Справа № 204/3667/16-ц
Провадження № 2/204/234/17 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

22 лютого 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву відповідача про призначення судової економічної експертизи по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків по кредитному договору,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків по кредитному договору.

До суду надійшла заява від відповідача, в якій він просив призначити по даній справі судову економічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: чи існує заборгованість позичальника ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за кредитним договором № 50005283 від 23.07.2012 року з урахуванням повного виконання позичальником виконавчого напису, вчиненого 27 січня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, шляхом оплати 13.10.2016 року 745404,51 гривень на погашення наступних вимог ТОВ «Порше Мобіліті» за наведеним вище кредитним договором станом на 16 грудня 2015 року: 574952,00 гривень тіла кредиту (еквівалент 24 525,53 доларів США), 51391,89 гривень прострочених відсотків та суми основного боргу, 3270,89 гривень штрафних санкцій та вимог щодо сплати, 82263,26 гривень штрафу в розмірі 20% від суми кредиту; якщо існує - вказати в якому розмірі. В обґрунтування заяви вказав на те, що зазначений позивачем в уточненій позовній заяві розрахунок боргу за кредитним договором є вочевидь невірним. Позивач вказує, що заборгованість по кредиту (тіло кредиту) складає 141937,11 грн. Проте по розрахункам відповідача тіло кредиту ним погашено ще 13.10.2016 року. Така розбіжність сталась через невірне розподілення позивачем отриманих від нього коштів. Так, 13.10.2016 року відповідач здійснив оплату відповідачу у розмірі 745404,51 грн. на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом ОСОБА_2 від 27 січня 2016 року. Натомість позивач неправомірно розподілив цю суму таким чином, що залишок боргу за кредитом станом на 18.10.1016 року (дата, якою датований уточнений позов), склав еквівалент 5461,22 доларів США, що в гривні за заявленим на цю дату курсом 25.99 грн. за 1 долар, дорівнювало 141937,11 грн. Будь-які розподілення даних коштів в іншому порядку, ніж той, що зазначений в виконавчому написі нотаріуса, є протиправним. Проте, нотаріус у виконавчому написі від 27 січня 2016 року хоча і зазначила загальну суму до стягнення у розмірі 745404, 44 гривень, але визначила розмір його боргу за кредитним договором станом на 16 грудня 2015 року у наступних складових частинах (які він визнав, в тому числі і шляхом їх погашення): 574952,00 гривень тіла кредиту (еквівалент 24525,53 доларів США); 51391,89 гривень прострочених відсотків та суми основного боргу; 3270,89 гривень штрафних санкцій за вимоги щодо сплати; 82263,26 гривень штрафу в розмірі 20% від суми кредиту. Сума наведених пунктів складає 711878,04 гривні - тож наявна переплата у 33526,40 гривень (745404, 44 грн. - 711878,04 грн. = 33526,40 грн.). Таким чином, сплативши позивачу повний розмір зазначеної нотаріусом суми за виконавчим написом, відповідачем повністю погашений борг за кредитом (тілом кредиту), штраф, штрафні санкції за вимоги, та відсотки за кредитом станом на 16 грудня 2015 року. Навіть наявна переплата у 33526,40 гривень. Тож, включення до позовних вимог більш ніж ста сорока тисяч гривень вже погашеного тіла кредиту, - є незаконним. Є цілком логічним, що єдине, на що позивач має право претендувати за кредитними умовами - відсотки за користування тілом кредиту, яке за даними виконавчого напису складало 574952,00 гривень, за період з 16 грудня 2015 року (дата на яку здійснені розрахунки у виконавчому написі нотаріуса) по 13 жовтня 2016 року (дата повного виконання мною виконавчого напису нотаріуса), складає 256 календарних днів. За аналогією наведеному позивачем на стор.5 уточненого позову розрахунку процентів (відсотків), можливо приблизно визначити розмір такої заборгованості у розмірі 40476,62 грн. Також, цілком логічним є те, що вказана сума повинна бути зменшена на суму переплати за виконавчим написом нотаріуса. Тож борг перед банком складатиме 6950,22 гривень. Ці розрахунки не здаються надто складними, однак через те, що за кредитним договором процентна ставка у 9.9% є змінною відповідно до п.2.3 умов кредитування, а вказаний пункт умов кредитування має відсилання на тримісячні ставки EURIBOR та LIBOR, що мають застосовуватися при зміні процентних пунктів, - відповідач вважає, що для визначення дійсного розміру боргу за кредитним договором необхідні спеціальні знання.

В судове засідання відповідач не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше його представник ОСОБА_3 ОСОБА_3 надав суду заяву, в якій підтримав заяву відповідача про призначення судової економічної експертизи та наполягав на її задоволенні. Дане питання просив вирішити без його участі.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, раніше надав суду письмові заперечення щодо призначення експертизи, в яких просив відмовити відповідачу в задоволенні його заяви, оскільки при вирішенні спору між сторонами немає жодних підстав для призначення експертизи з огляду на те, що порядок здійснення розрахунків між сторонами визначений положеннями укладеного між ними кредитного договору. Розмір заборгованості розрахований та визначений позивачем в уточненій позовній заяві від 18.11.2016 року із врахуванням умов договору, які погоджені сторонами. Дане питання просив вирішити без участі представника позивача.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява відповідача про призначення судової економічної експертизи підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із положеннями ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, мають право подати суду питання, на які потрібна відповідь експерта. Кількість і зміст питань, за якими має бути проведена експертиза, визначається судом. При цьому суд має мотивувати відхилення питань осіб, які беруть участь у справі. Особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній установі, доручити її конкретному експерту, заявляти відвід експерту, давати пояснення експерту, знайомитися з висновком експерта, просити суд призначити повторну, додаткову, комісійну або комплексну експертизу.

