Справа№340/209/16-ц
Провадження № 8/340/2/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 року Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Бучинського А.Б.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

з участю заявника ОСОБА_2,

представника заявника ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Верховина Івано-Франківської області заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення суду у звязку із нововиявленими обставинами, -

в с т а н о в и в :

заявник звернулася в суд із заявою про перегляд рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 18.08.2016 у звязку із нововиявленими обставинами.

Заяву обґрунтовує тим, що вказаним рішенням задоволено її позов про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про її поновлення на роботі за період з 28.07.2015 по 03.06.2016 в сумі 74375 грн. 28 коп. При розрахунку середнього заробітку суд взяв до уваги довідку від 29.05.2014 №552, яка була предметом дослідження в суді та на підставі якої Косівським районним судом Івано-Франківської області було винесено рішення в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, та розраховано середньоденну заробітну плату в розмірі 344 грн. 33 коп.

Однак, в процесі розгляду іншої справи судом за її позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про її поновлення на роботі за новий період, в судовому засіданні 14.02.2017 їй стало відомо з представленої відділом освіти довідки від 30.01.2017 №55/01-20/11 про те, що до 01.05.2016 посадовий оклад педагогічного працівника становив 3186 грн. При цьому представник відділу освіти підтвердила, що дане підвищення відбулося з 01.12.2015, до цього посадовий оклад становив 2439 грн. Переконана, що встановлені нею обставини є істотні для розгляду справи, оскільки впливають на правильність визначення розміру середнього заробітку за спірний період, та не були їй відомі і не могли бути їй відомі на момент розгляду справи. А тому просить заяву задовольнити.

В судовому засіданні заявник, її представник заяву підтримали з аналогічних підстав. Заявник доповнила, що відповідач свідомо вводив в оману суд під час розгляду справи, оскільки надавав суду суперечливі та неправдиві відомості про розміри її доходів, а про підняття посадових окладів взагалі суд не повідомив.

Представник відповідача відносно заяви заперечила, вважає, що наведені заявником обставини не є істотними для даної справи, оскільки такі не були предметом розгляду судом, ніхто у відповідача не витребовував інформації про можливе збільшення посадових окладів за спірний період, і про це під час розгляду позивач не посилалася, а тому розгляд справи провадився в межах заявлених позовних вимог.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, оглянувши матеріали заяви та матеріали цивільної справи №340/209/16-ц, суд вважає, що заяву про перегляд ухвали суду за нововиявленими обставинами слід залишити без задоволення з таких підстав.

З оглянутих в судовому засіданні матеріалів цивільної справи №340/209/16-ц вбачається, що рішенням Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 18.08.2016, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 31.10.2016, задоволено позов ОСОБА_2 частково, стягнуто з відділу освіти Верховинської районної державної адміністрації Івано-Франківської області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у звязку з затримкою виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника за період з 28.07.2015 по 03.06.2016 в сумі 74375 грн. 28 коп. В іншій частині позову відмовлено.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.1 ч. 2 ст. 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

При вирішенні питання про наявність нововиявлених обставин слід розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомі тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінились тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Аналогічна позиція висловлена у пунктах 3, 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 № 4.

Проаналізувавши зміст рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 18.08.2016 та наведені заявником підстави для його перегляду у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд вважає, що зазначені у заяві обставини, з яких заявник просить переглянути рішення суду, не є нововиявленими обставинами для даної справи, в розумінні ст. 361 ЦПК України.

Зокрема, позиція заявника зводиться до того, що в ході судового розгляду іншої справи, 14.02.2017 їй стало відомо про факт поетапного збільшення посадових окладів на займаній нею до звільнення посаді, що відповідно до положень п.10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 №100 давало їй право на корегування середньоденного заробітку для обчислення виплат позивачу за спірний період з урахуванням коефіцієнтів підвищення посадових окладів.

Проте, як вбачається із рішення суду, при визначенні розміру середнього заробітку за період з 28.07.2015 по 03.06.2016 суд керувався довідкою від 29.05.2014 №552 (а.с.6) та встановленими обставинами рішенням Косівського районного суду, щодо розміру отриманої позивачем заробітної плати за останні два відпрацьовані місяці перед звільненням, та визначив розмір середнього заробітку шляхом множення визначеного середньоденного заробітку на кількість робочих днів у спірному періоді.

При цьому, судом для розрахунку середнього заробітку взагалі не застосовувався коефіцієнт підвищення посадових окладів, як і положення п.10 Порядку, такі обставини не досліджувалися судом. Також на зазначені обставини не посилалася жодна із сторін, в тому числі і позивач.

Таким чином, наведені заявником обставини не входили до предмета доказування у справі та не могли вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі, і є новими доказами у справі. У звязку із наведеним в задоволенні заяви слід відмовити за її безпідставністю.

При цьому, слід зазначити, що заявниця фактично висловлює свою незгоду з рішенням суду, перевірка законності якого може бути предметом апеляційного та касаційного розгляду. І, як свідчать матеріали справи, одна із сторін у справі скористалась своїм правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд одночасно, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, не вбачає підстав для стягнення із відповідача понесених позивачем витрат на правову допомогу.

Керуючись статтями 88, 210, 212, 213, 361, 365 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

заяву ОСОБА_2 про перегляд у звязку із нововиявленими обставинами рішення Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 18.08.2016, залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ч.2 ст.294 ЦПК України до апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: А.Б. Бучинський