Справа №: 398/3089/16-ц
провадження №: 2/398/520/17
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
судді Нероди Л.М.,
секретаря Борозни Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання права власності земельної ділянки в порядку спадкування,
У вересні 2016 року позивач звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Костянтинівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання права власності земельної ділянки в порядку спадкування.
Позовні вимоги мотивує тим, що 06.03.2006 року помер ОСОБА_2 та після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 4,62 гектарів, що розташована на території Костянтинівської сільської ради, яка належала померлому відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-КР №006909. У встановлений термін позивач звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, але він відмовив у вчинені нотаріальної дії, тому позивач просить визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 4,62 гектарів, що розташована на території Костянтинівської сільської ради, яка належала померлому відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-КР №006909 в порядку спадкування за заповітом, після померлого 06.03.2006 року ОСОБА_2.
Позивач у судове засідання не зявилася, але надала письмову заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не зявився, але надав письмову заяву в якій просить розглянути справу у їх відсутність.
Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_2 помер 06.03.2006 року, відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №219418.
За життя, 16 липня 2004 року ОСОБА_2 склав заповіт, де розпорядився земельною ділянкою площею 4,62 гектарів, що розташована на території Костянтинівської сільської ради, яка належала померлому відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-КР №006909, виданого Олександрійською райдержадміністрацією 29.08.2001 року і зареєстрованого за №5029 та заповів ОСОБА_1. Даний заповіт посвідчено секретарем Костянтинівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області, 16.07.2004 року.
Стаття 1233 ЦК України вказує, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Після смерті ОСОБА_2, позивач звернулася з заявою до нотаріуса у передбачений термін для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом.
Державний нотаріус Олександрійської районної державної нотаріальної контори відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом мотивована тим, що спадкоємець не надала державний акт на право приватної власності на землю.
Газета «Сільський вісник» містить оголошення про те, що загублений державний акт на право приватної власності на землю (пай) серія ІІ-КР №006909 на земельну ділянку №46 площею 4,62 га на території Костянтинівської сільської ради, виданий на імя ОСОБА_2, вважати недійсним.
Стаття 81 ЗК України вказує, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Відповідно до ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Стаття 125 ЗК України вказує, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.
Згідно ст. 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Стаття 321 ЦК України вказує, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на спадкування земельної ділянки, площею 4,62 гектарів, що розташована на території Костянтинівської сільської ради, яка належала померлому відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-КР №006909, виданого Олександрійською райдержадміністрацією 29.08.2001 року і зареєстрованого за №5029, так як є спадкоємицею, а померлий ОСОБА_2 був власником даної земельної ділянки відповідно до Законодавства України.
Стаття 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, на підставі статей 59 та 60 ЦПК України.
Ч. 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Суд дійшов висновку, що позивач захищає порушене право у такий спосіб, тому її позовні вимоги підлягають безумовному задоволенню.
Керуючись, ст. ст. 316, 321, 1216 ЦК України, ст. ст. 81, 116, 125 ЗК України, ст. ст. 10, 30, 57, 58, 64, 88, 212-215, 224 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 задоволити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на земельну ділянку площею 4,62 гектарів, що розташована на території Костянтинівської сільської ради, яка належала померлому відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-КР №006909 в порядку спадкування за заповітом, після померлого 06.03.2006 року ОСОБА_2.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, особи, які не були присутні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА