Номер провадження: 22-ц/785/3724/17
Головуючий у першій інстанції Поліщук І. О. Доповідач Плавич Н. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Плавич Н.Д.

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.

при секретарі - Сідлецькій Ю.С.

у відкритому судовому засіданні

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеса від 28. 02. 2017 року про відмову у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду від 18.01.2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, -

ВСТАНОВИЛА:

22.06.2016 р. позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2, в якому зазначила, що 19.08.2013 року, вона надала в борг під розписку відповідачці 2000 (дві тисячі) доларів США на строк до 01.09.2013 року (а.с. 2).

Посилаючись на те, що відповідачка повернула їй лише 1000 (тисячу) доларів США, позивачка просила суд стягнути з відповідачки залишок боргу у розмірі 1 000 (одна тисяча) доларів США, що еквівалентно 25 166, 00 гривням (а.с. 4).

ОСОБА_2 борг визнала частково, зазначивши, що вона повернула борг в розмірі 1100 (одна тисяча сто) доларів США, залишок боргу склав 900 (дев'ятсот) доларів США. Представник відповідачки просила суд першої інстанції надати можливість відповідачці здійснювати погашення боргу частинами за встановленим рішенням суду графіком погашення, мотивуючи своє клопотання тим, що відповідачка є людиною похилого віку, а її чоловік переніс тривале лікування (а.с. 14-15, 27).

Рішенням Малиновського районного суду від 18 січня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволений. Суд стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 борг в розмірі 24858, 00грн. та судовий збір 551, 20 грн. (а.с. 26-27).

В мотивувальній частині свого рішення суд першої інстанції висловив судження щодо розстрочки виконання рішення, зазначивши, що стороною відповідачки не надано документів, підтверджуючих хворобу чоловіка ОСОБА_2, зробив висновок, що він не вбачає виняткового випадку, який може слугувати підставою для розстрочки виконання рішення суду (а.с. 27).

Рішення суду від 18 січня 2017 року в апеляційному порядку не оскаржено та набрало чинності.

03. 02. 2017 року відповідачка знову звернулась до суду першої інстанції із заявою про розстрочку виконання рішення суду, зазначивши, що вона являється пенсіонеркою, єдиним джерелом її доходу є пенсія, чоловік ОСОБА_2 тяжко хворий, 26.12.2016 року йому зроблена операція на серці. На операцію витрачено значну суму коштів, наразі триває реабілітаційний період після перенесеної операції, він потребує довготривалого лікування.

З посиланням на вказані обставини, відповідачка просила суд розстрочити виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18.01.2017 року про стягнення з неї на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 24858,00 грн. та судового збору в розмірі 551, 20 грн. на два роки з щомісячною виплатою його в розмірі 1058, 72 грн. до повного виконання зобов'язання (а.с. 30-31).

28.02.2017 року Малиновський районний суд м. Одеси постановив ухвалу про відмову представнику відповідачки у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду від 18.01.2017 року з посиланням на те, що суду надані медичні документи, підтверджуючі хворобу ОСОБА_4, проте суду не надано доказів, що ОСОБА_4 є членом сім'ї ОСОБА_2, що її особисті кошти витрачаються на його лікування.

Суд, відмовляючи у задоволенні заяви, врахував, що ОСОБА_3 є особою пенсійного віку, а питання щодо повернення боргу ОСОБА_2 вирішувалося на протязі трьох років, тому заявниця мала достатньо часу та можливостей, повернути борг частинами (а.с. 45 зворот).

В апеляційній скарзі відповідачка просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу про розстрочку виконання рішення суду від 18.01.2017 року, посилаючись на тяжку хворобу члена її сім'ї - чоловіка ОСОБА_4, а також на те, що сукупний дохід сім'ї відповідачки складається з пенсії відповідачки ОСОБА_2 в сумі 947 грн. і пенсії ОСОБА_4 в сумі 1245 грн. (а.с. 46 зворот).

В апеляційному суді апелянт доводи апеляційної скарги підтримала.

ОСОБА_3, стягувач, доводи скарги не визнала, вважає ухвалу законною та обгрунтованою.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, доводи скарги, заперечення на неї, колегія дійшла висновку відхилити апеляційну скаргу.

Згідно ч.1 ст. 351 ЦПК України за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити спосіб і порядок виконання рішення.

