САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2271/16-ц
Провадження №2/726/90/17
УХВАЛА

27.02.2017 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Тріски А. І. ри секретарі Осипчук Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №13-210/7871-22612 від 07.12.2009 року в сумі 136191,07 доларів США.

До початку розгляду справи по суті, представник відповідача заявив клопотання про залишення без розгляду позову ПАТ «Альфа-Банк» на підставі п.6 ч.1 ст.207 ЦПК України, оскільки кредитний договір укладеного між сторонами, містить третейське застереження, відповідно до якого всі судові спори стосовно вказаного кредитного договору підлягають остаточному вирішенню у Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації "Всеукраїнський фінансовий союз" у відповідності до його регламенту.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи і пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість вимог в межах доводів в заяві, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заявляючи дане клопотання представник відповідача, посилаючись на п.6 ст.207 ЦПК України, виходив зі змісту спірного кредитного договору, укладеного між ПАТ "Альфабанк" та ОСОБА_1, який містить третейське застереження.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про третейські суди» на розгляд до третейського суду може бути переданий спір за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього закону.

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 зазначеного Закону доповнено пунктом 14 про те, що третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

Згідно з абз.2 п.3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30 березня 2012 року №5 за наявності у кредитному договорі третейського застереження (окремої третейської угоди) при вирішенні спору суд має врахувати положення пункту 14 частини першої статті 6 Закону України від 11 травня 2004 року №1701-VI "Про третейські суди" про те, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), не підлягають розгляду третейськими судами. Тому за наявності вказаного третейського застереження (окремої третейської угоди) залишення позовної заяви споживача без розгляду на підставі пункту 6 частини першої статті 207 ЦПК України є неприпустимим. Такі заяви підлягають вирішенню і за наявності з цього приводу рішення третейського суду, прийнятого за межами його компетенції.

Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди (ч.1 ст.12 Закону України "Про третейські суди" ).

Крім того судом враховуються роз'яснення, викладені в абзаці 5 частини другої постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, з яких вбачається, що договір сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (стаття 17 ЦПК України) не є відмовою від права на звернення до суду за захистом.

Такі висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 06 червня 2012 року, справа за № 6-50цс12, а саме «Третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав».

Крім того суд враховує правовий висновок Верховного суду України, висловлений у постанові від 04 листопада 2015 року по справі №6-2074цс15, з якого вбачається що заборона на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів поширюється на спори про захист прав банківських установ, тобто спори, в яких позивачем є банківська установа, а відповідачем - споживач.

Отже, постановлення такої ухвали, про залишення позову без розгляду з вказаних підстав буде фактичним позбавленням позивача права захисту свого права щодо вирішення питання про стягнення заборгованості, яка на його думку існує.

У зв'язку з наведеними обставинами, суд вважає, що в задоволенні даної заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.207, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про залишення без розгляду позову ПАТ «Альфа-Банк» на підставі п.6 ч.1 ст.207 ЦПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3