МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста ОСОБА_1 в складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Тищенко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» про визнання кредитного договору недійсним,

встановив:

У листопаді 2016р. ОСОБА_2 звернулась до суду із уточненим в подальшому позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» (далі ТОВ «Компанія Дасті») про визнання кредитного договору недійсним, посилаючись на те, що 29 липня 2014р. між її донькою ОСОБА_3 та Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» (далі ПАТ «Імексбанк») був укладений кредитний договір №ОДБ-5174713/N-8, відповідно до умов якого банком надано ОСОБА_3 овердрафт за допомогою картки Visa, з максимальною сумою заборгованості 10000,00грн. Зазначала, що 21 листопада 2014року ПАТ «Імексбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги та договору про заміну сторони у зобовязанні від 26 грудня 2014року передав/відступив новому кредитору ТОВ «Компанія Дасті» право вимоги отримання грошових коштів та всі інші права, за договором кредиту №ОДБ-5174713/N-8 від 29 липня 2014року, укладеного між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_3 Зазначала, що у ОСОБА_3 станом на 09 червня 2016року склалась заборгованість перед ТОВ «Компанія Дасті» у розмірі 18691,26грн., що стало їй відомо з листа банку.

Позивачка зазначала, що ОСОБА_3 з 18 років страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, визнана інвалідом ІІ групи, з діагнозом «шизофренія». Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2016року ОСОБА_3 була визнана недієздатною та призначено ОСОБА_2 опікуном над недієздатною ОСОБА_3

Стверджувала, що кредитний договір №ОДБ-5174713/N-8 від 29 липня 2014року, був укладений між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_3 з порушенням правил, що є обовязковими для сторін при його укладенні і виконанні, відповідно до вимог актів цивільного законодавства України і є повністю недійсним, з наступних підстав.

Всупереч вимогам чинного законодавства на час укладення кредитного договору №ОДБ-5174713/N-8 від 29 липня 2014року ОСОБА_3 була хвора та не мала цивільної дієздатності, зазначений правочин суперечить її інтересам.

Посилаючись на вищевикладене позивачка просила суд винести рішення, яким визнати недійсним кредитний договір №ОДБ-5174713/N-8 від 29 липня 2014року, укладений між ОСОБА_3 та ПАТ «Імексбанк»; стягнути з ТОВ «Компанія Дасті» на її користь моральну шкоду у розмірі 15000,00грн.

Позивачка у судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, якою підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити(а.с.81).

Представник відповідача ТОВ «Компанія Дасті» у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Раніше надав до суду письмові заперечення проти позову, в яких позов не визнав, проти його задоволення заперечував (а.с.43-44).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Судом встановлено, що 16 грудня 2015 року ОСОБА_3 встановлена 2 група інвалідності загального захворювання безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК (а.с.8).

З 12 січня 2016 року ОСОБА_3 знаходиться на обліку в управлінні соціального захисту населення в Малиновському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та отримує соціальну допомогу (а.с.8).

Відповідно до довідки КУ «Міський психіатричний диспансер від 19 лютого 2016 року ОСОБА_3 з 2009 року перебуває на обліку з діагнозом: шизофренія (а.с.7).

Встановлено, що 29 липня 2014р. між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №ОДБ-5174713/N-8, відповідно до умов якого банком було надано ОСОБА_3 овердрафт за допомогою картки Visa, з максимальною сумою заборгованості в розмірі 10000,00грн. (а.с.41,42).

21 листопада 2014року ПАТ «Імексбанк» на підставі договору про відступлення права вимоги та договору про заміну сторони у зобовязанні від 26 грудня 2014року передав/відступив новому кредитору ТОВ «Компанія Дасті» право вимоги отримання грошових коштів та всі інші права, за договором кредиту №ОДБ-5174713/N-8 від 29 липня 2014року, укладеного між ПАТ «Імексбанк» та ОСОБА_3 А.(а.с.37-39,40).

Банк виконав всі свої зобовязання по кредитному договору відповідно до вимог чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що у ОСОБА_3 перед ТОВ «Компанія Дасті» станом на 09 червня 2016року склалась заборгованість у розмірі 18691,26грн.(а.с.15).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2016 року ОСОБА_3 було визнано недієздатною та встановлено над нею опіку. ОСОБА_2, мати недієздатної ОСОБА_3 судом було призначено її опікуном (а.с.10).

З змісту судового рішення вбачається, що згідно висновку судово-психіатричних експертів №241 від 02.06.2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, страждає на стійкий психічний розлад у вигляді «Шизофренії параноїчної, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-маячний синдром, апатико-абулічний тип дефекту» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20.00» за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує встановлення опіки.

Згідно ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, суд при винесенні рішення не зясовує обставин зазначеної вище цивільної справи.

Відповідно до положень ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі , встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.41 ЦК України недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє опікун.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, визнана інвалідом 2 групи.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №57 від 15.02.2017 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно з наданою медичною документацією, з 2008року страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді «Шизофренії параноїчної, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-маячний синдром, апатико-абулічний тип дефекту» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F20.00» за міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), що позбавляло її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на момент укладення договору овердрафту ОДБ-5174713/N-8 від 29 липня 2014року (а.с.60-65).

Отже, ПАТ «Імексбанк» уклав кредитний договір №ОДБ-5174713/N-8 від 29 липня 2014р. , який не є дрібним побутовим, із особою, а саме ОСОБА_3, яка в момент вчинення правочину не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, що підтверджується висновком судово - психіатричної експертизи №57 від 15.02.2017 року (а.с.60-65).

Згідно розяснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини якщо їх недійсність встановлена законом (ч.1ст.219, ч.1ст.220, ч.1ст.224 ЦК України тощо), та оспорювані якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч.2ст.222, ч.2ст.223,ч.1ст.225 ЦК України тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

Таким чином, на день укладення кредитного договору №ОДБ-5174713/N-8 від 29 липня 2014р. ОСОБА_3 не була визнана недієздатною і над нею не було призначено опікуна, який би міг схвалювати або не схвалювати такі її дії.

У відповідності до вимог ст.225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи.

З розяснень п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними вбачається, що правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню частково і кредитний договір №ОДБ-5174713/N-8 від 29 липня 2014р., укладений між ОСОБА_3 та ПАТ «Імексбанк» є недійсним.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення на користь позивачки моральної шкоди, то суд вважає, що підстави для їх задоволення відсутні, у звязку з їх не обґрунтованістю.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

На підставі ч.ч.1 та 3 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності.

Судовий збір по справі складає 1102,40грн., від сплати яких позивачка була звільнена при зверненні до суду. Оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд стягує судовий збір по справі з відповідача, пропорційно до задоволеної частини вимог, у розмірі 551,20грн.

Керуючись ст.ст. 15,16, 203, 215, 216, 225 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» про визнання кредитного договору недійсним задовольнити частково.

Визнати кредитний договір №ОДБ-5174713/N-8 від 29 липня 2014року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» та ОСОБА_3 недійсним.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Дасті» на користь держави судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: О.М. Сегеда