Справа № 311/114/17
Провадження № 2/311/338/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сидоренко Ю.В.

при секретарі Яблонській Я.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та коштів на утримання,

В С Т А Н О В И В :

19 січня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та коштів на утримання, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, а також стягнути з відповідача на свою користь кошти на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення донькою ОСОБА_3 трирічної віку, посилаючись на те, що на її утриманні знаходиться малолітня донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а відповідач ОСОБА_2 припинив з нею спільне сумісне життя, та матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає, внаслідок чого вона опинилася в скрутному матеріальному становищі. Добровільно відповідач відмовляється від надання матеріальної допомоги, хоча офіційно працює та отримує заробітну плати, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивачка не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити за викладеними у позовній заяві підставами (а.с.14).

В судове засідання відповідач не зявився, проте надав суду заяву, в якій просить розглянути справи у його відсутність, позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти задоволення позовних вимог в частині стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини його заробітку на утримання доньки ОСОБА_3, проте позовні вимоги про стягнення з нього коштів на утримання дружини у розмірі ? частини його заробітку визнає частково, в розмірі 1/6 частини заробітку, посилаючить на те, що позивачка ОСОБА_1 офіційно працевлаштовна та отримує заробітну плату.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12 липня 2016 року Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 41, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.2).

Сторони мають малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у свідоцтві про народження якої батьком записаний ОСОБА_2, відповідач у справі (а.с.3).

Малолітня дитина зареєсрована та мешкає з позивачкою ОСОБА_1 за адресою: вул. Каховська, 227, місто Василівка Запорізької області та знаходиться на її утриманні, про що свідчить довідка виконавчого комітету Василівської міської ради Запорізької області за №474 від 19 січня 2017 року, що відповідачем не оспорено (а.с.7).

Згідно довідки за № 457 від 19 січня 2017 року, виданої Управлінням соціального захисту населення Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, позивачка ОСОБА_1 знаходиться на обліку у Василівському РУСЗН та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 грн. (а.с.6).

Згідно довідки №001036/СФ від 02 лютого 2017 року, відповідач по справі ОСОБА_2 офіційно працювлаштований кухарем в ТОВ «Сільпо-фуд» магазин №11, м. Київ, відрахувань із заробітної плати ОСОБА_2 за заявою чи за рішенням суду на користь будь-яких осіб не здійснюється. Загальна сума доходу ОСОБА_2 за період з листопада 2016 року по січень 2017 року становить 11326,30 грн. (а.с.21).

Відповідно до довідки №08/15-658 від 21 лютого 2017 року, виданої ТОВ «Сільпо-фуд» магазин №11, м. Київ, ОСОБА_1 працювала на підприємстві з 19 грудня 2016 року по 06 лютого 2017 року (а.с.22).

Згідно зі ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою мешкає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно положень ст.181 СК України способами виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до положень ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою мешкає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, з урахуванням матеріального та сімейного становища відповідача, розміру його щомісячних доходів, а також матеріального становища позивачки, яка має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на теперішній час позивачка ОСОБА_1 не працює, постійного та регулярний заробітку не має та у неї відсутнє самостійне джерело існування.

Разом з тим, заперечення відповідача ОСОБА_2 проти позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення на користь позивачки на її утримання аліментів саме в розмірі 1/6 частини всіх його видів заробітку (доходу), з посиланням на ті обставини, що позивачка офіційно працевлаштована та отримує заробітну плату, - суд вважає безпідставними та до уваги не приймає, оскільки положеннями ч.4 ст.84 СК України чітко визначено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Крім того, заявлені позивачкою ОСОБА_1 позовні вимоги відповідачем ОСОБА_2 визнані частково, разом з тим, доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на утримання дружини саме в тому розмірі, який заявлено позивачкою у позові (1/4 частина) його доходів, відповідачем не надано та в судовому засіданні не доведено та, враховуючи матеріальне становище відповідача, який є фізично здоровою та працездатною особою, на теперішній час офіційно працевлаштований, має регулярний дохід та постійне джерело прибутку, достатню заробітну плату, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не перебуває, на утриманні непрацездатних батьків, які є інвалідами та потребують постійної сторонньої допомоги, відповідач немає, за рішенням суду на теперішній час з відповідача ОСОБА_2 на користь будь-яких осіб відрахувань із його заробітної плати не здійснюється.

Тому, з урахуванням матеріального та сімейного становища відповідача суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти на користь позивачки ОСОБА_1 у визначеній нею частці від доходів (заробітку) відповідача щомісячно, а саме: в розмірі 1/4 частини його доходу (заробітку) щомісячно на утримання малолітньої доньки Маряни, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 має можливість сплачувати аліменти на користь та на утримання позивачки ОСОБА_1 саме у визначеної нею частці, а саме: в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно та до досягнення малолітньою дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - трирічного віку, тобто до 11 грудня 2018 року, оскільки відповідач є фізично здоровою особою, на теперішній час офіційно працевлаштований, працює та регулярно отримує заробітну плату, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не перебуває, проте добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітньої доньки та дружини не надає, домовленості щодо порядку утримання малолітньої дитини сторони не дійшли, угоди про утримання дитини між сторонами не досягнуто, внаслідок чого позивачка опинилася у скрутному матеріальному становищі та самостійно матеріально утримувати малолітню доньку та забезпечувати їй належний матеріальний рівень для гідного розвитку та існування, позивачка самостійно не в змозі, тому суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно на дитину відповідного віку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду, тобто з 19 січня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 19 січня 2017 року та до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто до 19 січня 2018 року.

Крім того, відповідно до положень ст.ст.79,88 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за предявлення до суду позову майнового характеру, розмір якого становить 640,00 грн., оскільки позивачка ОСОБА_1 по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.8 Закону України „Про охорону дитинства, ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для держави України 27 вересня 1991 року, ст. ст. 7, 10, 11, 60, 61, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та коштів на утримання - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІПН - НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_2) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 січня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягувати з ОСОБА_2 (ІПН - НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_2) кошти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів (заробітку) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з 19 січня 2017 року та до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку, тобто до 11 грудня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН - НОМЕР_1) судовий збір в дохід держави в сумі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дати проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_4