Справа №461/551/17
Провадження №2/461/602/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2017 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

за участю:

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль», Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Державного підприємства «СЕТАМ» про накладення арешту на майно та припинення дій

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до суду з позовом, який згодом уточнила, до ОСОБА_4 акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль», Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Державного підприємства «СЕТАМ», в якому просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 та припинити дії відповідачів по реалізації (відчуженню) квартири АДРЕСА_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 до закінчення дії мораторію у відповідності до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого, як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що спірна квартира є єдиним житлом, площа даної квартири є меншою, ніж 140 кв.м та квартира заставлена під отриманий ОСОБА_3 кредит в іноземній валюті. Просить позов задоволити.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задоволити.

Представники відповідачів ОСОБА_4 акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль» та Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Представник відповідача ДП «СЕТАМ» - ОСОБА_6 у судове засідання не зявився, однак через канцелярію суду подав письмові заперечення, згідно яких вважає, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки позивач має у власності інше житлове приміщення. Зазначає, що ОСОБА_3 під час проведення виконавчих дій не було оскаржено актів опису та арешту майна боржника, відтак остання погодилася з такими діями державного виконавця. Просив розгляд справи проводити за його відсутності та відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира №3 в будинку №3 на вул. Галицькій у м.Львові, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССЕ №673750.

Між ПАТ «ОСОБА_5 Аваль» та ОСОБА_3 15.05.2007 року укладено кредитний договір №014/1312/74/48968, згідно якого остання отримала кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 86153,00 доларів США, на строк до 08.05.2019 року.

Шевченківським відділом державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області на адресу ОСОБА_3 було скеровано пакет документів разом із заявкою на реалізацію арештованого майна з метою здійснення заходів щодо організації електронних торгів та реалізації майна боржника.

Згідно п.1 ч.1 ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого, як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону: не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м для квартири та 250 кв.м для житлового будинку.

Тобто, даним Законом чітко передбачені умови за яких цей мораторій застосовується, зокрема, якщо нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника за умови, що у позичальника у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Однак, у судовому засіданні встановлено, що у приватній спільній сумісній власності ОСОБА_3 знаходиться квартира №45 в будинку №157 на вул. Лінкольна у м.Львові, загальною площею 81,2 кв.м., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 13.02.2017 року.

Таким чином, твердження позивача про те, що квартира №3 в будинку №3 на вул. Галицькій у м.Львові є постійним та єдиним місцем проживання ОСОБА_3 є безпідставними та необґрунтованими, тому на увагу суду не заслуговують.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження (в т.ч. боржник) та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Тобто, боржник у виконавчому провадженні мав можливість оскаржити акт опису і арешту нерухомого майна, оцінку нерухомого майна, постанови державного виконавця Відділу ДВС Новомосковського міськрайонного управління юстиції щодо передачі майна на реалізацію, тощо.

Однак, представником позивача суду не надано належних та допустимих доказів того, що боржником вживалися заходи щодо оскарження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця щодо передання майна боржника на реалізацію.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволені позовних вимог необхідно відмовити.

Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого, як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст.ст.10, 11, 60, 61, 79, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 акціонерного товариства «ОСОБА_5 Аваль», Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Державного підприємства «СЕТАМ» про накладення арешту на майно та припинення дій відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом 10 днів з моменту його проголошення. У разі, якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зубачик Н.Б.