РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" лютого 2017 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Шепеля К.А.,

за участі секретаря Райчук Б.А.,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

у с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що позивачем та відповідачем 15 січня 2003 року було укладено договір №779 про видачу та обслуговування платіжної картки типу CIRRUS/MAESTRO за кредитною схемою, за умовами якого банк виготовив та видав відповідачу платіжну картку типу CIRRUS/MAESTRO для здійснення розрахунків та відкрив картковий рахунок №1978 в гривнях України на період дії договору та встановив ліміт кредиту в сумі 181,00 грн. Відповідно до умов договору кредит надавався на умовах повернення, платності та строковості. За користування кредитом встановлено плату згідно з тарифами банку. Граничний строк користування кредитом встановлено до 25 числа наступного місяця після його отримання. Відповідно до п. 11.2 договору, договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє на період дії картки і звершення всіх розрахунків по картрахунку згідно з п. 10.1. У звязку з невиконанням клієнтом своїх зобовязань перед банком станом на 15 липня 2016 року заборгованість за картковим рахунком №1978 складає 3379,34 грн., з яких прострочений основний борг по кредиту 3379,34. 03 серпня 2015 року позивачем було направлено відповідачу лист з вимогою погасити борг перед банком. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором. (а.с. 50-51)

Представник позивача в судове засідання не з'явився. В заяві, що надійшла до суду, представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, просив розглянути справу без його участі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, просив в його задоволенні відмовити. Додатково пояснив, що в звязку із тим, що він працював у Південній виправній колонії №51 м. Одеси, йому було відкрито картковий рахунок в Ощадбанку, де він отримував заробітну плату. Кредит він не отримував і цими коштами він не користувався. А 25 квітня 2005 року взагалі звільнився з роботи за власним бажанням і карткою з того часу не користувався.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала, оскільки вважає, що позов містить недоліки, в ньому не вкладено всі обставини справи. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не є таким по суті, там лише вказано суму боргу, а самого розрахунку немає. Окрім того, представник позивача ОСОБА_2 заявила клопотання про застосування строків позовної давності до вимог позивача у звязку зі тим, що позивачем не доведено, що такий строк переривався, продовжувався. На підставі вищевикладеного просить в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення відповідача та його представника, оглянувши заяву представника позивача, матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 15 січня 2003 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі в.о. керуючого Одеським міським відділенням ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір №779 про видачу та обслуговування платіжної картки типу CIRRUS/MAESTRO за кредитною схемою (для пенсій та інших виплат) (а.с. 52-53). За умовами договору банк виготовляє і видає клієнту банківську платіжну картку типу CIRRUS/MAESTRO; для здійснення розрахунків відкриває клієнту картковий рахунок №1978 ; відкриває клієнту кредитний рахунок на період дії договору і встановлює ліміт кредиту в сумі 181,00 грн. Згідно п. 2.6 договору картка випускається строком на 1 рік. Строк дії картки припиняється відповідно до дати, що вказана на картці. Для заміни картки на нову клієнт подає банку заяву. Пунктами 2.10, 2.11 договору клієнт вправі отримувати кредити в межах ліміту; кредит надається банком на умовах повернення, платності та строковості; за користування кредитом встановлюється плата згідно з тарифами банку; граничний строк користування кредитом встановлюється до 25 числа наступного місяця після отримання; клієнт повинен до настання цієї дати повернути кредит та сплатити нараховані відсотки; в період користування кредитом при надходженні коштів на картрахунок у першу чергу сплаті підлягають відсотки за користування кредитом, а потім сума кредиту; клієнт доручає банку в такій черговості здійснювати погашення кредитної заборгованості шляхом перерахування з карткового рахунку відповідних коштів; у разі непогашення кредиту в строк до 25 числа наступного місяця картрахунок блокується щодо зняття держателем грошових коштів до повного погашення заборгованості за отриманим кредитом і до клієнта застосовуються передбачені чинним законодавством та цим договором заходи по стягненню заборгованості в примусовому порядку. Відповідно до п. 4.4 договору банк зобовязався поновити або виготовити на новий строк держателю банківської платіжної картки картку після отримання від нього відповідної заяви. Пунктом 10.1 договору визначено, що після закінчення строку дії картки і не переоформлення її на нову або в разі дострокового розірвання договору для завершення розрахунків картрахунок блокується на списання коштів на період повного розрахунку по операціях всіх держателів БПК, які користуються цим картрахунком. Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє на період строку дії картки і завершення всіх розрахунків по картрахунку згідно п. 10.1 (п. 11.2 договору). Договір вважається пролонгованим у разі подання клієнтом заяви про виготовлення нової картки після закінчення строку дії попередньої (п. 11.3 договору).

