20.02.2017 227/4213/16-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2017 року м.Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Хоменко Д.Є.
за участю секретаря Малашко С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості по аліментам, суд -
Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила до суду письмову заяву з клопотанням розгляду справи без її участі та проханням задоволення позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Таким чином, на підставі ч.2 ст.158 та ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи.
Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.
Судом встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.04.2013 року (а.с. 3).
У сторін є спільні неповнолітні діти, це ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_2.н. та ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3.н., що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 4, 5).
Постановою державного виконавця ДВС Добропільського міськрайонного управління юстиції від 27.05.2016 року, було накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_4.н., яке складається з 1/2 частки квартири, і двох жилих кімнат та допоміжних приміщень, що розташована за адресою: Донецька область, АДРЕСА_1.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року
№ 1404-VIII(далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно ч.ч.1,5,6 ст.48 Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.
Стосовно позовних вимог щодо зменшення розміру стягуваних аліментів з 1/3 частини заробітку на фіксований розмір - 1900,00 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до довідки ДВС №747, останні нарахування відповідачу по сплаті аліментів складають 1906,00 грн. на місяць, на момент розгляду справи нарахування складатимуть більше вказаної суми. Вимога позивача, щодо зміни порядку сплати аліментів на фіксований розмір є безпідставною, оскільки відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Між тим, позивачем до суду не було надано жодного доказу зміни матеріального або сімейного стану відповідача, а також про його погіршення здоров'я. Відповідач є працездатною та здоровою особою, а тимчасова відсутність постійного заробітку не є причиною для зміни розміру стягуваних аліментів на фіксований розмір. Також, суд бере до уваги, що відповідач просив відмовити у задоволені цієї вимоги, оскільки це призведе до зменшення розміру стягуваних аліментів, що на його думку буде порушувати права дітей.
Щодо вимог позивача про стягнення пені в розмірі 1% від суми боргу по сплаті аліментів, суд вважає, що ця вимога підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч.1 ст.196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Посилання відповідача у його заперечені на п.22 Постанови Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України»(далі- постанова), є недоречним, оскільки п.22 постанови, визначено, що передбачена ст.196 СК (2947-14) відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Тобто, відповідачем не доведено, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, оскільки він є працездатною та здоровою особою, а тому неустойка підлягає стягненню за весь час прострочення сплати аліментів в розмірі 1% від суми заборгованості по сплаті аліментів.
При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.
Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.
З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Розрахунок пені повинен розраховуватися за наступною формулою, заборгованість по аліментам помножена на 1% та помножена на кількість днів, тому розмір пені складатиме:
за 01.09.2014р., 1579,00 грн.*30 д.*1%=473,70 грн.;
за 01.10.2014р., 1600,33 грн.*31 д.*1%=496,10 грн.;
за 01.11.2014р., 1600,33 грн.*30 д.*1%=480,10 грн.;
за 01.12.2014р., 1600,00 грн.*31 д.*1%=496,00 грн., загальна пеня за 2014 рік складає 1945,90 грн.;
за 01.01.2015р., 1422,66 грн.*31 д.*1%=441,02 грн.;
за 01.02.2015р., 1422,66 грн.*28 д.*1%=398,34 грн.;
за 01.03.2015р., 1422,66 грн.*31 д.*1%=441,02 грн.;
за 01.04.2015р., 1564,33 грн.*30 д.*1%=469,30 грн.;
за 01.05.2015р., 1564,33 грн.*31 д.*1%=484,94 грн.;
за 01.06.2015р., 1564,33 грн.*30 д.*1%=469,30 грн.;
за 01.07.2015р., 1246,00 грн.*31 д.*1%=386,26 грн.;
за 01.08.2015р., 1246,00 грн.*31 д.*1%=386,26 грн.;
за 01.09.2015р., 1646,00 грн.*30 д.*1%=493,80 грн.;
за 01.10.2015р., 1694,00 грн.*31 д.*1%=525,14 грн.;
за 01.11.2015р., 1294,00 грн.*30 д.*1%=388,20 грн.;
за 01.12.2015р., 1694,00 грн.*31 д.*1%=525,14 грн., загальна пеня за 2015 рік складає 5408,72 грн.;
за 01.01.2016р., 1586,66 грн.*31 д.*1%=491,86 грн.;
за 01.02.2016р., 1686,66 грн.*29 д.*1%=489,13 грн.;
за 01.03.2016р., 1686,66 грн.*31 д.*1%=522,86 грн.;
за 01.04.2016р., 1906,00 грн.*30 д.*1%=571,80 грн.;
за 01.05.2016р., 1506,00 грн.*31 д.*1%=466,86 грн.;
за 01.06.2016р., 1506,00 грн.*30 д.*1%=451,80 грн.;
за 01.07.2016р., 1606,00 грн.*31 д.*1%=497,86 грн.;
за 01.08.2016р., 1606,00 грн.*31 д.*1%=497,86 грн.;
за 01.09.2016р., 1606,00 грн.*30 д.*1%=481,80 грн.;
за 01.10.2016р., 1606,00 грн.*31 д.*1%=497,86 грн., загальна пеня за 2016 рік складає 4969,69 грн.
Отже, загальна пеня за прострочення сплати аліментів за період з 01.09.2014 року по 01.10.2016 року (включно) складає 12 324,31 грн., яка і підлягає стягнення з відповідача на користь позивача. Суд не приймає до уваги розрахунок пені здійснений позивачем, в сумі 404,6грн., оскільки він не відповідає дійсності.
У зв'язку з викладеним, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів в розмірі 12 324,31 грн., в іншій частині позову слід відмовити за необґрунтованістю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» (діючий на момент звернення позивача до суду), від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Між тим, у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивач звільнений від сплати судового збору він підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 551,20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 192, 196 СК України, ст.ст. 10, 11, 74, 79, 88, 58, 158, 174, 197, 209, 215 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про судовий збір», суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості по аліментам - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 року народження (мешкає в АДРЕСА_2, Олександрівський район, Донецька область) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 року народження (паспорт НОМЕР_2, зареєстрована в АДРЕСА_1, на поточний рахунок ОСОБА_1. в АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1) пеню за несплату аліментів за період з 01.09.2014 року по 01.10.2016 року (включно) в розмірі 12 324 (дванадцять тисяч триста двадцять чотири)грн. 31 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Д.Є.Хоменко