Для вирішення даної справи по суті, відповідачем було заявлено клопотання про призначення по даній справі судової економічної експертизи, оскільки у нього є підстави вважати, що відповідачем невірно розрахована його заборгованість перед позивачем за Кредитним договором № 50005283 від 23.07.2012 року.

Крім того, 12 жовтня 2016 року ним було сплачено за виконавчим написом, вчиненим 27 січня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, на погашення заборгованості за Кредитним договором № 50005283 від 23.07.2012 року суму у розмірі 745404,51 гривень, що підтверджується квитанцією № 0.0.632213837.1 від 12.10.2016 року (дата валютування 13.10.2016 року).

У звязку з чим, відповідач вважає, що нарахована йому позивачем заборгованість за Кредитним договором № 50005283 від 23.07.2012 року є завищеною.

Згідно із ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

В свою чергу, представник позивача заперечував проти призначення експертизи, вказавши, що порядок здійснення розрахунків між сторонами визначений положеннями укладеного між ними кредитного договору. Розмір заборгованості розрахований та визначений позивачем в уточненій позовній заяві від 18.11.2016 року із врахуванням умов договору, які погоджені сторонами.

Разом з тим, по-перше, суд не вправі позбавляти сторони судового процесу права на надання доказів, які, на їхню думку, мають значення для всебічного та правильного вирішення спору по суті, а по-друге, згідно з положеннями ч. 1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Так, відповідач вважає, що позивач невірно, на свою користь, розрахував заборгованість відповідача за Кредитним договором № 50005283 від 23.07.2012 року, і для встановлення чи спростування цих доводів ним заявлено клопотання про призначення судової економічної експертизи по даній справі.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Тобто, чинним законодавством покладено саме на суд повноваження щодо оцінки наданих суду доказів. Проте представник позивача в своїх письмових запереченнях покладає на себе такі повноваження вирішуючи, які докази мають значення для справи, а які не мають, при цьому позбавляючи сторону відповідача прав, встановлених ч. 2 ст. 27 ЦПК України, згідно якої, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті.

У звязку з вищевказаним, суд вважає необґрунтованими та безпідставними заперечення представника позивача проти призначення по даній справі судової економічної експертизи.

Тому, суд прийшов до висновку, що по даній справі можливо провести заявлену відповідачем судову експертизу.

За таких обставин, з урахуванням вищевказаного, суд вважає можливим призначити по даній справі судову економічну експертизу.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 86 ЦПК України, кошти на оплату судової експертизи вносяться стороною, яка заявила клопотання про проведення експертизи. Якщо клопотання про проведення експертизи заявлено обома сторонами, витрати на її оплату несуть обидві сторони порівну. У разі неоплати судової експертизи у встановлений судом строк суд скасовує ухвалу про призначення судової експертизи.

У звязку з чим, суд вважає необхідним покласти оплату експертизи саме на відповідача - ОСОБА_1.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 202 ЦПК України, суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Оскільки для проведення зазначеної експертизи потрібний значний проміжок часу, на час проведення експертизи, провадження у справі слід зупинити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 143, 144, 168, п. 5 ч. 1 ст. 202, ст. ст. 203, 209 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву відповідача про призначення судової економічної експертизи по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та збитків по кредитному договору - задовольнити.

Призначити по даній справі судову економічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1.Чи існує заборгованість позичальника ОСОБА_1 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за Кредитним договором № 50005283 від 23.07.2012 року з урахуванням повного виконання позичальником виконавчого напису, вчиненого 27 січня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, шляхом оплати 13.10.2016 року 745404,51 гривень на погашення наступних вимог ТОВ «Порше Мобіліті» за наведеним вище кредитним договором станом на 16 грудня 2015 року: 574952,00 гривень тіла кредиту (еквівалент 24 525,53 доларів США), 51391,89 гривень прострочених відсотків та суми основного боргу, 3270,89 гривень штрафних санкцій та вимог щодо сплати, 82263,26 гривень штрафу в розмірі 20% від суми кредиту?

2.Якщо існує - вказати в якому розмірі.

Проведення експертизи доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 17, офіс 361).

Експертизу провести у місячний термін з повідомленням сторін.

Експертів попередити про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Оплату експертизи покласти на ОСОБА_1.

Сторони повідомити про наслідки ухилення від участі в проведенні даної експертизи, а саме: згідно положень ст. 146 ЦПК України - у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

У розпорядження експертів представити копію даної ухвали суду та матеріали справи № 204/3667/2016-ц (провадження № 2/204/234/2017 року).

Провадження по справі зупинити на час проведення експертизи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині зупинення провадження у справі може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду в цій частині набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Самсонова