20 лютого 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., КадєтовоїО.В., Ізмайлової Т.Л.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів,
за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 28 квітня 1998 року між сторонами було зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 08 травня 2012 року.
За час перебування у шлюбі у сторін народились діти: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.
ОСОБА_4 зазначав, що діти: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проживають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні. При цьому старший син ОСОБА_7 хворіє, про що свідчать заключення закладів охорони здоров'я, тому потребує особливої уваги, спеціального харчування, ліків та постійних консультацій лікарів, на що потрібні значні кошти. Позивач не працює, отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1 100 грн. Відповідачка добровільно не надає допомоги на утримання дітей.
А тому ОСОБА_4 просив стягнути аліменти на дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн щомісячно, на кожну дитину.
Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від

21 вересня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з

ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на неповнолітнього сина

ОСОБА_7 та неповнолітнього сина ОСОБА_8 у розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 10 лютого 2016 року і до досягнення сина ОСОБА_7 повноліття, тобто до 03 квітня 2017 року, а потім у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше

30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення сина ОСОБА_8 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року. Допущено негайне виконання рішення суду в межах платежу аліментів за один місяць. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати на правову допомогу в розмірі 2 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 487 грн 20 коп.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2016 року рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від

21 вересня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, суд першої інстанції, з висновокмя кого погодився суд апеляційної інстанції, врахував стан здоров'я сторін, які є інвалідами третьої групи, майнове становище відповідача, яка працює.

Судами встановлено, що 28 квітня 1998 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, який розірвано рішенням Петрівського районного суду кіровоградської області від 08 травня 2012 року.

За час перебування у шлюбі у сторін народились діти: ОСОБА_7,

ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідок КП «Петрівське» № 757 від 13 травня 2015 року та

№ 105 від 15 січня 2016 року ОСОБА_4 зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1, разом з ним зареєстровані його діти: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які знаходяться на його утриманні.

Неповнолітній син ОСОБА_7 хворіє, тому потребує особливої уваги, спеціального харчування, ліків та постійних консультацій лікарів. Крім того неповнолітнього ОСОБА_7 з 08 грудня 2015 року за станом здоров'я переведено на індивідуальне навчання.

Згідно довідки Комунального закладу «Петрівський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Петрівської районної ради № 68 від 19 лютого 2016 року неповнолітній син ОСОБА_8 також має незадовільний стан здоров'я та потребує лікування.

ОСОБА_5 працює на посаді контролера енергонагляду в Петрівському РЕМ ПАТ «Кіровоградобленерго», її сукупний дохід за 2015 рік та І квартал 2016 року становить 42 412 грн 43 коп.

Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України).

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

За змістом ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки СК України передбачає обовʼязок батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Крім того, суд апеляційної інстанції надав належну оцінку доводам ОСОБА_4 про те, що судом помилково стягнуто аліменти в частці від заробітку (доходу) відповідача, а не в твердій грошовій сумі, оскільки зазначені доводи не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, оскільки ОСОБА_5 має постійне місце роботи та стабільний дохід.

При цьому, суд апеляційної інстанції, вірно зазначив про те, що інші обставини, на які посилається позивач за своєю правовою природою є додатковими витратами, що у разі спору про стягнення додаткових витрат на дитину (ч. 2 ст. 185 СК України), позивач не позбавлений права предʼявити такий позов, оскільки в позовній заяві, ОСОБА_4 не ставив питання про стягнення аліментів на дітей.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 21 вересня

2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від

21 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова Т.Л. Ізмайлова