Апеляційний суд Житомирської області
Справа №274/523/17 Головуючий у 1-й інст. Щербак Д. С.
Категорія 50 Доповідач Трояновська Г. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду, а саме з 09.02.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, на підставі ч.2 та ч.4 ст.84 СК України просила суд стягувати з відповідача на свою користь аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років, тобто до 20.02.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 01 серпня 2015 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердичеву реєстраційної служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 179. Сторони від вказаного шлюбу мають дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Зазначала, що відповідач має постійне місце роботи, працює інкасатором у Бердичівському відділенні № 10005/043 ПАТ «Державний ощадний банк України», його дохід є регулярним та стабільним, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має.

Оскільки відповідач не надає допомоги у добровільному порядку, просила задовольнити позов.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду, а саме з 09.02.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частки зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду, а саме з 09.02.2017 року, і до досягнення сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до 20.02.2019р.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішення про стягнення аліментів допущено до негайного виконання в межах суми платежу з один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_1 В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції стягнуто завищений розмір аліментів на утримання дружини, оскільки розмір стягнутих аліментів на дитину та дружину становить фактично 45% усіх видів його заробітку, які він не спроможний сплачувати.

Відповідно до розяснень, які містяться в абзаці першому пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку відповідно до ст. 303 ЦПК України апеляційний суд при перевірці законності й обґрунтованості рішення суду першої інстанції не має права виходити як за межі доводів апеляційної скарги, так і за межі вимог, заявлених у суді першої інстанції, крім випадків передбачених частинами третьою та четвертою цієї статті.

У третьому абзаці пункту 15 названої постанови Пленуму зазначено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Як видно із змісту апеляційної скарги ОСОБА_2 не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині вимог про стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому рішення суду в цій частині не перевіряється.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого.

З роз'яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вбачається, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі з 1 серпня 2015 року (а.с. 7), є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).

Довідкою, виданою КВЖРЕП №7 м. Бердичева №138 від 24.01.2017 року підтверджується, що малолітня дитина сторін проживає разом з матірю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні (а.с.9).

ОСОБА_1 не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною та стоїть на обліку в Бердичівському РУПСЗН, отримує допомогу в розмірі 860 грн. щомісячно (а.с. 10).

Встановивши такі обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог позивача та стягнення на її користь на її утримання аліментів до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Водночас, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів на утримання дружини (1/5 частина усіх видів заробітку (доходу) відповідача) є дещо завищена.

Так, відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилаючись на те, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, а саме роздрібною торгівлею в неспеціалізованих магазинах, позивач не надала доказів на підтвердження цих обставин.

Разом з тим посилання відповідача, як на підставу відмови в позові до дружини, на те, що він згодом може бути скорочений з роботи інкасатора ПАТ «Державний ощадний банк України», а тому не буде спроможний сплачувати аліменти на її утримання є безпідставними, оскільки суд розглядає справу на момент виникнення спірних правовідносин, а не на майбутнє.

Оцінивши докази по справі, колегія суддів вважає, що на даний час відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, але у розмірі меншому, ніж визначено судом першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає , що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення та зменшує розмір стягнутих з нього на утримання ОСОБА_4 аліментів з 1/5 до 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, змінивши рішення суду першої інстанції в цій частині.

В решті суду першої інстанції щодо законності та обґрунтованості стягнення аліментів на утримання дружини залишається без змін.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення у справі, а апеляційну скаргу задоволено частково, то з ОСОБА_2 належить стягнути судовий збір в сумі 704 грн. 00 коп. (640 грн. 00 коп. х 110% = 704 грн.).

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 11 квітня 2017 року змінити, зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання з 1/5 до 1/8 частини усіх видів його заробітку /доходу/ щомісячно.

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 704 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді