№ 2-1165/11
№ 2-п/207/10/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді : САВЧЕНКА В.О.

за участі секретаря : МОСПАН С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в кабінеті судді Баглійського районного суду в місті Камянське заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по справі за позовом Кредитної спілки Християнська Фортеця до У С Е Н К О (ВОЛОДИМИРОВА) ОСОБА_2 та З О Л О Т А Р Ь ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та сплату відсотків за прострочення грошового зобов'язання,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 червня 2011 року в повному обсязі задоволені позовні вимоги Кредитної спілки Християнська Фортеця до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та сплату відсотків за прострочення грошового зобов'язання.

10 лютого 2017 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про перегляд заочного рішення від 14 березня 2008 року (правильно,- від 09 червня 2011 року). В обґрунтування своєї заяви він посилався, зокрема, на те, що не був належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи та був позбавлений можливості надавати свої докази щодо поданого позову. Крім того, йому було невідомо про існування рішення суду по справі за позовом Кредитної спілки Християнська Фортеця до ОСОБА_4 та ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики та сплату відсотків за прострочення грошового зобов'язання, а стало відомо у квітні 2016 року від державного виконавця.

Сторони в судове засідання не зявились.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заявлені вимоги про перегляд заочного рішення суду від 14 березня 2008 року задоволенню не підлягають з наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою, за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення, залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заявник посилається на той факт, що у квітні 2016 року йому від державного виконавця Дніпровського відділу Державної виконавчої служби стало відомо про існування заочного рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська про стягнення з нього на користь Кредитної спілки Християнська Фортеця 24473, 82 гривень. Копію рішення, належним чином оформлену, він не отримував і про його існування йому не було відомо.

Але це не так.

В матеріалах справи міститься заява від 28.03.2013 року, в якій ОСОБА_1 просить видати копію заочного рішення від 09.06.2011 року та вказує, що копія рішення необхідна для подальшого скасування заочного рішення. Зі змісту заяви зрозуміло, що ОСОБА_1 знав яка саме справа розглядалася в суді, хто позивач і хто відповідачі, хто суддя, коли постановлене рішення, рішення не на його користь, з кого стягнута і яка саме сума. На цій заяві є також розписка про тримання копії рішення, але певно не самим ОСОБА_1, а його представником. Знову ж таки, знаючи про наявність рішення суду від 09 червня 2011 року, ОСОБА_1 з повторними заявами про видачу йому вказаного рішення не звертався до суду аж до лютого 2017 року. Якщо ОСОБА_1 не отримав копії рішення ще в 2013 році, то тоді його поведінка аж до лютого 2017 року в плані отримання копії рішення суду не є зрозумілою. Отже, на момент подачі заяви про перегляд заочного рішення, яка надійшла до суду 10.02.2017 року, заявник щонайменше з березня 2013 року знав, що 09 червня 2011 року по справі було ухвалене заочне рішення і отримав копію цього рішення.

Суд враховує також те, що 10 лютого 2017 року з заявою про перегляд заочного рішення до суду звернувся ОСОБА_1. Ксерокопії свого паспорту ОСОБА_1 до заяви не додав. Між тим рішення ухвалювалося відносно ЗОЛОТАРЬ (з м'яким знаком) В.О., оскільки саме так прізвище відповідача було вказане в позовній заяві, в договорі поруки і в його паспорті українською мовою (а.с. 10). До того ж, як уже вказувалося, ОСОБА_1 щонайменше з березня 2013 року знав, що саме 09 червня 2011 року по справі було ухвалене заочне рішення. Але в заяві про перегляд заочного рішення, яка надійшла до суду 10.02.2017 року, ОСОБА_1 просить суд переглянути заочне рішення чомусь від 14 березня 2008 року (а не від 09 червня 2011 року) по справі № 2-1165/11 (номер справи вказаний правильно).

Відповідно до ст.228 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

З урахуванням наведеного вище, суд вважає, що підстав для скасування рішення суду від 14 березня 2008 року немає, оскільки у вказану дату по цій справі ніякого рішення не приймалося. Підстав для перегляду заочного рішення від 09 червня 2011 року та призначення справи до розгляду в загальному порядку також не має. Тим більше, що ЗОЛОТАРЬ (можливо ЗОЛОТАР) В.О. про це суд навіть не просив.

Відповідно до ч.4 ст.231 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 231, 232 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 14 березня 2008 року (правильно, -- від 09 червня 2011 року) по справі за позовом Кредитної спілки Християнська Фортеця до У С Е Н К О (ВОЛОДИМИРОВА) ОСОБА_2 та З О Л О Т А Р Ь ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та сплату відсотків за прострочення грошового зобов'язання, -- залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення від 09 червня 2011 року у справі за позовом Кредитної спілки Християнська Фортеця до У С Е Н К О (ВОЛОДИМИРОВА) ОСОБА_2 та З О Л О Т А Р Ь ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та сплату відсотків за прострочення грошового зобов'язання може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд міста Дніпродзержинська на протязі десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя

Ваглійського районного суду

м. Дніпродзержинська ОСОБА_5