ЗА О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2017 року м. Болехів .
Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого - судді Головенко О. С.
секретаря судового засідання Бойко Н.З.
з участю: представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики ,-
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги в уточненій редакції підтримав з підстав, зазначених в позовній заяві та додатково пояснив, що позивач з відповідачем був у добрих відносинах, працював у нього та надав кошти під розписку відповідачу на розвиток бізнесу. Частину позику у добровільному порядку відповідач не повертає, що стало підставою для звернення до суду.
В судове засідання відповідач не з`явився повторно, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить оголошення в газеті "Галичина" про виклик його до суду (а.с.86), а також повідомленням про вручення судової повістки.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно з"ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, безпосередньо дослідивши наявні докази у справі та надавши їм оцінку, прийшов до висновку про часткове задоволення уточнених позовних вимог, виходячи з наступного.
Встановлено, що спірні правові відносини між сторонами виникли з договірних відносин.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
У відповідності з правовою позицією Верховного Суду України по справі № 6-63 цс13 (постанова від 18 березня 2013 року), яка відповідно частини 1 статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Як зазначено у статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно вимог ч.2 ст.530 ЦК України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Оскільки у розписці вказано про термін повернення боргу, то позивач неодноразово у усній формі нагадував відповідачу про повернення боргу, який останній отримав. Однак відповідач на даний час всі кошти не повернув, а тільки частину.
А наявність боргового документа у позивача згідно ст. 545 ЦК також підтверджує той факт, що боржник не виконав свого зобов'язання.
Так, у вказаній розписці обумовлено, що відповідач зобов'язувався повернути борг до 01.03.2014 року.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Враховуючи вищезазначені положення закону та у випадку не встановлення договором розміру процентів після спливу визначеного у договорі строку їх повернення, слід дійти висновку про визначення розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України.
Окрім того, підлягають застосуванню положення ст. 625 ЦК України із поєднанням зі ст. 1048 ЦК України у разі прострочення виконання боржником грошового зобов'язання.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-1412цс16, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.
Зокрема, у вказаній позиції викладено, що у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобовязання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.
Таким чином, право позивача, з приводу якого він звернулася в суд, порушено і воно підлягає захисту в межах заявлених вимог шляхом стягнення з відповідача заборгованості, яка складається : з основної суми боргу- 21 274грн., процентів від суми позики на рівні облікової ставки НБУ за весь час користування позиченими коштами (з 04.01.2014 по 03.01.2017року), оскільки за договором позики не передбачено розмір процентів, а також трьох процентів річних від простроченої суми (з 01.03.2014року по 03.01.2017року).
Розрахунок процентів від суми позики на рівні облікової ставки НБУ
Період % річних на рівні облікової ставки НБУ
з 04.01.2014 6.5
з 15.04.2014 9.5
з 17.07.2014 12.5
з 13.11.2014 14.0
з 06.02.2015 19.5
з 04.03.2015 30
з 28.08.2015 27
з 25.09.2015 22
з 22.04.2016 19
з 27.05.2016 18
з 24.06.2016 16.5
з 29.07.2016 15.5
з 16.09.2016 15.0
з 28.10.2016 14.0
з 08.12.2016 14
Нарахування трьох процентів річних здіснюється згідно розрахунку, наведеного нижче :
У відповідності до ст.88 ЦПК України суд вирішує питання щодо витрат, повязаних з розглядом справи в суді, які в даному спорі становлять: судовий збір в сумі 640 грн, 150 грн. згідно квитанції про публікацію в пресі оголошення про виклик відповідача, всього 790 грн. судових витрат.
На підставі наведеного, ст. 526, 530,545, 625, 1046,1048 ЦК України, керуючись ст. 88, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов задоволити частково.
- 21 274.00 грн. - залишок суми позики;
- 2615.74 грн. - трьох процентів річних,
а також 790 (сімсот дев"яносто) грн. судових витрат по справі.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Болехівським міським судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Головенко О.С.