Справа №333/1176/17
Провадження №2-о/333/108/17
РІШЕННЯ

Іменем України

09.03.2017 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Ярошенко А.Г.,

народних засідателів Ватажок Н.О.,

ОСОБА_1

при секретарі Мінаєва В.В.,

за участю прокурора Бондаренко А.Л.,

представника заявника ОСОБА_2,

лікаря-психіатра ОСОБА_3

законного представника ОСОБА_4

особи, щодо якої вирішується питання

про госпіталізацію до психіатричного

закладу у примусовому порядку, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/1176/17 за заявою головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_6 про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, -

В С Т А Н О В И В:

Головний лікар Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою, в якій просив вирішити питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_4, посилаючись на те, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ОСОБА_7, Комунарський р-н, вул.Чумаченко, 25 «а», кв. 132, знаходиться на стаціонарному лікуванні з 05.03.2017 року. Переніс пологову травму, наблюдався з приводу перинатальної енцефалопатії з поліморфними судомними нападами. Багаторазово лікувався у психіатричних стаціонарах з діагнозом: Розлади особистості та поведінки внаслідок епілепсії з поліморфними судомними нападами, галюцинаторним синдромом. Згідно акту судово-психіатричної ескпертизи від 05.06.2008 року, встановлено діагноз: Слобоумство внаслідок органічного ураження головного мозку, епісиндром за анамнезом. Згідно Рішення Комунарського районного суду ОСОБА_7 від 24.09.2008 року визнаний недієздатним, опікуном призначена мати хворого ОСОБА_4. Є інвалідом 2 групи. Останнім часом поведінка хворого дезорганізована, неадекватна з проявами дратівливості, агресії на адресу матері. Остання госпіталізація з 15.02.2016 року по 23.03.2016 року з діагнозом: Віражені розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження ЦНС (ЧМТ у пологах), епісиндром за анамнезом, дисфорії. Теперішня госпіталізація пов'язана з погіршенням психічного стану: ліки не приймає, турбують кошмарні сновидіння, дратівливий, агресивний.

Госпіталізований за заявою матері-опікуна та особистою згодою в порядку примусової госпіталізації як особа, що страждає на тяжкий психічний розлад, являє небезпеку для себе та оточуючих, та не спроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність.

06.03.2017 року був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КУ „Обласна клінічна психіатрична лікарня" ЗОР, яка на підставі клінічного спостереження дійшла висновку, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, страждає на тяжкий психічний розлад у формі деменції внаслідок резидуальної енцефалопатії з порушеннями поведінки, психотичними включеннями, дисфоріями ейфоричного типу, епісиндромом за анамнезом. За психічним станом являє потенційну небезпеку для себе та оточуючих, а також не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація доцільна. Обстеження і лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонару.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу доводи заяви підтримав з підстав, викладених в ній, і просив суд задовольнити заяву.

Законний представник ОСОБА_5 його мати опікун ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву підтримала і наполягала на примусовій госпіталізації ОСОБА_5

ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо примусової госпіталізації заперечував.

Прокурор заяву підтримала і просила суд винести рішення про госпіталізацію ОСОБА_5 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, лікаря-психіатра, особи, щодо якої вирішується питання про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку, її законного представника, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права. У своєму рішенні Європейський Суд з прав людини (справа «ОСОБА_8 проти України») від 17.04.2014 року зазначив, що особа не може вважатися «Психічно хворою» та позбавлена волі, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов; по-перше, об'єктивна медична експертиза повинна достовірно показати, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості такого захворювання.

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів від 06.03.2017 року ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, страждає на тяжкий психічний розлад у формі деменції внаслідок резидуальної енцефалопатії з порушеннями поведінки, психотичними включеннями, дисфоріями ейфоричного типу, епісиндромом за анамнезом. За психічним станом являє потенційну небезпеку для себе та оточуючих, а також не спроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує життєдіяльність. Госпіталізація доцільна. Обстеження і лікування можливі тільки в умовах психіатричного стаціонаруТаким чином, зібрані у справі докази і їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.279-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву головного лікаря Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 , задовольнити.

Госпіталізувати у примусовому порядку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, до психіатричного закладу структурного підрозділу Комунальної установи «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, розташованої за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сєдова, буд.6.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя А.Г. Ярошенко

Народні засідателі: Н.О. Ватажок

ОСОБА_1