Справа № 589/5012/16-ц
Провадження № 2/589/293/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Надточій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чапліївської сільської ради про встановлення факту належності та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року до суду надійшла вищевказана позовна заява. Позовні вимоги обгрунтовані наступним. 07.10.2000 р. помер батько позивача ОСОБА_2. Заповіту спадкодавець не складав. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, на житловий будинок житловою площею 28,3 кв.м., загальною 47,4 кв.м., з господарськими будівлями позначених в схематичному плані: житловий будинок А, прибудова а, ганок г, погріб Пг, літня кухня "Б", прибудова до літньої кухні "б", навіс "В", літня душова "Г", сарай "Д", сарай "Е", навіс "Ж", вбиральня "У", огорожа №1-3, який знаходяться за адресою с. Чапліївка, Шосткинського району, вул. Приозерна, буд. № 56.

Спадкоємець першої черги за законом дружина померлого ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_2., однак, у шестимісячний строк після його смерті не звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_3 фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, оскільки на час смерті ОСОБА_2 з ним разом була зареєстрована та фактично проживала та відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України є такою що прийняла спадщину.

02.03.2016 р. померла мати позивача ОСОБА_3 Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, який належав її померлому чоловіку не отримала. За відсутності заповіту та спадкового договору спадкоємцем першої черги за законом є син померлої - позивач ОСОБА_1 та дочка померлої ОСОБА_4, однак, вона відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача.

12.12.2016 позивач звернувся до державного нотаріуса Шосткинської міської державної нотаріальної контори, виконуючої обов'язки державного нотаріуса Шосткинської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини, для отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, нотаріус своєю постановою від 13.12.2016, відмовив позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинокз надвірними будівлями причини не надання натаріусу правовстановлюючого документа, що підтверджували б право власності спадкодавця ОСОБА_3 на вищевказане нерухоме майно, а лише (довідку Чапліївської сільської ради, технічну документацію органів БТІ) та непроведення спадкодавцем реєстрації права власності на нерухоме майно, що суперечить вимогам ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вимогам п.п.4.12, 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5.

З урахуванням вищевикладеного, посилаючись на норми ст. 392, 1220, 1226, 1235, 1269, 1270 ЦК України, позивач просить суд встановити факт володіння ОСОБА_2 вищевказаним житловим будинком з надвірними будівлями, визнати факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після померлого чоловіка ОСОБА_2, а також визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на вищевказаний житловий будинок.

Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач (представник) в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, покладається на розсуд суду.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке.

З доданої до позовної заяви виконавчого комітету Чапліїівської сільської ради від 29.11.2016 за №1327 вбачається, що житловий будинок з господарськими спорудами за адресою: с. Чапліївка, Шосткинського району, вул. Приозерна, буд. № 56 належав ОСОБА_2, на підставі погосподарській книги № 1 на 2016-20120 номер об'кта по господарського обліку - 0054-5/.

З копій свідоцтв про смерть вбачається, що ОСОБА_2 помер 07.10.2000, його дружина ОСОБА_3 померла 02.03.2016.

З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були батьками позивача.

З довідки виконавчого комітету Чапліїівської сільської ради від 29.11.2016 за №1327 та № 1028 вбачається, що за адресою: вул. Приозерна (колишня вул.Колгоспна), буд. № 56, с.Чапліївка, Шосткинського району були зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 по день смерті.

Згідно копії Свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Шосткинської міської державної нотаріальної контори, що діє в порядку заміщення державного нотаріуса Шосткинської районної державної нотаріальної контори від 14.11.2016 р. за №1522 вбачається, що заведене спадкова справ №128 за 2016 рік за заявою ОСОБА_1Ф, який прийняв спадщину після померлої 02.03.2016 ОСОБА_3.

З листа завідувача Шосткинської районної державною нотаріальною конторою вбачається, що після смерті ОСОБА_3 02.03.2016 р. була заведена спадкова справа № 128 за 2016 на підставі заяви сина спадкодавця ОСОБА_1, який спадщину прийняв, свідоцтво про право на спадщину за законом видавалось 14.11.2016 року, інші спадкоємці для прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались. Спадкоємиця за законом дочка померлої ОСОБА_4 відмовилась від прийняття спадщини на користь брата ОСОБА_1

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що ОСОБА_1 станом на день ухвалення рішення є єдиним спадкоємцем померлої ОСОБА_3 яка за свого життя прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Однак, на час чинності Цивільного кодексу УРСР момент виникнення права власності на будинки, споруди не залежав від державної реєстрації.

Згідно рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 поняття охоронюваний законом інтерес, що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування від 30 травня 2008 року № 7 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до вимог п.п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Суд вважає, що встановлення факту належності (володіння) обєкта нерухомого майна померлому спадкодавцю, який за свого життя не зареєстрував право власності згідно вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" з подальшим визнанням за позивачем права власності в порядку спадкування за законом, не суперечить Конституції і законам України, не суперечить суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Керуючись ст.ст. 213, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Встановити факт належності житлового будинку, який знаходиться за адресою с. Чапліївка, Шосткинського району, вул. Приозерна, буд. № 56, житловою площею 28,3 кв.м., загальною 47,4 кв.м., з господарськими будівлями позначених в схематичному плані: житловий будинок А, прибудова а, ганок г, погріб Пг, літня кухня "Б", прибудова до літньої кухні "б", навіс "В", літня душова "Г", сарай "Д", сарай "Е", навіс "Ж", вбиральня "У", огорожа №1-3 належав на праві власності ОСОБА_2, який помер 07 жовтня 2000 року.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_3, яка померла 02.03.2016 року, після смерті ОСОБА_2, який помер 07.10.2000 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом після померлої 02.03.2016 ОСОБА_3 на житловий будинок, який знаходяться за адресою с. Чапліївка, Шосткинського району, вул. Приозерна, буд. № 56, житловою площею 28,3 кв.м., загальною 47,4 кв.м., з господарськими будівлями позначених в схематичному плані: житловий будинок А, прибудова а, ганок г, погріб Пг, літня кухня "Б", прибудова до літньої кухні "б", навіс "В", літня душова "Г", сарай "Д", сарай "Е", навіс "Ж", вбиральня "У", огорожа №1-3.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М.Сидорчук