Справа № 527/1764/16-ц
провадження 2/527/505/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2017 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Марущак Р.М.

при секретареві - Самородовій Т.С.

з участю:

позивача - ОСОБА_1

представника

позивача - ОСОБА_2

представників

відповідача - ОСОБА_3

- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до кредитної спілки «Глобинська» про стягнення коштів за депозитним договором, 3 відсотків річних та інфляційних втрат за порушення умов договору,

В С Т А Н О В И В :

31.08.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому прохає стягнути з кредитної спілки «Глобинська» на його користь заборгованість за депозитним договором № 76 від 03.07.2014 року у сумі 20500 грн., інфляційні втрати внаслідок несплати заборгованості за договором в розмірі 1857, 79 грн., станом на 01.09.2016 року, та 3% річних від заборгованості станом на цю ж дату в сумі 768,75 грн.

Позов обґрунтовано тим, що між ОСОБА_5 та кредитною спілкою «Глобинська» 3 липня 2014 року був укладений договір № 76 про надання фінансової послуги залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно умов договору ОСОБА_5 вніс на депозитний рахунок кредитної спілки 25500 грн. строком до 03.07.2015 року з щомісячним нарахуванням 21% річних.

Вкладник 30 грудня 2014 року помер. Він (позивач) є спадкоємцем майна померлого за заповітом, вчасно прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 23.07.2015 року, зареєстроване в реєстрі за № 357. Кредитна спілка взяті на себе зобовязання порушила, по закінченню терміну дії договору виплатила лише частину суми вкладу. Сума в повному обсязі відповідачем до цього часу не повернута, борг по депозиту складає 20500 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, його представник ОСОБА_2 позов підтримували, посилаючись на підстави на обставини, зазначені в ньому.

ОСОБА_1, зокрема, пояснив, що спадкодавець ОСОБА_5 - чоловік його рідної сестри. Після смерті останнього, він (позивач), як спадкоємець по заповіту, 1.07.2015 року отримав у кредитній спілці довідку про заборгованість по депозитному договору, на підставі якої 23 липня 2015 року йому було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Починаючи з вказаної дати, він практично щотижня особисто звертався до голови кредитної спілки про повернення йому вкладу, але отримував відмови, які мотивувалися тим, що відсутні кошти, так як є багато боржників за кредитами. Фактично йому було сплачено в повному обсязі лише проценти, та 2.12.2015 року 5000 грн. у рахунок повернення основної суми боргу.

Представник позивача ОСОБА_2, звертав увагу суду, що крім позивача постраждали і інші вкладники кредитної спілки. 8.04.2016 року ним особисто, як їх представником, рекомендованими листами було направлено до кредитної спілки кілька звернень вкладників, в тому числі і ОСОБА_1, про повернення депозитних коштів, які були отримані відповідачем, чому є документальне підтвердження.

Представники відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 .О.М. у судовому засіданні позов не визнали. ОСОБА_3 пояснила, що виконавчою службою 4.04.2015 року було накладено арешт на кошти кредитної спілки, тому кошти були невиплачені саме з цієї причини. Вважає, що підстави для стягнення на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат відсутні, оскільки вина кредитної спілки у неповерненні вкладу за викладених обставин відсутня. Дві виплати, які здійснили ОСОБА_6, були проведені через Козельщинське відділенні кредитної спілки «Глобинська», у якому значно менший ліміт каси, а отже, і можливості для виплати. Крім цього, ОСОБА_1 до КС «Глобинська» із письмовою заявою про повернення коштів не звертався, тому у нього не виникло право на позов. В даний час арешт знято, тому кредитна спілка готова в добровільному порядку, на протязі місяця після подання позивачем письмової заяви, повернути йому основну суму боргу.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний звязок у сукупності, встановив наступне.

03 липня 2014 року між ОСОБА_5 та кредитною спілкою «Глобинська» був укладений договір № 76 про надання фінансової послуги залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Згідно умов договору названий громадянин вніс на депозитний рахунок кредитної спілки 25500 грн. строком до 03.07.2015 року з щомісячним нарахуванням 21% річних. Вказана обставина визнана представниками відповідача, тому доведенню не підлягає.

Згідно свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 287020, ОСОБА_5 помер 30.12.2014 року в м. Глобине Полтавської області.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серії НАО № 734918 від 23.07.2015 року, виданого приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу ОСОБА_7 на ім»я ОСОБА_1, як спадкоємця за заповітом ОСОБА_5, позивач є спадкоємцем грошових вкладів з належними відсотками та всіма видами компенсаційних виплат, що знаходяться в Кредитній спілці «Глобинська», згідно договору про залучення внеску (вкладу) членів КС на депозитний договір № 76 від 03.07.2014 року в сумі 29937, 86 грн., та на обов»язковий пайовий внесок, який підлягає поверненню, на підставі довідки № 338а, виданої Кредитною спілкою «Глобинська» 1 липня 2015 року.

Згідно п.п. 2.1.3, 2.1.4 Договору від 3.07.2014 року кредитна спілка зобов»язалася повернути вкладнику суму внеску (вкладу) по закінченню строку дії цього договору та нести повну цивільно-правову відповідальність за виконання умов договору згідно з чинним законодавством.

Кредитна спілка взяті на себе зобовязання порушила, по закінченню терміну дії договору зазначену суму вкладу не повернула, заборгованість погасила частково.

Згідно записів касира у ощадно-позичковій книжці ОСОБА_5 (яка є офіційним документом) сума залишку на його депозитному вкладі станом на 2.12.2015 року становить 20500 грн. , станом на 23.10.2015 року становила 25500 грн.. Суд виходить з того , що станом на 3.07.2015 року (дату закінчення строкового внеску) на депозитному вкладі була наявна сума 29937.86 коп. (з врахуванням суми основного вкладу та процентів). Сторонами не заперечується і підтверджується записами у ощадно-позичковій книжці, що 23.10.2015 року позивачу було виплачено 3037.85 грн. у відшкодування процентів, а 2.12.2015 року: 5000 грн. у відшкодування боргу по депозиту, 1400 грн. як проценти. Таким чином, проценти погашені повністю, залишився борг по вкладу (внеску) - 20500 грн.

У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно припису ч.1, ч.2 ст. 1228 ЦК вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Ч.5 ст. 1268 ЦК встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та у встановлені договором строки.

Ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

За ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. За ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України , висловленої у постанові від 25 грудня 2013 року у справі № 6-173цс12, за змістом ст.ст. 526 та 1058 ЦК зобов»язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд, інакше зобов»язання банку з повернення вкладу не є виконаним, і до нього слід застосовувати відповідальність за порушення грошового зобов»язання, передбачену ч.2 ст. 625 ЦК України.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З огляду на вказані норми чинного законодавства, правову позицію ВСУ, суд дійшов висновку, що зобовязальні відносини, що склалися між сторонами на підставі договору № 76 про надання фінансової послуги залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, мають майново-грошовий характер, тому у цьому випадку вкладник є кредитором за майновою вимогою, а відповідач боржником.

До позивача, як спадкоємця вкладу ОСОБА_5 за заповітом, перейшло право на вклад та, в зв»язку з порушенням відповідачем грошового зобов»язання про повернення вкладу, право на отримання інфляційних втрат та 3 % річних від простроченої суми.

Разом з цим суд враховує, що порушення зобов»язання перед позивачем розпочалося не з 3 липня 2015 року (дати закінчення строку договору), а з 24 липня 2015 року наступного дня після оформлення позивачем свідоцтва про право на спадщину по заповіту та набуття ним права на спадковий вклад. Саме з цієї дати відповідач мав вжити всі заходи для виконання перед спадкоємцем п.2.1.3 договору № 76 - про повернення суми внеску, так як строк договору закінчився. Необхідну інформацію про спадкоємця КС «Глобинська» на той час мала, оскільки ще 1.07.2015 року видала йому довідку для приватного нотаріуса за № 338а про розмір заборгованості за депозитним вкладом. Докази, що заходи до повернення вкладу в повному розмірі вживалися, відповідачем не надані.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню як обґрунтований доказами, проте, частково.

Позивач провів неточні розрахунки інфляційного збільшення суми боргу та 3% річних.

За підрахунками суду:

- з 24.07.2015 по 22.10.2015 року, за 91 (8+31+30+22) день прострочення сплати боргу у сумі 29937, 86 грн. (депозит разом з процентами) , 3% річних склали 223 грн. 92 коп. (29937.86х3х91:365:100) , інфляційне збільшення суми боргу нарахуванню не підлягає, оскільки сумарний індекс інфляції за вказаний період був нижчим 100% (індекси інфляції - у липні 99%, у серпні - 99,2 %, у вересні -102,3%, у жовтні 98.7%; сумарний індекс інфляції 99,2% (99: 100)х(99.2:100)х (102.3: 100)х(98.7:100) ;

- з 23.10.2015 по 1.12.2015 року (включно), за 40 (9+30+1) днів прострочення сплати суми боргу - 26900 грн. , 3% річних склали 88.44 грн. ( 25500+1400= 26900; 26900 х3х40 : 365:100 = 88.44), інфляційне збільшення суми боргу становить 188 грн. 30 коп. (індекси інфляції у жовтні 2015 р. - 98.7, листопаді 102.0%; (98.7% х 102 %) =100.7% (сумарний індекс інфляції) ; 26900 х100, 7% - 26900 = 27088.3-26900= 188.3 грн. );

з 2.12.2015 року по 1.09.2016 року, на суму заборгованості 20500 грн. за 274 дні прострочення, 3% річних склали 461.67 грн. (20500х3х274:365:100), інфляційне збільшення суми боргу становить 1086 грн. 50 коп. (індекси інфляції у грудні 2015 року 100.7, січні 2016 р. 100.9%, лютому 2016 р. 99.6%, березні 2016р. -101,0%, у квітні 2016 р. 103.5%, травні 100.1%, червні 99.8%, липні 99.9%, серпні 99.7%; сумарний індекс інфляції склав 105,3% (100.7%х 100.9 % х 99.6% х 101 % х 103.5 % х 100.1% = 105.3%); 20500 х 105.3% - 20500 =21586.5 20500=1086.50)

Таким чином, за період з 24.07.2015 року по 1.09.2016 року 3% річних на суму заборгованості становлять 770, 03грн. (223.92 + 84.44 + 461.67) , за підрахунком позивача - 768.75 грн. (діючи в межах позовних вимог суд не виходить за межі цієї суми); інфляційне збільшення суми боргу за вказаний період склало 1274 грн. 80 коп. (188.3+1086.5) за підрахунком позивача - 1879 грн. 79 коп.

Судом критично сприйняті заперечення представників відповідача на позов, про те, що зобовязання не виконане через арешт коштів на рахунках та в касі, а отже, відсутня вина КС «Глобинська». Таке твердження суперечить закону. Зокрема, ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Не заслуговує на увагу і твердження представника відповідача про відсутність спору, оскільки письмове звернення про повернення суми внеску позивач до КС «Глобинська» не подавав.

Так, відповідно до п.1 розділу ІІІ Правил здійснення депозитних операцій для кредитних спілок, затверджених розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 30.12.2011 року № 821 ( у редакції розпорядження від 26.04.2016 року № 908), зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 року за № 2111/20524, за договором про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок кредитна спілка зобовязана видати внесок (вклад) та нараховані проценти за цим внеском (вкладом) із спливом строку, визначеного у договорі про залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок; також зобов»язана видати внесок (вклад) або його частину та нараховані проценти на першу вимогу вкладника.

У разі отримання кредитною спілкою письмової вимоги члена кредитної спілки про повернення внеску (вкладу) на депозитний рахунок або його частини кредитна спілка зобов'язана: прийняти письмову вимогу шляхом проставлення на ній дати отримання, підпису уповноваженої особи, прізвища, імені та по батькові уповноваженої особи і відбитка печатки кредитної спілки (за наявності); зареєструвати письмову вимогу члена кредитної спілки згідно з положенням про документообіг, затвердженим кредитною спілкою; виконати вимогу відповідно до умов договору залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок.

Таким чином, з тексту Правил вбачається, що звернення може бути як усним, так і письмовим, але порядок вирішення письмового звернення чітко регламентований. Разом з цим вклад має видаватися на першу вимогу вкладника, що є усталеною практикою для всіх банківських та фінансових установ.

Такі вимоги заявлялися позивачем неодноразово, але не були виконані. Зокрема, навіть із записів по ощадно-позичковій книжці простежується два звернення позивача до спілки 23.10.2015 року та 2.12.2015 року.

Крім цього, є суттєвою при вирішенні спору і та обставина, що арешт із каси відповідача знято 31.03.2017 року, тобто вже після подання позову, але сума вкладу (внеску) позивачеві станом на 19.05.2017 року не повернута, що є безумовним доказом порушення майнових прав ОСОБА_1 .

З огляду на викладене у зв'язку із простроченням виконання грошового зобов'язання (неповернення суми вкладу у повному обсязі) , стягується з відповідача на користь позивача, як спадкоємця вкладника ОСОБА_5 за заповітом, 20500.00 грн. заборгованість за депозитним договором № 76 від 03.07.2014 року; 1274 грн. 80 коп. у відшкодування інфляційних втрат; 768 грн. 75 коп. 3% річних, а всього, 22543.55 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 549, 610, 611, 625 ЦК України, ст. 10,11,30,60, 88, 212-215 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з кредитної спілки «Глобинська» на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1:

- 20500.00 грн. заборгованість за депозитним договором № 76 від 03.07.2014 року;

-1274 грн. 80 коп. у відшкодування інфляційних втрат;

- 768 грн. 75 коп. 3% річних від заборгованості за депозитним договором № 76 від 03.07.2014 року, а всього, 22543 грн. 55 коп.

Стягнути з кредитної спілки «Глобинська» на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, 551 грн. 20 коп. у відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Р. М. Марущак