Справа №442/2052/17
Провадження №2/442/1120/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Хомика А.П.

з участю секретаря - Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останньої в його користь борг за договором позики в сумі: 37245 грн. та пеню ( 3% річних) за несвоєчасне виконання зобов'язань за період з 28.06.2013 року по 06.03.2017 року; 38416 грн. та пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань ( 3 % річних) за період з 14.03.2014 року по 06.03.2017 року в сумі 3438,50 грн.; 25169 грн. та пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань ( 3 % річних) за період 11.07.2014 року по 06.03.2017 року в сумі 2006,62 грн.

В обґрунтування позову покликається на те, що 28.03.2013 року він позичив відповідачці 1300 Євро, які вона зобов'язалась повернути до 28.06.2013 року і про що написала розписку. Разом з тим, 28.02.2014 року відповідачка також позичила у нього 1100 дол. США та 300 Євро, які зобов'язалася повернути до 14.03.2014 року, про що написала розписку. Також, 24.07.2014 року вона позичила у нього 500 Євро та 400 дол. США, які зобов'язала повернути в термін до 11.08.2014 року, про що написала розписку.

Однак свої зобов'язання станом на день подачі позовну відповідачка не виконала.

Представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та дала пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позовній заяві, які просила задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, не повідомивши причин, хоча належним чином повідомлялася про розгляд справи через засоби масової інформації. Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у її відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

З розписки від 28.03.2013 року вбачається, що 28.03.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір позики відповідно до якого ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_2 прийняла грошові кошти в сумі 1300 Євро, взявши на себе обов'язок повернути гроші в строк до 28.06.2013 року.

Також, згідно розписки від 28.02.2014 року ОСОБА_2 позичила в ОСОБА_1 1100 дол. США та 300 Євро в термін до 14.03.2014 року, а згідно розписки від 24.07.2014 року - 500 Євро та 400 дол. США, як і зобов'язалася повернути в термін до 11.08.2014 року, про що написала відповідні розписки.

Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості, у строк та в порядку, що встановлені договором ( ч.1 ст.1049 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Поряд з цим, згідно із ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Спірний договір перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тому підстав вважати зазначений договір безпроцентним немає.

Суд приймає розрахунок позивача щодо 3-ох % річних від заборгованості здійснений станом на 06.03.2017 року (день подачі позову), виходячи з офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України зокрема за яким 100 Євро становить 2865,1487 грн., а 100 Доларів США -2711,9249 грн., за договорами позики :

- від 28.03.2013 року в розмірі 37245 грн. та пеню ( 3% річних) за несвоєчасне виконання зобов'язань за період з 28.06.2013 року по 06.03.2017 року в сумі 4126,54 грн.;

- від 28.02.2014 року в розмірі 38416 грн. та пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань ( 3 % річних) за період з 14.03.2014 року по 06.03.2017 року в сумі 3438,50 грн.;

- від 24.07.2014 року 25169 грн. та пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань ( 3 % річних) за період 11.07.2014 року по 06.03.2017 року в сумі 2006,62 грн.

Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

З урахуванням обмеженої сфери використання іноземної валюти та установленого способу виконання зобов'язання (у національній валюті), сума боргу, яка виникла в іноземній валюті та підлягає стягненню з відповідача повинна визначатись за правилом ч.2ст.533 ЦК України, тобто в іноземній валюті, але з виконанням в національній валюті.

Аналіз норм ст.99 Конституції України, ст. ст.192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов'язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і його виконання є національна валюта України - гривня.

У зв'язку з тим, що відповідач зобов'язання за договором позики не виконав, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в вищевказаних розмірах, підлягають задоволенню, оскільки є обґрунтованими, законними та в повному обсязі доведеними з боку позивача.

При розгляді справи судом прийнято до уваги, що договори позики, укладено у відповідності до вимог чинного законодавства, що при їх укладенні кожна з сторін діяла добросовісно і дійшла домовленості відносно всіх основних і суттєвих його умов, в тому числі про юридичну природу договору, строк його дії, суми позики, коло обов'язків і прав кожної з сторін; що договори позики укладено у письмовій формі (розписки), всі умови договору виконані; договір вчинено правомочними сторонами, а також наявність у позивача договорів-розписок, що свідчить про неповернення відповідачем боргу, суд вважає, що з відповідача слід стягнути заборгованість за договорами позики.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1184,02 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214,224 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики:

- від 28.03.2013 року в розмірі 37245 грн. та пеню (3% річних) за несвоєчасне виконання зобов'язань за період з 28.06.2013 року по 06.03.2017 року в сумі 4126,54 грн.;

- від 28.02.2014 року в розмірі 38416 грн. та пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань ( 3 % річних) за період з 14.03.2014 року по 06.03.2017 року в сумі 3438,50 грн.;

- від 24.07.2014 року 25169 грн. та пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань ( 3 % річних) за період 11.07.2014 року по 06.03.2017 року в сумі 2006,62 грн., а всього 110401,66 грн. (сто десять тисяч чотириста одна гривня шістдесят шість копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 1184,02 грн. понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Хомик А.П.