АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 529/946/14-ц Номер провадження 22-ц/786/617/17Головуючий у 1-й інстанції Новак Д. І. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді : Гальонкіна С.А.,

суддів: Хіль Л.М., Абрамова П.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» в особі представника ОСОБА_3 на рішення Диканського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог Публічне акціонерне товариство «Банк «ОСОБА_2 та Кредит», про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 27 червня 2008 року між ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є позивач ПАТ «Марфін Банк», та відповідачем, як фізичною особою-підприємцем, був укладений кредитний договір №00314/Р, згідно з яким позивачем було надано відповідачу кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії на суму 1 000 000,00 доларів США зі сплатою 12,9 % річних за фактичний період користування кредитом від фактичної суми заборгованості за кредитом з терміном погашення до 26 червня 2009 року для рефінансування кредиторської заборгованості перед іншим банком.

В подальшому між сторонами неодноразово укладалися додаткові угоди до вказаного кредитного договору у зв'язку зі зміною графіку погашення заборгованості, згідно з якими позивачем було надано відповідачу кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії на суму 1 083 000,00 доларів США зі сплатою 12 % річних за фактичний період користування кредитними коштами від фактичної суми заборгованості за основним боргом за кредитом з терміном погашення до 26 червня 2013 року.

В рахунок забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №00314/Р від 27 червня 2008 року між сторонами був укладений договір іпотеки №00772/СР, посвідчений 20 серпня 2008 року приватним нотаріусом Диканського районного нотаріаль-ного округу, та зареєстрований у державному реєстрі іпотек, предметом якого є нерухоме майно, належне ОСОБА_5, в тому числі земельна ділянка загальною площею 5612 кв.м. несільськогосподарського призначення, розташована по вул. Яковенка 11, в с. Стасі, Диканського району Полтавської області, власником якої на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку є ОСОБА_5

Внаслідок неналежного виконання боржником свого зобовязання за кредитним договором утворилася заборгованість, про що Банком відповідачу було направлено письмову вимогу банку від 17 жовтня 2013 року погасити наявну заборгованість. Однак відповідач на дану вимогу не відреагував.

Оскільки відповідачем зобовязання за кредитним договором та додатковими угодами до нього належним чином не виконувалися, станом на 13 серпня 2014 року виникла заборгованість у загальній сумі 10 256 838 грн. 56 коп., що змусило ОСОБА_2 звернутися до суду.

З метою погашення кредитної заборгованості в розмірі 10 256 838 грн. 56 коп., позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки земельну ділянку площею 5612 кв.м., належну відповідачу, шляхом її продажу з прилюдних торгів у межах процедури, визначеної Законом України «Про виконавче провадження», за ціною, визначеною на підставі оцінки цього майна субєктом оціночної діяльності на момент продажу.

Ухвалою Диканського районного суду від 07 жовтня 2014 року до участі у справі на боці відповідача була залучена третя особа без самостійних вимог ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та кредит», оскільки вказана вище земельна ділянка знаходиться також в іпотеці цього банку відповідно до договору іпотеки від 27 вересня 2006 року.

Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2015 року позов ПАТ «Марфін Банк» задоволено частково.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №00772-СР, посвідченим 20 серпня 2008 року приватним нотаріусом Диканського районного нотаріального округу ОСОБА_6 за №3424, укладеним ВАТ «Морський транспортний банк», правонаступником якого є ПАТ «Марфін Банк», та ОСОБА_4, а саме на земельну ділянку загальною площею 5612 кв. м несільськогосподарського призначення, кадастровий номер :01:001: 0012, яка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ПЛ №2398840 від 17 червня 2005 року з визначеними ним межами та схемою її розміщення належить ОСОБА_5 та знаходиться по вул. Яковенка, 11 в с. Стасі Диканського району Полтавської області, шляхом продажу цієї земельної ділянки на прилюдних торгах у межах процедури, визначеної Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною 475 448 грн. 64 коп. для погашення виходячи з вимог пріоритетності згідно ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» спочатку заборгованості за кредитним договором відповідача перед ПАТ «Банк «ОСОБА_2 і кредит» в розмірі 501 094 грн. 48 коп. на підставі договору іпотеки №З-72-2006, укладеного цим банком та відповідачем 27 вересня 2006 року, а потім заборгованості за кредитним договором цього ж відповідача ОСОБА_5 перед ПАТ «Марфін Банк», за рахунок вартості якої погасити заборгованість за кредитним договором №00314/Р від 27 червня 2008 року у загальній сумі 10 256 838 грн. 56 коп., що складається із заборгованості за кредитом в сумі 8 672 296 грн. 72 коп., заборгованості за відсотками в сумі 1 448 941 грн. 54 коп., заборгованості за пенею та штрафом в сумі 135 600 грн. 30 коп., а також витрат, повязаних із зверненям стягнення на це іпотечне майно, земельна ділянка якого також перебуває у іпотеці цього банку відповідно до договору іпотеки №00772-СР від 20 серпня 2008 року.

