АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 619/3409/16-ц Головуючий суддя І інстанції Овсянніков В. С.
Провадження № 22-ц/790/1451/17 Суддя доповідач Карімова Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Баранкової В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, ОСОБА_4 на заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 07 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2016 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з позовною заявою, в якій після уточнення просили визнати ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: пров. Калиновий, б.17/вул. Шкільна, буд. 25, смт Вільшани, Дергачівський район, Харківська область; зняти ОСОБА_5 з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що їм на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку за адресою: пров. Калиновий б.17/вул. Шкільна, б.25, смт. Вільшани, Дергачівський район, Харківська область.

В спірному будинку зареєстровані чотири особи, в тому числі й відповідач у справі ОСОБА_5, яка в будинку не проживає.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 07 грудня 2016 року позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано ОСОБА_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: пров. Калиновий б.17/вул. Шкільна, б.25, смт. Вільшани, Дергачівський район, Харківська область.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1102,40 грн.

Вказане рішення оскаржено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які, посилаючись на незаконність та необгрунтованість рішення суду, неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення районного суду в частині відмови у задоволенні позову про зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_5П, та ухвалити нове, яким задовольнити їх позовні вимоги в цій частині. В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржують.

Зазначають, що на теперешній час функцію щодо реєстраційного обліку осіб за місцем проживання здійснює Вільшанська селищна (сільська) рада Дергачівського району Харківської області, а не Дергачівський РВ ГУ УМВС України в Харківській області, як зазначив суд першої інстанції.

Вислухавши пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які підтримали доводи апеляційної скарги в оскаржуваній частині рішення, перевіривши відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_5 втратила право користування спірним житловим будинком оскільки не проживає в ньому з 01 вересня 2012 року, однак підстав додатково покладати зобов»язання на Дергачівський РВ ГУ УМВС України в Харківській області щодо зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_5 немає.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи позивачу ОСОБА_3 належить 1/6 частина житлового будинку за адресою: пров.Калиновий б.17/вул.Шкільна, б.25, смт Вільшани, Дергачівський район, Харківська область, на підставі договору дарування, посвідченого 17.08.2016 року приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області за реєстровим №1434 та 1/6 частина зазначеного будинку на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09.10.2004 року приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області за реєстровим №1929.

Позивачу ОСОБА_4 належить 1/6 частина вказаного житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 09.10.2004 року приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області за реєстровим № 1929.

Як вбачається з технічного паспорта та домової книги за адресою: пров. Калиновий, б.17,/вул. Шкільна, б.25, смт. Вільшани, Дергачівський район, Харківська область зареєстровані: позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, мати позивачки ОСОБА_6, відповідач ОСОБА_5, яка не є співвласником цього будинку.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 з моменту реєстрації та по теперішній час за вказаною адресою не проживає, тому втратила право користування житловим приміщенням на підставі ст.405 ЦК України.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Цивільним кодексом та іншими законами може встановлюватися для захисту певних чи окремих категорій справ спеціальні способи захисту прав. З урахуванням наведеного суд під час розгляду і вирішення цивільної справи визначає спосіб захисту виходячи із закону, який регулює конкретні правовідносини, і тих юридичних фактів, що обумовлюють виникнення цих правовідносин та цього спору.

У тих випадках, коли спеціальна норма закону встановила інший, ніж визначений

ст. 16 ЦК, спосіб захисту, застосовується спосіб захисту, встановлений спеціальною нормою.

Відповідно до змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення повноважень органів місцевого самоврядування та оптимізації надання адміністративних послуг» до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», виконавчим органам сільських, селищних, міських рад з 04.04.2016 року делеговані повноваження у сфері реєстрації/зняття з місця реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні.

З метою реалізації повноважень органів місцевого самоврядування щодо виконання функцій з реєстрації осіб постановою КМУ від 02.03.2016 року № 207 затверджено Правила реєстрації місця проживання, які визначають механізм реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні та Порядок передачі інформації до Єдиного державного демографічного реєстру.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

У звячзку із чим після набрання законної сили цим рішенням про визнаня ОСОБА_5 такою, що втратила право користування спірним жилим будинком, вказане рішення суду може бути подане до Вільшанської селищної (сільської) ради Дергачівського району Харківської області як підстава для проведення реєстраційної дії, і є обов»язковим до виконання та не потребує додаткового зобов»язання цього органу до здійснення реєстраційних дій.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 в частині зобов'язання зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_5 є передчасними та задоволенню не підлягають.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_3, ОСОБА_4 на те, що реєстраційний облік осіб за місцем проживання здійснює Вільшанська селищна (сільська) рада Дергачівського району Харківської області, а не Дергачівський РВ ГУ УМВС України в Харківській області, як зазначено в рішенні суду першої інстанції, не є підставою для скасування або зміни цього рішення районного суду, оскільки зміна суб»єкта, який займається питанням зняття з реєстрації, не має правового значення для вирішення цього спору.

В іншій частині заочне рішення суду не оскаржуєтьтся та судом апеляційної інстанції не переглядається.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відхилити.

Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 07 грудня 2016 року в оскаржуваній частині залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Головуючий:Р

Судді: