Номер провадження 2/754/1085/17
РІШЕННЯ

Іменем України

17 травня 2017 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді : Галась І.А.

при секретарі - Ленській Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Яготинський маслозавод» до ОСОБА_1 про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.07.2016 року відповідач на своїй сторінці в Fecebook опублікував недостовірну інформацію стосовно позивача, а саме стосовно дослідження якості вершкового масла, яке нібито було проведено Українською асоціацією постачальників торгових мереж разом із ГО «Всеукраїнська асоціація з питань захисту прав споживача «Споживча довіра», що зганьбила гідність, честь та ділову репутацію ПАТ «Яготинський маслозавод». Просив суд визнати недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право інформацію поширену ОСОБА_1 на сторінці в Facebook через мережу Інтернет про продукцію Публічного акціонерного товариства «Яготинський маслозавод» та зобов'язати ОСОБА_1 спростувати протягом тижня з дня набрання рішенням законної сили недостовірну інформацію про продукцію Публічного акціонерного товариства «Яготинський маслозавод» шляхом розміщення на сторінці в соціальній мережі Facebook - www.facebook.com/people/Alexey-Doroshenko/66603 спростування такого змісту: «Спростування. Шановні читачі! Я, ОСОБА_1 спростовую недостовірну інформацію, поширену в пості https://www.facebook.com/permalink.phpstory_fbid=172202 &id=66603& comment_id=157101&notif_t=feed_comment_reply&notif_id=405077 в частині інформації про продукцію Публічного акціонерного товариства «Яготинський маслозавод». Продукція Публічного акціонерного товариства «Яготинський маслозавод» масло солодко вершкове селянське 73,0% жиру ТМ «Яготинський маслозавод» було включено до переліку недобросовісних виробників випадково.» Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ «Яготинський маслозавод» моральну шкоду в розмірі 100 грн. та понесені судові витрати по сплаті судового збору.

В судовому засіданні представник позивача - Голуб В.А. підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник - ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали у повному обсязі, посилаючись на те, що висловлювання відповідача в соціальній мережі на адресу позивача не може розцінюватися, як поширення недостовірної інформації, яка порочить цого честь, гідність та ділову репутацію, оскільки ця інформація є оціночним судженням відповідача, є вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача. Відповідач та його представник зазначили, що позивачем не доведений факт розповсюжєення відповідачем відомостей, які принижують його честь та гідність, недостовірність інформації, що розміщена в соціальній мережі, не доведено вини відповідача та не зазначено в чому саме полягала моральна шкода і який вона має вираз, а відтак вважали позовні вимоги безпідставними та необгрунтованими.

Вислухавши пояснення відповідача, представників сторін по справі, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Конституцією України, статтею 34, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Відповідно до п.2 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1 при розгляді справ про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні точно і неухильно застосувати положення Конституції України, Цивільного кодексу України, законів України від 16 листопада 1992 року N 2782-XII "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні", від 2 жовтня 1992 року N 2657-XII "Про інформацію", від 21 грудня 1993 року N 3759-XII "Про телебачення і радіомовлення" (у редакції Закону від 12 січня 2006 року N 3317-IV), від 23 вересня 1997 року N 540/97-ВР "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" та інших нормативно-правових актів, що регулюють вказані суспільні відносини. Крім того, враховуючи положення статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняттяЗакону України від 23 лютого 2006року N 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з рав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року; далі - Конвенція) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права, а також враховувати роз'яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 1 листопада 1996 року N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя".

Разом з тим згідно статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно

додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростувати недостовірну інформацію про себе і членів сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач на своїй сторінці в Fecebook опублікував інформацію стосовно позивача, а саме стосовно дослідження якості вершкового масла, яке нібито було проведено Українською асоціацією постачальників торгових мереж разом із ГО «Всеукраїнська асоціація з питань захисту прав споживача «Споживча довіра», яка оскаржується позивачем. Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач зазначав, що поширена вищевказана інформація є недостовірною і принижує його ділову репутацію.

Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту.

Зокрема, під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

За змістом ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 року № 1, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Сторонам роз'яснювалось, що відповідно до вимог ст.ст.27, 31 ЦПК України, позивач, відповідач, третя особа для підтвердження своїх вимог та заперечень, зобов'язані надати суду всі наявні докази, або повідомити про них суд до початку розгляду справи судом по суті.

Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до копії рішення Господарського суду м.Києва від 31.10.2016 року позовні вимоги ПАТ «Яготинський маслозавод» до Громадської організації "Всеукраїнська асоціація з питань захисту прав споживачів "Споживча довіра" про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди - задоовлено частково.

