РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 вересня 2017 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Трофимчук К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Топ Логістік Плюс» про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ТОВ «Торгова компанія «Топ Логістік Плюс» про стягнення коштів.

Свої вимоги мотивувала тим, що 01 жовтня 2016 року вона сплатила на рахунок відповідача грошову суму в розмірі 10000 гривень на підставі рахунку № 28 від 30 вересня 2016 року за вантажно-розвантажувальні роботи, транспортування та зберігання автомобіля.

Разом з тим, ці кошти вона сплатила під тиском представників відповідача з метою забрати свій автомобіль у відповідача, де він незаконно утримувався.

Зазначені послуги вона у відповідача не замовляла, жодних угод не укладала.

Відповідач добровільно не повертає безпідставно отримані кошти, тому вона змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 10000 гривень та судовий збір.

Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги та просили їх задовольнити. Пояснили суду, що автомобіль стояв на стоянці. Вночі виконавча служба забрала всі автомобілі зі стоянки в рахунок погашення боргів автостоянки. Працівники ТОВ «Торгова компанія «Топ Логістік Плюс», де незаконно утримувався автомобіль позивача, зазначили, що забрати автомобіль ОСОБА_1 зможе лише після сплати коштів у сумі 10000 гривень. Таким чином, сплата вказаних коштів відбулась під тиском працівників відповідача.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом виклику в суд через оголошення у пресі відповідно до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України (а.с. 21).

Суд за письмовою згодою позивача та її представника ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 01 жовтня 2016 року ОСОБА_1 сплатила на рахунок відповідача грошову суму в розмірі 10000 гривень на підставі рахунку № 28 від 30 вересня 2016 року за вантажно-розвантажувальні роботи, транспортування та зберігання автомобіля (а.с. 6).

Зазначене підтверджується квитанцією № 51 від 01 жовтня 2016 року (а.с. 7).

Частиною 1 ст. 1212 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1212 ЦК України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі.

З позовної заяви вбачається та підтвердила сторона позивача у судовому засіданні, що між сторонами відсутні будь-які правовідносини, за якими необхідно було сплачувати кошти. ОСОБА_1 зверталась до відповідача з вимогою повернути їй безпідставно отримані кошти (а.с. 4-5), проте останній грошові кошти не повертає.

У матеріалах справи міститься вимога державного виконавця від 30 вересня 2016 року, відповідно до якої представнику ТОВ «Торгова компанія «Топ Логістік Плюс» необхідно передати транспортний засіб марки «Mitsubishi Ovtlender» державний реєстраційний номер НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_1, його власнику - ОСОБА_1 (а.с. 22).

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Будь-яких доказів на спростування вимог сторони позивача та правомірності отримання коштів стороною відповідача суду надано не було.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягають безпідставно отримані кошти в сумі 10000 гривень.

З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень.

Керуючись ст. 1212 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Топ Логістік Плюс» про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Топ Логістік Плюс» на користь ОСОБА_1 10000 гривень безпідставно набутих коштів та 640 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: