Справа № 738/11/17
№ провадження 2/738/167/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 року Менський районний суд

Чеpнiгiвської областi

в складі:

судді Слісар А.В.

секpетаpя Минець П.Д.

за участю

представника позивача - представника

відповідача за зустрічним позовом - ОСОБА_1,

відповідача - позивача за

зустрічним позовом - ОСОБА_2,

представника відповідача - представника

позивача за зустрічним позовом - ОСОБА_3,

представника третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа - служба у справах дітей Менської РДА про усунення перешкод у здійсненні права користування майном та визнання особи такою, що втратила право користування майном та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», приватного нотаріуса Кобелєвої Алли Михайлівни про визнання особистою власністю майна ,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном та визнання особи такою, що втратила право користування майном. Позов обгрунтовує тим, що 04.12.2015 року позивач набув право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, однак попередній власник даного будинку ОСОБА_2 зареєстрований та проживає у цьому будинку, а тому позивач не може в повній мірі реалізувати свої права власності в зв'язку з незаконним проживанням у будинку відповідача.

Протокольною ухвалою суду до участі у справі у якості третьої особи було залучено орган опіки та піклування Менської районної державної адміністрації.

У ході розгляду справи, представник позивача уточнив позовні вимоги та просив змінити п. 2 прохальної частини та визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування будинком за адресою: АДРЕСА_1.

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ТОВ «Кей-Колект», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про визнання особистою власністю майна та просив суд визнати недійсним договір факторингу та як наслідок договір відступлення іпотеки, визнати недійсним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни № 26758553 від 04 грудня 2015 року про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект», зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєву Аллу Михайлівну внести запис про скасування рішення № 26758553 від 04 грудня 2015 року і внести відповідні записи до реєстрів, визнати право власності та користування на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2. У задоволенні первісного позову просив відмовити. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 07 листопада 2006 року між ним і Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого банк надав йому кредит в іноземній валюті - 30 000 доларів США. У забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором 07 листопада 2006 року між ним, з однієї сторони, та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», з другої сторони, був укладений договір іпотеки. У 2010 році рішенням суду з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» було стягнуто заборгованість 227954,94 грн. 13.02.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу № 2 та Договір відступлення права вимоги за договором іпотеки № 2. Позивач вважає Договір факторингу недійсним, оскільки ПАТ «УкрСиббанк» передав права вимоги за кредитним договором в іноземній валюті, однак ТОВ «Кей-Колект» не може прийняти зобов'язання за договором кредиту в іноземній валюті, оскільки ТОВ «Кей-Колект» не має дозвіл на здійснення валютних операцій. Крім того, позивач зазначає, що 04 грудня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. на підставі вказаного договору іпотеки за заявою ТОВ «Кей-Колект» було прийнято рішення про реєстрацію права власності на будинок АДРЕСА_1 за ТОВ «Кей-Колект», про що внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таке рішенням приватного нотаріуса позивач вважає незаконним, оскільки він не отримував повідомлення згідно умов п. 5.3.3. Іпотечного договору. Також, позивач зазначає, що у спірному будинку зареєстрований та проживає його малолітній син, а тому рішення приватного нотаріуса про реєстрацію права власності на спірний будинок за ТОВ «Кей-Колект» порушує житлові права малолітньої особи.

Ухвалою суду від 28.02.2017 р. суду зустрічний позов був об'єднаний у одне провадження з первісним позовом.

В судовому засіданні представник позивача-представник відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 позов підтримала та просила його задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просила відмовити.

Відповіда-позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 та його представник у судовому засіданні позов не визнали, зустрічний позов просили задовольнити.

Відповідач - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила.

Представник третьої особи ОСОБА_4 у судовому засіданні просила вирішити справу без порушень прав малолітньої дитини.

Заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 07 листопада 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до якого банк зобов'язався надати позичальнику кредит в іноземній валюті на суму 30000 доларів США, а позичальник повернути кредит у строк до 05 листопада 2021 року.

Також 07 листопада 2006 року в забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, був укладений договір іпотеки № 30805Z78, відповідно до якого іпотекодавець передав банку в іпотеку нерухоме майно - житловий будинок з надвірними будівлями, загальною площею 51,0 кв.м., житловою площею 154,7 кв.м., що є власністю ОСОБА_2 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

13 лютого 2012 року між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" та ТОВ «Кей-Колект» був укладений договір факторингу № 2, відповідно до якого первісний кредитор ПАТ "УкрСиббанк" передав ТОВ "Кей-Колект" право вимоги за кредитним договором № 0 від 07 листопада 2006 року.

Крім того, 13 лютого 2012 року між Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" та ТОВ «Кей-Колект» був укладений нотаріально посвідчений договір відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого у зв'язку з укладенням договору факторингу № 2 від 13.02.2012 року ПАТ "УкрСиббанк" передало ТОВ "Кей-Колект" право вимоги за договором іпотеки від 07 листопада 2006 року.

Свідоцтвом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Юніної А.А. від 18 листопада 2015 року посвідчено, що 23 вересня 2015 року ОСОБА_2 було направлено вимогу ТОВ «Кей-Колект» про усунення порушень кредитного договору та сплату заборгованості, з попередженням, що у випадку невиконання цієї вимоги ТОВ «Кей-Колект» вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки - будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

04 грудня 2015 року ТОВ «Кей-Колект» звернулося до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме реєстрацію за ТОВ «Кей-Колект» права власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1.

04 грудня 2015 року на підставі заяви ТОВ «Кей-Колект» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. було прийнято рішення № 26758553 про проведення державної реєстрації права власності, відповідно до якого право приватної власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровано за ТОВ «Кей-Колект», про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер запису 12367051).

Суд вважає, що зазначене рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень не відповідає вимогам закону виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»(в редакції що діяла на 04.12.2015 р.) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 1 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають право власності, речові права, похідні від права власності, право власності на об'єкт незавершеного будівництва, заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до частини 1 статті 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав може проводитися на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката, інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Згідно з пунктом 2 частини 1 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державними реєстраторами є нотаріуси.

Державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації (частина 3 статті 10 Закону).

Таким чином, обов'язковою умовою для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт нерухомості, що перебуває в іпотеці, є подання заявником документу, що підтверджує перехід права власності на предмет іпотеки, в тому числі факту виконання відповідних умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов'язує можливість переходу права власності.

У відповідності до п. 5.4. Іпотечного договору, звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду, чи на підставі виконавчого напису нотаріуса після невиконання Іпотекодавцем у 30-ти денний строк вимоги, згідно до повідомлення надісланого у порядку ст. 35 ЗУ «Про іпотеку».

Згідно з частиною 1 статті 35 ЗУ «Про іпотеку» в разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Згідно посвідченого свідоцтва приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юніної А.А. від 18 листопада 2015 року, 23 вересня 2015 року ОСОБА_2 було направлено вимогу ТОВ «Кей-Колект» про усунення порушень кредитного договору та сплату заборгованості, з попередженням, що у випадку невиконання цієї вимоги ТОВ «Кей-Колект» вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки - будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, у цьому ж свідоцтві зазначено, що заява про вимогу була повернута за закінченням терміну зберігання.

З наведеного виходить, що ОСОБА_2 фактично не отримував вимоги про усунення порушень кредитного договору, а тому не мав можливості виконати її у 30-ти денний строк, що свідчить про порушення нотаріусом процедури реєстрації права власності, оскільки не було у повній мірі виконано умов кредитного договору, про надання можливості ОСОБА_2 у 30-ти денний строк виконати умови кредитного договору.

Крім того, згідно ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст. 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 цього Закону.

Частиною 1 ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Згідно п. 5.3. Іпотечного договору, сторони домовились, що добровільна передача Предмета іпотеки у власність Іпотекодержателя здійснюється в порядку наведеному в пункті 5.3.1. згідно якого, сторони погодили, що у випадку невиконання(або часткового невиконання) Іпотекодавцем своїх зобов'язань перед Іпотекодержателем за кредитним договором та/або за цим договором іпотеки, Предмет іпотеки переходить у власність Іпотекодержателя. У відповідності до п. 5.3.4. Іпотечного договору, у випадку невиконання (або часткового невиконання) Іпотекодавцем своїх зобов'язань перед Іпотекодержателем за кредитним договором та/або Іпотекодавцем за цим договором іпотеки, нотаріус на вимогу Іпотекодержателя здійснює виконавчий напис на цьому договорі.

Отже, згідно умов Іпотечного договору в разі порушення Іпотекодавцем зобов'язань за кредитним договором, Іпотекодержатель має право набути право власності на предмет іпотеки після того, як нотаріус на Іпотечному договорі здійснить виконавчий напис, однак з досліджених судом документів на підставі яких нотаріусом було прийнято рішення про державну реєстрацію права власності, у тому числі Іпотечного договору, не вбачається виконавчого напису нотаріуса, а тому суд приходить до висновку, що нотаріус здійснив державну реєстрацію права власності на вище зазначений будинок за ТОВ «Кей-Колект» без здійснення виконавчого напису на Іпотечному договорі.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не отримував вимоги ТОВ «Кей-Колект» про усунення порушень кредитного договору, що є однією з умов переходу права власності на будинок до ТОВ «Кей-Колект» та зважаючи, що нотаріус здійснив державну реєстрацію права власності на вище зазначений будинок за ТОВ «Кей-Колект» без здійснення виконавчого напису на Іпотечному договорі, суд приходить до висновку, що рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 04.12.2015 року про реєстрацію за ТОВ «Кей-Колект» права власності на нерухоме майно - житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 було прийнято приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. з порушенням приписів законодавства, оскільки при його прийнятті не було перевірено наявність факту виконання відповідних умов правочину, з якими закон та відповідний правочин пов'язує можливість переходу права власності, а тому його необхідно визнати протиправним та скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_2 за зустрічним позовом про зобов'язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєву Аллу Михайлівну внести запис про скасування рішення № 26758553 від 04 грудня 2015 року і внести відповідні записи до реєстрів, визнання права власності та користування на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, оскільки згідно ч. 2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Таким чином, рішення суду про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно є підставою для внесення державним реєстратором відповідного запису про скасування рішення про державну реєстрацію, після чого будуть поновлені права власності ОСОБА_2

Крі того, суд вважає що, позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання недійсним договір факторингу та як наслідок договіру відступлення іпотеки не підлягає задоволенню, оскільки в момент їх вчинення були додержані всі вимоги чинного на той час законодавства, а той факт що в момен укладення даних правочинів були порушені права малолітньої дитини, як наполягає ОСОБА_2, суд вважає дані твердження необгрунтованими, оскільки укладенням даних правочинів, лише змінився стягувач у зобов'язанні, а сам будинок був у заставі як на час народження дитини так і на час укладення спірних правочинів, а тому даними правочинами житлові права дитини не були порушені.

Враховуючи, що суд приходить до висновку про визнання протиправним та скасовання рішення нотаріуса про реєстрацію за ТОВ «Кей-Колект» права власності на нерухоме майно - житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, тому позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа - служба у справах дітей Менської РДА про усунення перешкод у здійсненні права користування майном та визнання особи такою, що втратила право користування майном задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, кеpуючись ст. ст. 15, 212- 215 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_2, ОСОБА_5, третя особа - служба у справах дітей Менської РДА про усунення перешкод у здійсненні права користування майном та визнання особи такою, що втратила право користування майном - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», приватного нотаріуса Кобелєвої Алли Михайлівни про визнання особистою власністю майна задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 26758553 від 04.12.2015 року на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект».

В іншій частині зустрічного позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя А.В. Слісар