка несе обов'язок по доказуванню.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Тобто, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачі не надали суду належних, допустимих та переконливих доказів у підтвердження заявлених позовних вимог, а також не доведено обставин щодо порушення їхніх прав чи інтересів Черкаською міською радою.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до Черкаської міської ради про визнання наймачами квартири - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :