Справа 337/4906/16-ц
Провадження № 2/337/228/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2017 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя
у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.
при секретарі Жевакіній Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Хортицький районний відділ у м.Запоріжжі Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом.
У позові вказали, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1. Разом з ними в квартирі зареєстрована ОСОБА_3, яка є колишньою дружиною ОСОБА_1 Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 25.07.2012 року шлюб ОСОБА_2 з відповідачкою розірваний. Рішенням суду встановлено, що відповідачка починаючи з грудня 2011 року проживає окремо, тому просили визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № 225 будинку № 3 по вул.14 Жовтня в м.Запоріжжі.
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у судове не зявилися, надали суду письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, просять позов задовольнити.
Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання неодноразово не зявилася, про слухання справи сповіщалася належним чином, шляхом надсилання рекомендованими листами на її адресу реєстрації судових повісток, копії позову та додатків до нього, за отриманням поштових відправлень не з'явилася, тому вони повернуті суду.
Враховуючи зазначені обставини, суд вважає неотримання відповідачкою поштового відправлення відмовою у його отриманні, а тому, відповідно до п.8 ст. 76 ЦПК України відповідачка вважається повідомленою належним чином про час, місце розгляду цивільної справи, а оскільки вона не повідомила суд про причини своєї неявки, суд вважає причину її неявки неповажною.
Відповідно до ст. 74 ЦПК України, судова повістка фізичним особам, які не мають статусу підприємців направляється за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Як вбачається з довідки адресно - довідкового сектору Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 29.12.2016 року, ОСОБА_3А зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 20), саме за місцем реєстрації відповідачка повідомлялася про слухання справи, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності по наявних у справі документах, шляхом постановлення заочного рішення.
Представник третьої особи - Хортицького районного відділу у м.Запоріжжі Управління Державної міграційної служби в Запорізькій області у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи був сповіщений належним чином.
Враховуючи вказане, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.
Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню, у звязку з наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
У відповідності до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.ст.11, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог, та на підставі доказів, наданих сторонами по справі.
Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності в рівних долях: ОСОБА_2, ОСОБА_1 по 1/2 частині, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 3787768 від 08.05.2004 року (а.с.11).
Відповідно до довідки адресно - довідкового сектору Державної міграційної служби України в Запорізькій області від 29.12.2016 року, ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 20).
Актом обстеження квартири АДРЕСА_1, на предмет фактичного проживання ОСОБА_3А від 13.12.2016 року встановлено, що ОСОБА_3 в квартирі не проживає з серпня 2012 року (а.с. 16).
Відповідно до ст.. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Житлове приміщення, яке вони мають право зайняти, визначається його власником.
Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник користується, володіє, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.
Враховуючи, що власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідачка ОСОБА_3А у спірній квартирі не проживає з серпня 2012 року, що підтверджується документами, які є у матеріалах справи, заперечень у цій частині доводів позивачів, відповідачка суду не надала, тому, відповідно до ст. 405 ЦК України її необхідно визнати втратившею право користування вказаним житловим приміщенням.
Керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 208, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-
Позов задовольнити.
Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 225 будинку № 3 по вул.14 Жовтня в м.Запоріжжі.
Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів через Хортицький районний суд м.Запоріжжя.

Суддя: Г.Є. Гнатик