Справа №731/85/17
Провадження №2-н/731/4/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року смт.Варва

Суддя Варвинського районного суду Чернігівської області Савенко А.І., розглянувши заяву Прилуцького відділення публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості спадкодавця ОСОБА_4М за послуги газопостачання, втрат від інфляційних процесів, 3% річних,-

В С Т А Н О В И В:

22.02.2017 року до Варвинського районного суду Чернігівської області звернулося Прилуцьке відділення публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за послуги з газопостачання спадкодавця ОСОБА_4, померлої 23.07.2011 р., за період з 01.05.2014 р. по 01.07.2015 р у розмірі 5348,59 грн., втрат від інфляційних процесів в розмірі 2476,16 грн., 3% річних в розмірі 329,48 грн. та судового збору в розмірі 800 грн.

Згідно зі статтею 97 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК України), заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

З пункту 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» вбачається, що у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Також, Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» орієнтує суди, що наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України).

Відповідно до заяви, ставиться питання про стягнення з боржників солідарно, суми боргу спадкодавця ОСОБА_4, померлої 23.07.2011 р. за період з 01.05.2014 р. по 01.07.2015 р. При цьому, заявник не надає доказів фактичного споживання спадкоємцями наданих ним послуг у вказаний період, не доводить факту набуття у власність всіма спадкоємцями будинку, до якого надавались послуги, адже існує можливість при прийняття спадщини розподілу спадкового майна. Не надає документів щодо укладання договорів із спадкоємцями. Більш того, зважаючи на саме поняття «споживач послуг» наведений у ЗУ «Про комунальні послуги», та його обовязок сплачувати за отримані ним послуги, а також поняття «власник майна», наведений у ЦК України, та обовязок власника по утриманню майна, некоректним є посилання заявника на існування заборгованості за 2014-2015 роки померлої у 2011 році особи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

З урахуванням наведеного у прийнятті заяви Прилуцького відділення публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» про видачу судового наказу щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 97, ч. 3 ст. 100, ч. 2 ст. 101 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви Прилуцького відділення публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості спадкодавця ОСОБА_4 за послуги газопостачання, втрат від інфляційних процесів, 3% річних.

Розяснити заявнику його право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через Варвинський районний суд Чернігівської області шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.І.Савенко