АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1306/17 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Панченко М.М., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року у справі за заявою Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Господарник», Публічне акціонерне товариство «ПУМБ» про розкриття інформації, що містить банківську таємницю.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року заяву Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, зацікавлені особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Господарник», Публічне акціонерне товариство «ПУМБ» про розкриття інформації, що містить банківську таємницю, повернуто заявникові з підстав невиконання вимог закону, визначених в ухвалі Подільського районного суду м. Києва від 07 листопад 2016 року про залишення заяви без руху.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції представник заявника подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що суд першої інстанції, повертаючи заяву з підстав несплати судового збору, не врахував ту обставину, що заявник звертається до суду за захистом державних інтересів на виконання вимог чинного законодавства, що може бути підставою для звільнення від сплати судового збору. При цьому судом першої інстанції не враховані доводи про те, що заявник на виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду сплатив судових збір у значному розмірі, що в подальшому призвело до неможливості сплачувати судовий збір по іншим справам.

Заявник в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутність.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи заяву Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, суд першої інстанції виходив із того, що у строки вказані в ухвалі про залишення заяви без руху, заявником не усунуті недоліки, що є підставою для повернення заяви.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п'ятою статті 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина п'ята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК).

Відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» (далі- Закон») в редакції від 01 вересня 2015 року за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат справляється судовий збір. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 4 пункту 1 частини другої статті 4 Закону визначено розмір ставки судового збору за подання заяв у справах окремого провадження юридичною особою, а саме 0,5 розмір мінімальної заробітної плати, що дорівнює 689,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2016 року Державна податкова інспекція у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулась до суду із заявою про розкриття інформації, що містить банківську таємницю.

При подачі заяви заявником не подано доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі, а заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

У поданій заяві про звільнення від сплати судового збору заявник посилався на те, що ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звертається не своїх, а державних інтересах, виконуючи вимоги податкового кодексу України та ряд інших законів України.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 07 листопада 2016 року в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору відмовлено, заяву ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишено без руху з підстав несплати судового збору у розмірі 689,00 грн. та визначено строк для виконання вимог ухвали протягом чотирьох днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

Копію ухвали про усунення недоліків заявник одержав 14 листопада 2016 року (а.с.14). З метою усунення недоліків заявник надіслав на адресу суду заяву, в якій повторно виклав клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк не оплатив судовий збір.

Відмовляючи в задоволенні заяви ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про звільнення від сплати судового збору, суд першої інстанції правильно виходив із того, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»та статті 82 ЦПК єдиною підставою для звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. У поданому клопотанні заявник хоча і зазначив доводи про незадовільне матеріальне становище установи, однак не надав докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав сплаті судового збору у розмірі 689,00 грн. та питання щодо видатків вирішувалось керівництвом ДПІ в установленому законом порядку.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про повернення заяви ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, з підстав невиконання вимог закону, визначених в ухвалі про залишення заяви без руху є обгрунтованим та законним.

Доводи апеляційної скарги заявника про те, що судом першої інстанції безпідставно не враховані зазначені в клопотанні обставини звільнення ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від сплати судового збору, а саме звернення до суду за захистом державних інтересів та відсутність коштів в установі, не ґрунтуються на вимогах закону. Так, у статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади. У зв'язку із цим обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

У відповідності до вимог частини 2 статті 82 ЦПК України з Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь держави підлягає стягненню несплачена сума судового збору у розмірі 1 378,00 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року, оскільки вказаною особою на виконання ухвали Апеляційного суду м. Києва від 25 січня 2017 року про відстрочення виконання обов'язку щодо сплати судового зборудо 08 лютого 2017 року таку оплату проведено не було, а тому несплачена сума судового збору підлягає стягненню при ухваленні судового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргуОСОБА_3 - представника Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області - відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 24 листопада 2016 року залишити без змін.

Стягнути з Державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь держави (отримувач коштів - УДКС у Солом′янському у районі м. Києва, Код отримувача (код ЄДРПОУ) 38050812, Банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, Розрахунковий рахунок 0010) судовий збір в сумі 1 378,00 грн.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: