печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2017 року Печерський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Батрин О.В.

при секретарі Мотрич В.В.

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Варакути В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення коштів та зобов'язати вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Державний ощадний банк України» про стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 13 вересня 2003 року між сторонами укладено договір банківського вкладу, відповідно до котрого позивачем внесено на поточний рахунок № НОМЕР_1 кошти у розмірі 5 доларів США. Після звернення 11 жовтня 2016 року до відповідача із заявою про повернення грошових коштів з нарахованими відсотками, позивачу у цьому було відмовлено. Тому, звернувся з цим позовом до суду та просив визнати дії відповідача щодо неповернення йому вкладу недійсним правочином, стягнути на його користь 5 доларів США з нарахованими відсотками та 50 доларів США у відшкодування моральної шкоди.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Зазначила, що окрім укладеного договору банківського вкладу з позивачем, було укладено договір банківського рахунку, відповідно до котрого за обслуговування рахунку справляється плата за діючими тарифами. Після стягнення вказаної плати на банківському рахунку не залишилось коштів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з такого.

Згідно зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Судом встановлено, що 13 вересня 2003 року між сторонами ОСОБА_1 та ПрАТ «Державний ощадний банк України» укладено договір банківського вкладу, відповідно до котрого позивачем внесено на поточний рахунок № НОМЕР_1 кошти у розмірі 5 доларів США з нарахуванням 2% річних.

Відповідно до укладеного договору позивачу видано ощадну книжку, у якій вказано зарахування 5 доларів США на депозит (а.с. 6), що відповідає положенням ст. 1064 ЦК України.

Станом на 31 грудня 2006 року за позивачем обліковувалась сума 5,13 доларів США.

У виконання вказаного договору банківського вкладу сторонами 13 вересня 2003 року укладено договір № НОМЕР_1 про відкриття позивачу банківського поточного рахунку, на котрий зараховується сума вкладу, нараховані відсотки.

Згідно з ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком (ст. 1066 ЦК України).

Відповідно до ст. 1071 ЦК України (в редакції на час укладання договору банківського рахунку) банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом.

Відповідно до п. 4.2.3 договору банківського вкладу вкладник ОСОБА_1 зобов'язаний оплачувати послуги банку за діючими Тарифами банку.

На час укладення договору банківського кладу та банківського рахунку були відсутні тарифи за послуги банку, в тому числі за обслуговування рахунку.

Разом з тим, відповідно до витягу протоколу № 41 засідання комітету тарифної та продуктової політики АТ «Ощадбанк» від 30 вересня 2015 року внесено зміно до тарифів за обслуговування рахунків та введено плату за користування неактивного поточного рахунку в сумі 30 грн. на місяць (п. 1.2.24 Тарифів), котрі вводяться в дію з 1 листопада 2015 року та через 30 днів після розміщення відповідного оголошення про зміну Тарифів на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях банку та на відповідному офіційному сайті банку та/або в щомісячній виписці, відповідно до визначеного порядку у Правилах здійснення операцій за рахунками, відкритими фізичним особам в установах банку.

У виконання вказаного рішення комітету тарифної та продуктової політики АТ «Ощадбанк» від 30 вересня 2015 року було розміщене відповідне електронне повідомлення від 29.01.2016 року № 11/3-17/274-700 та оголошення в установах банку.

Тому, за умовами договору банківського рахунку ст. 1071 ЦК України банк вправі був списувати кошти з рахунку вкладника на обслуговування цього рахунку.

Відповідно до виписки від 6 лютого 2017 року з поточного рахунку позивача, на котрому містились сума вкладу за нарахованими відсотками, відповідач здійснив списання коштів за обслуговування рахунку у валюті США в еквіваленті 30 грн. за курсом НБУ як плату за обслуговування рахунку відповідно до діючих тарифів банку на час здійснення такого списання.

Таким чином станом на 29 липня 2017 року на поточному рахунку позивача не обліковується жодних коштів у зв'язку з їх списанням.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення 5 доларів США з нарахованими відсотками.

Також суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним правочину - відмови банку у поверненні суми вкладу і нарахованих відсотків, оскільки підстав для цього, визначених ст. 215, ч. 1 ст. 203 ЦК України немає.

Позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки умовами договору банківського вкладу, банківського рахунку не передбачено її відшкодування та позивачем не доведено її завдання.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір компенсується за рахунком держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 1058, 1071, 1064 ЦК України, ст. 10, 57, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення коштів та зобов'язати вчинити дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене через Печерський районний суд м. Києва до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В.Батрин