Відповідно до інформації про розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 за картковим рахунком №1978 станом на 15 липня 2016 року становить 3379,34 грн. (а.с. 54)

03 серпня 2015 року позивач надсилав відповідачу вимогу за №28/01-3/БПК/15903 про необхідність погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 3379,34 грн. (а.с. 55)

ПАТ «Державний ощадний банк України» є правонаступником ВАТ «Державний ощадний банк України», є юридичною особою та має право на надання банківських послуг (а.с.58).

За таких обставин, суд вважає, що правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачем є зобовязальними і регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобовязання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Як зазначалось вище, сторони встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобовязань з повернення суми кредиту, до 25 числа наступного місяця після його отримання.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У даній справі судом установлено, що згідно з умовами кредитних договорів (п. 2.10, 2.11) позичальники зобовязані здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та у строки, визначені умовами договору, та щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також установлено відповідальність за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути суму кредиту до 25 числа наступного місяця після його отримання та встановлюють відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, якщо за умовами договорів погашення кредиту та процентів повинно здійснюватись позичальниками частинами кожного місяця, у рахунок чого вносяться кошти, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання позичальниками кожного із цих зобовязань.

Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Разом із тим, враховуючи ту обставину, що кредитним договором від 15 січня 2003 року встановлено строк дії платіжної картки в один рік, її поновлення можливе лише за заявою позичальника, погашення чергової суми кредиту має відбуватися позичальником до 25 числа наступного місяця після його отримання, а в разі невиконання позичальником такого обовязку блокується його картковий рахунок та до клієнта застосовуються заходи примусового стягнення боргу, вимогу про повернення суми боргу позивач направив відповідачу лише 03 серпня 2015 року, а до суду із позовом звернувся лише 01 серпня 2016 року, доказів переривання або зупинення строків позовної давності позивачем суду не надано. Також позивачем, на підтвердження його вимоги про стягнення суми боргу за кредитним договором, не надано суду належного розрахунку заборгованості відповідача за кредитним договором, а надано лише інформацію про розмір заборгованості, в якому не зазначено з якого часу вона утворилася, яким чином вона утворилася саме в такій сумі. А за таких обставин суд приходить до висновку, що строк дії договору, укладеного 15 січня 2003 року та строк дії платіжної картки не лонгувався та він закінчився 15 січня 2004 року, доказів протилежного позивачем суду не предявлено.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про недоведеність позивачем своїх вимог, які предявлені із пропуском строку позовної давності, причин поважності пропуску такого строку судом не встановлено та позивачем такого клопотання не заявлялося, а тому позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 252-255, 256, 257, 258, 526, 530, 610, 611, 1048, 1050, 154 ЦК України, керуючись ст. 5, 8, 10, 11, 57, 58, 60, 74, 88, 158 ч.2, 197 ч.2, 209, 210, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В позові публічного акціонерного оовариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Одеського обласного управління АТ "Ощадбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд на протязі десяти днів з дня його проголошення, а представником позивача в такому ж порядку в той же строк з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлений 28 лютого 2017 року.

Головуючий К.Шепель