Справа № 755/171/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2017 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Зимницькій М. Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Дніпровський районний у місті Києві Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про оспорювання батьківства,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, звертаючись з позовом до суду, просив виключити відомості про себе, як батька дитини, з актового запису №3444 про народження ОСОБА_3, зареєстрованого Дніпровським районним у місті Києві Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Представник позивача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що з 03 жовтня 2014 року по 05 травня 2016 року позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_3 року у відповідача народився син - ОСОБА_3, в свідоцтві про народження дитини позивач записаний як батько, оскільки після розлучення пройшло лише п'ять місяців. Позивач наголошує, що оскільки подружні стосунки між сторонами припинились в 2015 році, вони як подружжя проживали окремо, а час запліднення дитини співпадає з періодом перебування відповідача за кордоном, ці обставини визнанні відповідачем, тому наявні підстави виключити відомості відносно позивача, як батька дитини, з актового запису про народження ОСОБА_3.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що дійсно, в лютому 2016 року, перебуваючи в Туреччині, мала інтимні стосунки з іншим чоловіком, вона завагітніла, в травні 2016 року шлюб з позивачем було розірвано, однак оскільки син народився через п'ять місяців після розлучення, тому саме позивача записано батьком дитини, на даний час відповідач визнає, що батьком його сина є інший чоловік.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої ст.124 Сімейного кодексу України якщо дитина народилася до спливу десяти місяців від дня припинення шлюбу або визнання шлюбу недійсним, але після реєстрації повторного шлюбу її матері з іншою особою, вважається, що батьком дитини є чоловік матері у повторному шлюбі.

Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документами закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини.

Судом встановлено, що з 03 жовтня 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. (а.с.7)

05 травня 2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. (а.с.10)

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 21 жовтня 2016 року (актовий запис №3444).

Батьком дитини у свідоцтві про народження дитини записаний ОСОБА_1, матір'ю - ОСОБА_2.(а.с.9)

Відповідно до частини першої та другої статті 136 Сімейного кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорювати своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Як роз'яснено в п.11 Постанови Пленуму Верховного Судку України№3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК) - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст.138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини.

Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини.

Як убачається з матеріалів справи, підтверджується поясненнями сторін, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 2014 року, шлюб розірвано в органах реєстрації актів цивільного стану 05 травня 2016 року, відповідач, мати дитини - ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року, визнає той факт, що позивач не є батьком дитини, а запис про його батьківство було внесено з урахуванням положень ст.124 Сімейного кодексу України, оскільки після розірвання шлюбу пройшло п'ять місяців.

Відповідно до положень частини четвертої статі 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалю рішення про задоволення позову.

Як роз'яснено у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Визнання позову - це спрямована на припинення цивільного процесу безумовна згода відповідача виконати матеріально-правові вимоги позивачу, виражена у встановленій законом процесуальній формі.

Визнаючи позов повністю, відповідач відмовляється від захисту проти всіх пред'явлених до нього матеріально-правових вимог позивача. У такому разі суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.174 ЦПК України).

В межах даного спору, суд враховує позицію відповідача ОСОБА_2, яка визнала позов, в порядку ч.4 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, судом роз'яснено сторонам про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, в тому числі шляхом призначення у справі експертизи судово-медичної генетичної ідентифікації щодо встановлення батьківства позивача відносно малолітньої дитини, однак сторони відмовились від призначення судової експертизи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Дніпровський районний у місті Києві Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про оспорювання батьківства є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 124, 136 Сімейного кодексу України, п.11 Постанови Пленуму Верховного Судку України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст. 10, 58, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Дніпровський районний у місті Києві Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про оспорювання батьківства задовольнити.

Виключити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця села Середнє Водяна, Рухівського району, Закарпатської області, громадянина України, як батька дитини, з актового запису за №3444 від 21 жовтня 2016 року, зареєстрованого Дніпровським районним у місті Києві Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про народження дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста Києва, громадянина України.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

С у д д я