Справа №461/5502/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

04 травня 2017 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Лялюк Є.Д.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1

за участю: представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа Перша Львівська державна нотаріальна контора, про визнання заповіту недійсним

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, в якому просить визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 від 29.07.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Позивач, в позовній заяві зазначив, що ОСОБА_5 який був його братом, перед своєю смертю склав заповіт, згідно якого усе своє майно передав далекому родичу позивача, а саме ОСОБА_4 Вважає згаданий заповіт недійсним, оскільки складений таким чином, що волевиявлення заповідача не було вільним та не відповідало його волі, оскільки заповідач на час складання заповіту хворів психічними зщахворюваннями і не міг розуміти значення своїх та керувати ними. Просить позов задоволити.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити з підстав, викладених у ньому.

Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомленний про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін, та ухвалити по справі заочне рішення.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явивився. По причини своєї неявки не повідомив.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 помер 25.03.2010 року у віці 49 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції серії І-СГ №221723 від 21.07.2010 року, про що складено відповідний актовий запис №1676.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається з ? частки у праві спільної часткової власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на квартиру №12168-3 від 01 вересня 1997 року.

05.03.2010 року ОСОБА_5 склав заповіт, який був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6, згідно якого все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, в тому числі і належну їй квартиру, він заповів ОСОБА_4

Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч.1 ст.1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Статтею 203 ЦК Українив становлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

В силу вимог ч.1 ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №119 від 06.03.2017 року вбачається, що ОСОБА_5 за своїм психічним станом на час укладання заповіту 05.03.2010 року не міг правильно сприймати обставини та наслідки вчиненного ним заповіту та не міг усвідомлювати значення своїх дій, надавати їм належну оцінку та керувати ними.

Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак відповідач та його представник під час судового розгляду справи, не довели ті обставини, на які вони покликалися як на підстави своїх заперечень.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи усі докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскільки на момент складання заповіту ОСОБА_5 не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними, а його волевиявлення не було вільним та не відповідало її волі, відтак такий заповіт необхідно визнати недійсним.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_5 на час складання заповіту за своїм психічним станом не міг правильно сприймати обставини та наслідки вчиненного ним заповіту та не міг усвідомлювати значення своїх дій, надавати їм належну оцінку та керувати ними, а тому суд приходить до переконання, що слід визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 від 05.03.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6

ОСОБА_6 того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551,21 грн.

Керуючись ст.ст.15, 16, 203, 225, 1233, 1235, 1257 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 79, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_3 задоволити.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 від 05.03.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_6

Стягнути з ОСОБА_4А на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551,21 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Галицьким районним судом м. Львова, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Лялюк Є.Д.