В апеляційній скарзі ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» в особі представника ОСОБА_3 просить рішення місцевого суду скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи. Вважає, що судом порушено норми ЗУ «Про іпотеку» відповідно до яких первісний іпотекодержатель має переважне право перед іншими іпотекодержателями на задоволення своїх вимог в повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 13 ЗУ «Про іпотеку» попередній іпотекодержатель має право на підставі письмової заяви припинити звернення стягнення на предмет іпотеки, ініційоване наступним іпотекодержателем, якщо таке стягнення матиме наслідком неповне задоволення вимог попереднього іпотекодержателя. У цьому разі вимоги наступного іпотекодержателя підлягають задоволенню після звернення стягнення на предмет іпотеки попереднім іпотекодержателем і після повного задоволення його вимог, забезпечених іпотекою. Однак, суд першої інстанції допустив невірне тлумачення цієї норми права, не звернувши уваги на те, що вимоги ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» до ФОП ОСОБА_7 не задоволені в повному обсязі. Окрім того, невірно залучивши ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог, суд першої інстанції порушив норми процесуального права та фактично позбавив ОСОБА_2 можливості звернутися до суду із зустрічним позовом в рамках розгляду цієї справи в порядку цивільного судочинства.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 05 квітня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» задоволено частково. Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2015 року скасовано. Провадження у справі закрито. Розяснено позивачу право на звернення з позовом до господарського суду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 грудня 2016 року касаційну скаргу ПАТ «Марфін Банк» задоволено. Ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 05 квітня 2016 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Згідно ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обовязковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню з підстав, визначених п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

У відповідності з ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд прийшов до висновку, що вони доведені належними і допустимими доказами.

Колегія суддів в повній мірі не може погодитися з такими висновками місцевого суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, що 27 червня 2008 року між ВАТ "Морський транспортний банк", правонаступником якого є ПАТ "Марфін Банк", та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 00314/Р, згідно з яким ВАТ "Морський транспортний банк" надав ОСОБА_4 кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії 1 000 000,00 дол. США на рефінансування заборгованості за кредитними договорами № К-32-2006 від 09.06.2006 року та К-72-2006 від 27.09.2006 року у ТОВ "Банк "ОСОБА_2 та кредит" зі сплатою 12,9 % річних за фактичний період користування кредитом від фактичної суми заборгованості із кінцевим терміном погашення - 26 червня 2009 року.

28 червня 2009 року між сторонами укладено додаткову угоду до вище вказаного кредитного договору № 00314/Р від 27 червня 2008 року, згідно з якою ВАТ "Морський транспортний банк" зобов'язався надати ОСОБА_4 кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії на суму 1 083 000,00 дол. США зі сплатою 12 % річних за фактичний період користування кредитом від фактичної суми заборгованості із кінцевим терміном погашення - 26 червня 2013 року.

В подальшому у зв'язку зі зміною графіку погашення заборгованості за кредитним договором між сторонами було укладено додаткові угоди № 2 від 30 вересня 2010 року та № 3 від 28 листопада 2011 року.

Як встановлено судом першої інстанції, в рахунок забезпечення виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 00314/Р від 27 червня 2008 року зі змінами та доповненнями між ВАТ "Морський транспортний банк" та ОСОБА_4був укладений договір іпотеки № 00772-СР, посвідчений приватним нотаріусом Диканського районного нотаріального округу Полтавської області 20 серпня 2008 року. Предметом зазначеного договору стали нежитлові будівлі за адресою: вул.. Яковенка, 11, с. Стасі, Диканського району, які належать на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 26 березня 2004 року, та земельна ділянка загальною площею 5612 кв.м несільськогосподарського призначення, розташована по вул.. Яковенка, 1 в с. Стасі, Диканського району, Полтавської області, яка належить на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №239840 від 17 червня 2005 року ОСОБА_4

З матеріалів справи слідує, що ПАТ "Марфін Банк", свої зобов'язання за кредитним договором № 00314/Р від 27 червня 2008 року та додатковими угодами до цього договору виконав належним чином, однак відповідач ОСОБА_4 зобовязання, покладені на нього цим же кредитним договором та додатковими угодами не виконував належним чином тривалий час, у зв'язку з чим згідно наданого позивачем розрахунку утворилась заборгованість по сплаті боргу за кредитним договором в загальній сумі 10 256 838 грн. 56 коп., наявність якої не заперечував відповідач ОСОБА_4

При цьому місцевим судом встановлено,що між ТОВ "Банк "ОСОБА_2 та кредит" та ОСОБА_4 27 вересня 2006 року був укладений кредитний договір № К-72-2006 на суму 250 000,00 доларів США зі сплатою 15 % річних за користування кредитом зі стороком погашення до 27 вересня 2011 року.