Вказаним рішенням встановлено, що розповсюдження Громадською організацією "Всеукраїнська асоціація з питань захисту прав споживачів "Споживча довіра" у листі № 47/04-С від 14.07.2014 інформації стосовно Публічного акціонерного товариства "Яготинський маслозавод" не відповідає дійсності, а відповідачем не надано суду належних доказів на підтвердження достовірності відображеної інформації.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що інформація, яку просить спростувати позивач, а саме: про продукцію Публічного акціонерного товариства «Яготинський маслозавод» розміщена на сторінці в соціальній мережі Facebook - www.facebook.com/people/Alexey-Doroshenko/66603 зачіпає честь, гідність, ділову репутацію позивача.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній, так і юридичній особі. Зазначені вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди.

Відповідно до ч. 7 ст. 277 ЦК України, п.п. 24 і 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.

Якщо суд ухвалює рішення про право на відповідь або про спростування поширеної недостовірної інформації, то у судовому рішенні за необхідності суд може викласти текст спростування інформації або зазначити, що спростування має здійснюватися шляхом повідомлення про ухвалене у справі судове рішення, включаючи публікацію його тексту. За загальним правилом, інформація, що порочить особу, має бути спростована у спосіб, найбільш подібний до способу її поширення (шляхом публікації у пресі, повідомлення по радіо, телебаченню, оголошення на зібранні громадян, зборах трудового колективу, відкликання документа тощо).

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині зобов'язання відповідача спростувати протягом семи днів з дня набрання рішенням законної сили недостовірну інформацію про продукцію Публічного акціонерного товариства «Яготинський маслозавод» шляхом розміщення на сторінці в соціальній мережі Facebook - www.facebook.com/people/Alexey-Doroshenko/66603 спростування наступного змісту: «Спростування. Шановні читачі! Я, ОСОБА_1 спростовую недостовірну інформацію, поширену в пості https://www.facebook.com/permalink.php story_fbid=172202 &id=66603&comment_id=157101&notif_t=feed_comment_reply&notif_id=405077 в частині інформації про продукцію Публічного акціонерного товариства «Яготинський маслозавод». Продукція Публічного акціонерного товариства «Яготинський маслозавод» масло солодко вершкове селянське 73,0% жиру ТМ «Яготинський маслозавод» було включено до переліку недобросовісних виробників випадково.»

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд враховує роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року N 5), а саме ті обставини, що при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою і не повинен призводити до припинення діяльності засобів масової інформації чи іншого обмеження свободи їх діяльності.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (абзац другий пункту 5 постанови Пленуму № 4).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт завдання відповідачем втрат немайнового характеру, зокрема, заподіяння моральної шкоди на суму 100 грн., а тому вимога позивача про стягнення з відповідача на користь ПАТ «Яготинський маслозавод» моральної шкоди, спричиненої поширенням недостовірної інформації у розмірі 100 грн., не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Яготинський маслозавод» судовий збір в розмірі 640 гривень.

Керуючись ст.ст. 3, 32 Конституції України, ст.ст.10, 27, 31, 60, 61, 212, 213 - 215 ЦПК України, ст. ст. 94, 201, 277, 297 ЦК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. за № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року N 5), суд

в и р і ш и в :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Яготинський маслозавод» до ОСОБА_1 про захист ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Визнати недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право інформацію поширену ОСОБА_1 на сторінці в Facebook через мережу Інтернет про продукцію Публічного акціонерного товариства «Яготинський маслозавод».

Зобов'язати ОСОБА_1 спростувати протягом семи днів з дня набрання рішенням законної сили недостовірну інформацію про продукцію Публічного акціонерного товариства «Яготинський маслозавод» шляхом розміщення на сторінці в соціальній мережі Facebook - www.facebook.com/people/Alexey-Doroshenko/66603 спростування такого змісту: «Спростування. Шановні читачі! Я, ОСОБА_1 спростовую недостовірну інформацію, поширену в пості https://www.facebook.com/permalink.php story_fbid=172202 &id=66603&comment_id=157101&notif_t=feed_comment_reply&notif_id=405077 в частині інформації про продукцію Публічного акціонерного товариства «Яготинський маслозавод». Продукція Публічного акціонерного товариства «Яготинський маслозавод» масло солодко вершкове селянське 73,0% жиру ТМ «Яготинський маслозавод» було включено до переліку недобросовісних виробників випадково.»

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Яготинський маслозавод» судовий збір в розмірі 640 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: