Справа № 589/1105/17
Провадження № 2/589/671/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Литвинко Т.В.

за участю секретаря судового засідання Афанасенко Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області, третя особа Шосткинська районна державна нотаріальна контора Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку тривалістю в один місяць подання заяви про прийняття спадщини за законом за правом представлення, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті її бабусі ОСОБА_2.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 Після її смерті відкрилась спадщина на належні їй на праві власності три земельні ділянки на території Воронізької селищної ради. За свого життя ОСОБА_2 заповіту не складала. Спадкоємцями за законом першої черги мали б бути її чоловік ОСОБА_3, який помер в 1998 році, та син ОСОБА_4 (батько позивачки), який також помер в 2012 році. Тому, на момент відкриття спадщини, право на спадкування у порядку представлення виникло у внуків померлої - позивачки та її рідного брата ОСОБА_5, який до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звертався. Позивач звернулась до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, однак нотаріус відмовив видати свідоцтво, оскільки позивач пропустив шестимісячний строк на прийняття спадщини. Тому позивач просить суд встановити їй додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини після померлої бабусі, мотивуючи причини пропуску такого строку тими обставинами, що бабуся на час відкриття спадщини, а також 9 років до цього, проживала разом з нею, а тому позивач вважала, що є спадкоємцем, який прийняв спадщину. При цьому позивач не була обізнана, що ті обставини, що вони з бабусею не були зареєстровані за однією адресою, не дадуть можливості підтвердити факт спільного проживання. Крім того, позивач зазначила, що перебувала у скрутному матеріальному становищі, що також перешкодило їй звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк.

У судовому засідання позивач позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явилася. Надав суду заяву про розгляд цивільної справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився. Про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Заяв про відкладення судового засідання суду не надавав.

З'ясувавши обставини справи, вислухавши позицію позивача та заслухавши свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивачки ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 05 травня 2015 року виконкомом Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належні їй на праві власності три земельні ділянки на території Воронізької селищної ради. Заповіту за життя остання не складала.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 1261 ЦК України визначено першу чергу спадкоємців. Згідно вказаної норми закону, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 01 травня 1998 року, виданим виконкомом Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області.

Син ОСОБА_2 - ОСОБА_4 (батько позивачки) помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від ІНФОРМАЦІЯ_3, виданим виконкомом Воронізької селищної ради Шосткинського району Сумської області.

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 має право на спадкування у порядку представлення на ту частку спадщини, яка належала б за законом її батькові, якби він був живим на час відкриття спадщини після померлої ОСОБА_2

Згідно листа в.о. нотаріуса Шосткинської районної державної нотаріальної контори від 10 квітня 2017 року спадкоємці для прийняття спадщини після ОСОБА_2 до нотаріальної контори не зверталися.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними (правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-85цс12.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Так, суд у даному конкретному випадку приймає до уваги пояснення позивача щодо пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини через причину відсутність коштів на її оформлення та визнає їх поважними.

Крім того, суд бере до уваги пояснення позивача з приводу до того, що спадкодавець на момент відкриття спадщини і протягом 9 років до цього постійно проживала разом з нею, хоча не була зареєстрована за адресою проживання. ОСОБА_1 доглядала за бабусею, поховала її та справила поминальні обряди. Вказані обставини підтверджені свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Проте через юридичну необізнаність позивач помилково сприйняла ці обставини, як такі, що свідчить про прийняття нею спадщини, що призвело до того, що позивач пропустила установлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщин.

На підставі викладеного, враховуючи те, що те, що відновлення права на прийняття спадщини позивачем не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а також те, що відповідач не заперечував проти задоволення позову, суд приходить висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 30, 57-61, 88, 179, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк в один місяць для звернення з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом за правом представлення, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області Т.В.Литвинко