З метою забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором 27 вересня 2006 року, між ТОВ "Банк "ОСОБА_2 та кредит" і ОСОБА_4 укладено договір іпотеки № З-72-2006, посвідчений 27 вересня 2006 року приватним нотаріусом Диканського районного нотаріального округу. Предметом вказаного договору іпотеки від 27 вересня 2006 року також є нежитлові будівлі за адресою: вул.. Яковенка, 11, с. Стасі, Диканського району, які належать на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 26 березня 2004 року, та земельна ділянка загальною площею 5612 кв.м несільськогосподарського призначення, розташована по вул.. Яковенка, 1 в с. Стасі, Диканського району, Полтавської області, яка належить на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №239840 від 17 червня 2005 року ОСОБА_4

Місцевим судом встановлено, що станом на день розгляду справи звернення стягнення на предмет іпотеки - нежитлові будівлі за адресою: вул.. Яковенка, 11, с. Стасі, Диканського району, Полтавської області завершене на підставі договору іпотеки № З-72-2006 року, укладеного між ТОВ "Банк "ОСОБА_2 та кредит" та ОСОБА_4, з переходом права власності на ці будівлі до ПАТ " Банк " ОСОБА_2 і кредит".

Разом з цим, питання про звернення стягнення на земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка є предметом вищевказаного договору іпотеки тривалий час вирішувалося. Так, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2014 року, залишеною без змін ухвали Вищого адміністративного суду України від 30 липня 2015 року, ПАТ " Банк " ОСОБА_2 і кредит" відмовлено у здійсненні державної реєстрації права власності на зазначену земельну ділянку.

Отже, земельна ділянка є іпотечним майном як за договором іпотеки між позивачем і відповідачем, так і за договором іпотеки між ПАТ " Банк " ОСОБА_2 і Кредит" та відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про іпотеку», предмет іпотеки може бути переданий в наступну іпотеку за згодою попередніх іпотекодержателів, якщо інше не встановлено попереднім іпотечним договором. Попередня іпотека має вищий пріоритет над наступними іпотеками. Наступна іпотека, предметом якої є декілька об'єктів, що належать різним особам і є предметом попередньої іпотеки, допускається за згодою власників усіх об'єктів нерухомого майна, переданих в спільну іпотеку.

Згідно ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, та посилаючись на вказані норми ЗУ «Про іпотеку», допустив порушення норм процесуального права.

Так, судом встановлено, що земельна ділянка несільськогосподарського призначення по вул.. Яковенка, 1 в с. Стасі, Диканського району, Полтавської області була передана в іпотеку ТОВ "ОСОБА_2 та Кредит" 27 вересня 2006 року на підставі договору іпотеки № З-72-2006, а вже потім - 20 серпня 2008 року в іпотеку ВАТ "Морський транспортний банк", правонаступником якого є позивач ПАТ "Марфін Банк".

З матеріалів справи слідує, що вимоги ТОВ «ОСОБА_2 та Кредит» по кредитному договору № К-72-2006 в повному обсязі не задоволені. При цьому, місцевий суд залучив ТОВ «ОСОБА_2 та Кредит» до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог, чим позбавив останнього процесуального права на захист своїх прав як іпотекодержателя з вищим пріоритетом.

Крім того, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, визначивши в резолютивній частині рішення черговість погашення вимог кредиторів, а саме зазначив, що, виходячи з вимог пріоритетності, необхідно провести погашення заборгованості за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки в першу чергу перед ТОВ «ОСОБА_2 та Кредит», а потім перед ПАТ «Марфінбанк», та фактично вирішив спір на користь третьої особи, яка не заявляла самостійних вимог.

Рішення суду повинно ґрунтуватись на нормах закону та доказах, досліджених при розгляді справи. Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції суперечать встановленим обставинам справи, не ґрунтуються на нормах закону та порушують норми матеріального і процесуального права.

За таких обставин, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Судові витрати понесені третьою особою за подачу апеляційної скарги в розмірі 4153,38 грн. (а.с.55 т.2) підлягають стягненню з позивача.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 309 ч.1 п.3,4, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» в особі представника ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Диканського районного суду Полтавської області від 18 листопада 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_4, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог Публічне акціонерне товариство «Банк «ОСОБА_2 та Кредит», про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «ОСОБА_2 та Кредит» 4153,38 грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_1

Судді: (підпис) ОСОБА_8

(підпис) ОСОБА_9

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1