ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 4-с/753/65/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2017 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали за скаргою на дії державного виконавця Дарницького РВДВС м. Києва ГТТУЮ у м. Києві, яка підписана ОСОБА_2, із зазначенням скаржника - Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", крім того, вказана "заінтересована особа": ОСОБА_3, щодо скасування постанови, визнання бездіяльності у виконавчому провадженні, що призвело до порушення прав, та щодо строків розгляду заяви, про зобов"язання вжити заходів щодо відкриття виконавчого провадження,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшла вказана скарга.

Вказану скаргу було подано без додержання вимог, викладених у ст.119ЦПК України, а саме: не зазначено конкретного державного виконавця - безпосереднього суб"єкта оскарження, на якого міститься лише огульне посилання у змісті вимог скарги, які конкретно не викладені; не наведено обгрунтування щодо зазначення заявником процесуального статусу інших осіб - як заінтересовані особи в контексті обраного заявником виду провадження, в тому числі, щодо зазначення саме Дарницького РВДВС м. Києва ГТТУ у м. Києві у якості "Заінтересованої особи", зокрема в контексті положень ст.383 ЦПК України, яка регламентує оскарження дій виключно відповідної посадової особи; не надано документу на підтвердження повноважень ОСОБА_2, який передбачений ст.42 ЦПК України; не вказано номерів засобів зв"язку інших учасників.

Згідно зі ст.121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Відповідно до ч.1, 2, 8 ст.8 ЦПК України: суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України; суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України; якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи наведене, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено залишити без руху скаргу з наданням заявнику строку для виправлення вказаних недоліків. Копію вказаної ухвали Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" отримало15.02.2017 року (що підтверджується наявною розпискою у рекомендованому листі).

При цьому, недоліки скарги були усунуті не у повному обсязі.

Так, до Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява, підписана ОСОБА_2 від 17лютого 2017 року щодо усунення недоліків на 1 арк. з додатками у виді скарги, в якій також зазначено ще і заінтересовану особу - старшого державного виконавця Дарницького РВДВС м. Києва ГТТУЮ у м. Києві Пацуріна О.В., та надано фотокопію довіреності, яка завірена підписом самої зацікавленої особи - ОСОБА_2

Судом враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

З положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Судом враховано, що до вказаної заяви була долучена лише фотокопія документу щодо повноважень ОСОБА_2 - копія довіреності (яка жодним чином не завірена), проте регламентований ст.ст.42, 119 ЦПК України перелік належних документів, які підтверджують повноваження представника особи у цивільному судочинстві, не передбачає можливості підтвердження відповідних повноважень представника шляхом надання вказаної копії відповідних документів, а імперативно зазначено, що надаються саме "документи" (за встановленим переліком), а не їх копії. При цьому, ст.42 ЦПК України імперативно встановлює, що саме оригінали документів, зазначених у цій статті, або копії з них, посвідчені суддею, приєднуються до справи.

Крім того, у вказаній копії довіреності зазначено, що остання втрачає чинність зокрема в момент припинення трудових відносин, при цьому, всупереч положенням зокрема ст.60 ЦПК України, заявником не доведено факт наявності трудових відносин з ПАТ "Дельта Банк" як станом на дату підписання вказаної скарги - 22.11.2016 року, так і станом на дату підписання вказаної заяви щодо усунення недоліків - 17.02.2017 року.

Крім того, зміст вимог скарги, долученої до вказаної заяви від 17.02.2017 року, викладених у її пунктах 2-4 не було викладено конкретно.

При цьому, заявником не враховано, що відповідно до імперативних вимог статті 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

Також, судом враховано, що вочевидь вищевказані вимоги, які не викладені конкретно не можуть бути виконані і у відповідності до імперативних вимог Закону України "Про виконавче провадження", в тому числі, ст.4, якою серед вимог до виконавчого документу зокрема передбачено необхідність зазначення в ньому відповідної резолютивної частини рішення (яка відповідно до вищевказаних імперативних положень ст.11 ЦПК України вочевидь не має виходити за межі відповідної прохальної (резолютивної) частини відповідного звернення).

При цьому, в силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

На підставі викладеного, відповідно до вимог ст.121 ЦПК України, враховуючи також, що заявник добросовісно намагався усунути вказані недоліки, вважаю, що скаргу належить знову залишити без руху, а заявнику належить надати строк для виконання зазначених вимог.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Залишити без руху скаргу, яка підписана ОСОБА_2, із зазначенням скаржника - Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", з наданням заявнику строку для виправлення недоліків - 5 днів з наступного дня після отримання копії цієї ухвали.

Якщо у встановлений термін зазначені вимоги не будуть виконані заява буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