Пленум Верховного суду України у п. 10 своєї постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 14 роз'яснив судам, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вступившим в законну силу рішенням Малиновського районного суду м. Одеса від 18. 01. 2017 року з відповідачки на користь позивачки стягнуто борг за договором позики у розмірі 24858 грн. та судовий збір 551, 20 грн. (а.с. 26-27).

Перевіряючи докази, на які посилалася боржник, в обгрунтування своєї заяви про надання розстрочки на два роки на виконання зазначеного рішення суду, колегія суддів встановила наступне..

До суду відповідачкою надані виписки відносно хвороби чоловіка ОСОБА_4: із відділення хірургії (медична карта №970)., історії хвороби №0532/17 інституту серця МОЗ України, медичної карти стаціонарного хворого №17/1 Всеукраїнського клінічного медико-реабілітаційного кардіохірургічного центру МОЗ України, документи, що підтверджують часткові витрати на лікування в розмірі 22678,40грн.(а.с. 52-73). В матеріалах справи є дані про реєстрацію шлюбу відповідачки з ОСОБА_4 в жовтні 1975 року (а.с. 50-51).

Оцінюючи документи, що предсьтавлені відповідачкою, боржником, колегія суддів бере до уваги загальні засади цивільного законодавства, а саме: справедливості, добросовісності та розумності - ст. 3 ч.1 п.6 ЦК України, а також те, що принцип справедливості є складовою частиною права на справедливий суд.

Захищаючі права одних осіб, суд не вправі порушувати права інших осіб.

Сума боргу відповідачки, яку вона повинна сплатити позивачці, за рішенням суду першої інстанції складає 24858 грн., сума судового збору 551, 20 грн. Вказана сума боргу була стягнута на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеса від 18.01.2017року(а.с.26-27).

Відповідно до розписки, копія якої знаходиться в матеріалах справи, борг в сумі 2000 доларів США позичальник ОСОБА_2 взяла у позикодавця ОСОБА_3 ще 19.08.2013року, зобов'язалася повернути у строк до 01.09.2013року (а.с.7). Звертається увага, що сума боргу позичальником частково стала повертатися лише з вересня 2015року, сума боргу повністю не повернута, що і стало підставою для звернення позивачки ОСОБА_3 до суду із позовом про стягнення залишку суми боргу. З часу ухвалення судового рішення від 18.01.2017року про стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 24858,00грн., суми судового збору минуло фактично 4 місяці, але відповідачка не надала жодного доказу тому, що вона почала виконувати вказане рішення. Посилання відповідачки на похилий вік, тяжку хворобу чоловіка, заслуговує на увагу, в той же час, за поясненнями позивачки, за свом станом здоров'я вона теж потребує лікування, прийому ліків, на що також слід витрачати кошти, пенсія позивачки є незначною за розміром, тому треба втрчати гроші, які вона накопичила за життя. Крім того, звертається увага на те, що сума грошей у борг надавалася позичальнику ще у серпні 2013року на незначний період часу, до 01.09.2013 року, але протягом тривалого часу боргові зобов'язання не погашені, в матеріалах справи відсутні докази тому, що починаючи з 2013року у відповідачки були виняткові труднощі, що зробило неможливим виконання зобов'язання.

В ході розгляду справи в апеляційному суді позивачка звернула увагу, що сума боргу, яку їй має повернути відповідача, не є єдиним грошовим зобов'язанням відповідачки. Вказаний довід відповідачка не спростувала, і підтвердила, що у неї є заборгованість перед Банком за кредитним договором.

Дав оцінку доказам, що зібрані у справі, колегія погодилася з висновком місцевого суду щодо відмови у задоволенні зяви про надання розстрочки у виконанні рішення суду від 18.01.2017року про стягнення суми боргу, апеляційна скарга ОСОБА_2 відхиляється.

Ухвала апеляційного суду не перешкоджає подальшому провадженню по справі, тому у відповідності з вимогам ст. 324ч1п2 ЦПК України в касаційному порядку не оскаржується. Керуючись ст. ст. 303,307ч2п1,312ч1п1,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2017 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про надання розстрочки у виконанні рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 18.01.2017року року про стягнення боргу за розпискою в розмірі 24 858,00грн., та судового збору в розмірі 551, 20грн. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Одеської області набирає чинності з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: Н.Д. Плавич

Л.Г.Ващенко

Л.М. Вадовська