АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

18 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Саліхова В.В.,Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Коммунального підприємства «Київпастранс»

на рішення Подільського районного суду м.Києва від 22 лютого 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Коммунального підприємства «Київпастранс» про стягнення середньої заробітної плати за час затримки виконання рішення суду ,-

ВСТАНОВИЛА :

У лютому 2016 року позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача. Посилаючись на те,що відповідач не виконав рішення суду щодо негайного поновлення її на роботі і тільки через 2 місяці після проголошення судового рішення видав наказ про поновлення її на роботі,просила стягнути з Коммунального підприємства «Київпастранс» на її користь 21 786.38 грн. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Рішенням Подільського районного суду позов задоволено. Стягнуто з Коммунального підприємства «Київпастранс» на користь ОСОБА_1 21 786.38 грн. середньої заробітної плати за період з 08.10.2015 року по 16.12.2015 року.

Не погодившись з рішенням суду Коммунальне підприємство( далі КП) «Київпастранс» подало апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення першої інстанції та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову . Відповідач посилається на неповне з'ясування обставин,що мають значення для справи,невідповідність висновків суду обставинам справи,не урахування судом тієї обставини,що позивач не зверталася за видачею виконавчого листа для звернення до примусового виконання та не надавала трудову книжку для внесення відповідних записів. Крім того,вважає,що судом неправильно визначено розмір середньої заробітної плати,що підлягає стягненню.

В суді апеляційної інстанції представник КП «Київпастранс»Гуржій Є.О. апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених в ній.

Позивач просила апеляційну скаргу відхилити.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги,перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Задовольянючи позовні вимоги суд виходив з того,що відповідач не виконав своєчасно рішення суду щодо поновлення позивачки на роботі,а відтак повинен сплатити їй середній заробіток за увесь час затримки його виконання.

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується і вважає їх правильними.

Відповідно ст.236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом позивач працювала в КП Київпастранс» з 2001 року на посаді начальника управління правового забезпечення,а з 20.01.2009 року переведена на посаду першого заступника начальника юридичного управління.

24.03.2015 року позивач була звільнена з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України. Вважаючи своє звільнення з роботи таким,що здійснено з порушенням трудового законодавства, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про поновлення на роботі та стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 07.10.2015 року ,залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від16.12.2015 року , позивачку поновлено на роботі і стягнуто середню заробітну плату за час вимушеного прогулу. В частині поновлення на роботі рішення допущено до негайного виконання.

Встановивши,що на виконання даного рішення наказ про поновлення позивачки на роботі був виданий лише під час апеляційного розгляду справи,суд першої інстанції підставно та обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивачки середній заробіток за період з 08.10.2015 року по 16.12.2015 року,правильно обрахувавши розмір стягнення відповідно до кількості робочих днів за цей період та середньоденного заробітку визначеного вже судовим рішенням,яке набрало законної сили. Крім того,механізм здійснення судом розрахунку відповідає Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100.

Доводи апеляційної скарги про неправильність визначення періоду та розміру стягнення колегія суддів вважає безпідставними.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає,що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Коммунального підприємства «Київпастранс» відхилити.

Рішення Подільського районного суду м.Києва від 22 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвалая набирає законної сили з моменту проголошення ,але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 758/2650/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 5450 /2017

Головуючий у суді першої інстанції: Роман О.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.