АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.

секретар: Тодоряк Г.Д.

за участю: позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_6, про стягнення боргу та звернення стягнення на спадкове майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 19 січня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаним позовом.

Зазначала, що є приватним підприємцем та реалізує запчастини для автомобілів. З 2004 року вона співпрацювала із приватним підприємцем ОСОБА_4, якому неодноразово передавала товар для реалізації, однак оплату отримувала після реалізації запчастин.

В 2006 році ОСОБА_4 повідомив їй, що буде співпрацювати із приватним підприємцем ОСОБА_7, який торгує на МТК «Калинівський ринок» і буде брати у неї товар під реалізацію.

До 15.02.2014 року ОСОБА_4 постійно замовляв та отримував товар у неї, після чого передавав його для реалізації ОСОБА_7 та іншим продавцям. В подальшому, починаючи з лютого 2014 року і до квітня 2015 року вона почала безпосередньо співпрацювати із ОСОБА_7, при цьому отримувала від нього в телефонному режимі замовлення на запчастини, після чого сформувавши його передавала на МТК «Калинівський ринок» разом із відповідними накладними, один екземпляр яких залишався у неї. ОСОБА_7., в свою чергу, отримавши товар, проводив звірку по накладних, після чого займався його реалізацією, а кошти та записку, що містили відомості про суму переданих коштів та найменування товару, залишок товару та суму боргу, передавав їй вже після реалізації товару.

У квітні 2015 року ОСОБА_7 помер. Ним не було здійснено із нею у повному обсязі розрахунку за переданий товар.

Після смерті ОСОБА_7, спадщину отримала його дружина ОСОБА_5

Просила стягнути із спадкоємця ОСОБА_7 - ОСОБА_5 заборгованість за взятий для реалізації товар в сумі 191978,95 грн. та звернути стягнення на спадкове майно, а саме на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 та земельну ділянку АДРЕСА_2

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 19 січня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

На дане рішення суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем як приватним підприємцем та приватним підприємцем ОСОБА_7 існували усні договірні відносини з приводу купівлі-продажу автозапчастин з відстрочкою платежу. Відповідно до їхніх домовленостей ОСОБА_1 поставляла товар ОСОБА_7, а останній після продажу товару повертав ОСОБА_1 кошти.

У квітні 2015 року ОСОБА_7 помер.

Спадкоємцем після його смерті є відповідач ОСОБА_5, яка своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позивачем розміру заборгованості.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду.

Так, на підтвердження своїх вимог позивач надала суду в якості доказів видаткові накладні та записки.

З наданий видаткових накладних вбачається, що одержувач товару є ОСОБА_1 Доказів того, що саме вказаний у видаткових накладних товар був переданий ОСОБА_7, матеріали справи не містять.

Що стосується наданих позивачем записок, то суд першої інстанції їх оцінив критично, зокрема, зазначив, що письмові записки не містять в собі відомостей про найменування товару, вартість, кількість.

Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, що надані докази є неналежними.

Допитані в суді першої інстанції свідки підтвердили лише факт договірних відносин між приватними підприємцями, а не розмір боргу.

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами доказів та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апелянта щодо неправильної оцінки судом зібраних у справі доказів та невідповідність покладених в основу рішення висновків суду фактичним обставинам справи, позбавленні правового обґрунтування і не були підтверджені при розгляді справи судом апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування та ухвалення нового рішення не має.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 19 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: підпис

Судді: підписи

З оригіналом згідно: