УХВАЛА

09.03.2017 року Провадження №2-р/425/2/17

Справа №425/554/17

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області, у складі головуючого судді Коваленка Д.С., секретар Кравченко Л.О.,

за участю прокурора Рубіжанського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області, заяву першого заступника керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_2 про розяснення рішення суду в частині компенсації судового збору,

в с т а н о в и в:

Перший заступник керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області, ОСОБА_2, подав суду заяву, якою просив розяснити рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 серпня 2016 року (справа №425/1357/16-ц (провадження №2/425/366/16)), в частині компенсації прокуратурі Луганської області сплаченого нею судового збору у розмірі 1378 гривень, за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позиція заявника, з урахуванням пояснень наданих його представником, полягала у тому, що після набрання законної сили рішенням суду у справі №425/1357/16-ц прокуратура Луганської області має право отримати компенсацію сплаченого нею судового збору у розмірі 1378 гривень за рахунок держави, як вказано в рішенні суду - у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Але з часу настання строку предявлення виконавчого листа до виконання і по останній його день, єдиного порядку який би однозначно і прямо встановлював порядок виконання таких рішень суду, Кабінетом Міністрів України встановлено не було, що унеможливлює самостійне визначення прокурором порядку, який підлягає застосуванню і потребує роз`яснення суду.

Позиція відповідача суду не відома, оскільки у судове засідання він не зявився, але був повідомлений належним чином.

Розглядаючи поставлене перед судом питання, суд виходить з такого.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 серпня 2016 року, серед іншого, вирішено компенсувати прокуратурі Луганської області сплачений нею судовий збір у розмірі 1378 гривень, за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (а.с.108-114).

Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 02 грудня 2016 року, вказане рішення Рубіжанського міського суду Луганської області в указаній частині, залишено без змін (а.с.193-198).

Отже, рішення Рубіжанського міського суду Луганської області в указаній частині, набрало законної сили 02 грудня 2016 року та підлягає виконанню.

З огляду на зміст рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 серпня 2016 року, присуджуючи на користь прокуратури Луганської області компенсацію судового збору у розмірі 1378 гривень, за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, суд виходив з положень статті 88 та розяснень наданих Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 35 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати».

Відповідно до частини 1 та 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Застосовуючи вказані норми процесуального права, суд врахував розяснення надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 35 постанови №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати». Зокрема в тій частині, що вказані положення застосовуються й у тих випадках, коли рішення ухвалено на користь позивача, а відповідач звільнений від сплати судового збору; ухвалюючи рішення у справі, провадження в якій відкрито за заявою прокурора, суд у разі повного або часткового задоволення позову стягує судовий збір із відповідача (повністю або пропорційно до задоволених вимог), якщо він не звільнений від сплати судового збору.

Тобто, суд при прийнятті рішення виходив із того, що частина 2 статті 88 ЦПК України врегульовує не тільки випадок компенсації судових витрат за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, коли обидві сторони звільнені від їх сплати, а й випадок коли одна сторона сплатила судовий збір і виграла справу, а друга сторона звільнена від сплати судового збору.

А оскільки саме на таке розуміння положень частини 2 статті 88 ЦПК України, як правильне, орієнтує Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, суд не має сумнівів у тому, що приймаючи постанову №590 від 27 квітня 2006 року „Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави (що діяла на момент прийняття рішення суду), її пунктом 2, Кабінет Міністрів України встановив загальний порядок компенсації за рахунок держави судового збору, як складової частини судових витрат, але не тільки у випадку коли обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, а й у випадку коли позивач сплатив судовий збір і виграв справу, а відповідач звільнений від сплати судових витрат взагалі.

Положення пункту 2 вказаної постанови Кабінету Міністрів України (на момент прийняття судом рішення) передбачали, що коли обидві сторони у цивільній справі звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави Державною судовою адміністрацією в їх фактичному розмірі, але не більше від граничних розмірів компенсації таких витрат, згідно з додатком; компенсація судових витрат особам, які їх зазнали, здійснюється шляхом перерахування коштів на їх поточні рахунки в банківських установах.

Тому при прийнятті рішення, з урахуванням того, що вказана постанова прийнята саме на виконання статті 88 ЦПК України, суд виходив із того, що компенсація прокуратурі Луганської області сплаченого нею судового збору у розмірі 1378 гривень, за рахунок держави, повинна здійснюватись у порядку, встановленому в першу чергу пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України №590 від 27 квітня 2006 року „Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави.

Тому суд роз`яснює, що боржником у виконавчому провадженні повинна бути держава Україна в особі Державної судової адміністрації України, з якої підлягає стягненню на рахунок прокуратури Луганської області судовий збір у розмірі фактично понесених нею судових витратах, тобто у повному розмірі сплаченого судового збору: 1378 гривень, оскільки граничний розмір компенсації такого виду судових витрат, вказана постанова Кабінету Міністрів України, не містить.

Разом з цим, приймаючи рішення щодо присудження на користь прокуратури Луганської області за рахунок держави компенсації сплаченого нею судового збору, суд враховував і положення постанови Кабінету Міністрів України №845 від 03 серпня 2011 року „Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників(що діяли на той момент), які у сукупності з положеннями пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №590 від 27 квітня 2006 року, вказували на те, що органами, які повинні виконати таке рішення суду є органи казначейства.

Отже, враховуючи викладене, суд роз`яснює, що рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 серпня 2016 року (справа №425/1357/16-ц (провадження №2/425/366/16)), в частині компенсації прокуратурі Луганської області сплаченого нею судового збору у розмірі 1378 гривень, за рахунок держави, підлягає виконанню у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03 серпня 2011 року „Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, з урахуванням положень пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №590 від 27 квітня 2006 року „Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави.

Таким чином, керуючись статтями 208-210,221 Цивільного процесуального кодексу України суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву першого заступника керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області ОСОБА_2 про розяснення рішення суду, в частині компенсації судового збору - задовольнити.

Розяснити Сєвєродонецькій місцевій прокуратурі Луганської області, що рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 04 серпня 2016 року (справа №425/1357/16-ц (провадження №2/425/366/16)), в частині компенсації прокуратурі Луганської області сплаченого нею судового збору у розмірі 1378 гривень, за рахунок держави, підлягає виконанню у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03 серпня 2011 року „Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, з урахуванням положень пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України №590 від 27 квітня 2006 року „Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.С. Коваленко