Ухвала

Іменем України

СПРАВА № 712/11528/17

Провадження №6/712/299/17

18 вересня 2017 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м.Черкаси в складі

головуючого-судді Марцішевської О.М.,

при секретарі Вдовенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання старшого державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець звернувся до суду з поданням про обмеження у виїзді за кордон ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, необхідність в чому виникла в ході виконавчого провадження в Соснівському ВДВС ВП №53503396, відкритого 01.03.2017 року на підставі виконавчого листа №712/8179/16-ц від 14.12.2016р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ "Черкаський завод телевізійної апартури" боргу в сумі 56119,71 грн. Розгляд подання заявник просив провести в його відсутність.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначення випадків тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України від 21 січня 1994 року Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України. Зокрема п. 2 ст. 5 зазначеного Закону передбачає, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон громадянинові України, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Так, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадженняпередбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований ЗУ 11 вересня 1997 року) та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдувальні суспільним інтересам в демократичному суспільстві.

Виконання будь-якого рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, а тому має відповідати вимогам ст. 6 Конституції про захист прав людини та основних свобод.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов'язання, покладеного на неї рішенням суду.

Під ухиленням боржника від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Обов'язок доказування факту ухилення боржника від виконання ним своїх зобов'язань покладений на державного виконавця, що подає таке подання.

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Подання про тимчасове обмеження права особи на виїзд за межі України має містити докази, що підтверджують умисне ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань або перешкоджання його в цьому, а саме, що боржник був належним чином обізнаний про відкриття відносно нього виконавчого провадження, має можливість виконати рішення, однак свідомо не вчиняє дій з виконання.

Як вбачається з подання державного виконавця Миколаєнко Т.М. таке обгрунтування відсутнє, доказів того, що ОСОБА_2 є боржником, який ухиляється від виконання рішення суду в матеріалах подання немає, що є підставою для відмови у задоволенні подання. Зокрема, відсутні дані, що боржник свідомо вчиняє дії з приховання майна, на яке може бути звернуте стягнення або перешкоджає у здійсненні виконавчих дій, про проведення яких завчасно належним чином повідомлений. Фактично обгрунтування подання стосується того, що виконавцю не було надано доступ до житла боржника для перевірки майнового стану, в такому випадку закон наділяє останнього правом звернутись до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника. Доказів про належне повідомлення боржника про необхідність надати доступ до житла для здійснення виконавчих дій в матеріалах подання немає.

Сама по собі наявність у боржника невиконаних зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням не є підставою для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та вїзду на територію України, підставою чого законом передбачено ухилення від виконання даних зобов'язань.

Керуючись Законом України Про виконавче провадження, ст. 377-1 Цивільного Процесуального кодексу України, п. 5 ч. 1, ч. 4 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання старшого державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_2.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції в 5-денний строк.

ГОЛОВУЮЧИЙ: