Справа № 720/15/17
Провадження: 2/720/36/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2017 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Вівчар Г.А. за участю секретаря судового засідання Княгницька Ю.В.,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом в якому зазначив, що в с. Магала Новоселицького району Чернівецької області по вул. Емінеску № 32 розташовано дворогосподарство, яке в період з 01.07.1990 по 15.04.1991 років відносилося до категорії робочих дворів та в ньому на той період часу були прописані та проживали: голова двору ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_2.

Відповідно до ст.. 100-101 ЦК УРСР право на дане нерухоме майно належало одноособово ОСОБА_3, яка померла 07.07.2015 року.

Після її смерті відкрилася спадщина на садибний (індивідуальний) житловий будинок з приналежними до нього побутовими будівлями і господарськими спорудами по вул.. Емінеску № 32 в с. Магала Новоселицького району та на земельні ділянки, загальною площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,7231 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 0,1278 га та 0,0045 га, для ведення особистого селянського господарства.

За час життя ОСОБА_3, право власності на вказане дворогосподарство не зареєструвала.

26.12.2001 року у виконавчому комітеті Магальської сільської ради Новоселицького району спадкодавця оформила заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла сину ОСОБА_2. Даний заповіт не був змінений чи скасований.

Звернувшись до державного нотаріуса Новоселицької державної нотаріальної контори Чернівецької області із заявою про прийняття спадщини за заповітом, держаний нотаріус видала позивачу чотири свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки.

В частині спадкового майна, що складається із житлового будинку по вул.. Емінеску, 32 в с. Магала Новоселицького державний нотаріус відмовила позивачу у вчиненні нотаріальних дій, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів щодо підтвердження реєстрації права власності.

Таким чином просить суд визнати за позивачем право власності на житловий будинок літер А, колодязь № 1, огорожа № 2-3 ( 1970 року забудови) розташований по вул.. Емінеску, 32 в с. Магала, Новоселицького району Чернівецької області, після смерті 07 липня 2015 року ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник позивача не зявився але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить суд позов задовольнити.

Представник Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області в судовому засіданні не зявився, але подав до суду заяву про визнання заявлених позовних вимог в повному обсязі з проханням справу розглянути у його відсутності.

Суд дослідивши матеріали справи та враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про розгляд справи у відсутності відповідача та задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Зі статті 16 ЦК України вбачається, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Стаття 380 ЦК України встановлено, що жилий будинок є обєктом права приватної власності. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Матеріалами справи судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 07 липня 2015 року у віці 86 років, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-МИ № 146349 від 08 липня 2015 року, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 40.

Відповідно до довідки № 2962 видана Магальською сільською радою Новоселицького району 23.08.2016 року, господарство по вул. Емінеску, 32 в с. Магала Новоселицького району Чернівецької області станом на 1990 1991 роки відносилось до типу робочого двору та в ньому на той період часу були зареєстровані та проживали: голова двору ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Враховуючи вимоги ст.. 100-101 ЦК УРСР в редакції 1963 року, суд вважає, що право на вказане нерухоме майно належало одноособово ОСОБА_3.

На підставі ст.. 1233-1235 ЦК України ОСОБА_3 склала заповіт зареєстрованого в реєстрі за № 166 від 29.04.2004 року, посвідченим секретарем виконкому Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області, відповідно до якого все своє майно де б воно не знаходилось і з чого б не складалось і все, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом буде матиме право заповіла - ОСОБА_2, який являється її сином, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-МИ № 264853 від 23.10.1971 року.

Вказаний заповіт не був змінений чи скасований.

Згідно ст.. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Стаття 1223 ЦК України зазначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається із спадкової справи № 589/15 від 07.10.2015 року син померлої ОСОБА_2 звернувся до Новоселицької державної нотаріальної контори із заявою № 1262, про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері.

З свідоцтв про право на спадщину за заповітом зареєстрованих в реєстрі за № 1681, 1678, 1679, 1680 від 18.08.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 успадкував після смерті матері чотири земельні ділянки:

- загальною площею 0,25 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських споруд та будівель, що належало померлій на підставі державного акту на право власність на земельну ділянку серії ЧВ № 080100 виданого 28.10.2004 року;

- загальною площею 0,7231 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належало померлій на підставі державного акту на право власність на земельну ділянку серії ЯБ № 764522 виданого 28.08.2006 року;

- загальною площею 0,1278 га, для ведення особистого селянського господарства, що належало померлій на підставі державного акту на право власність на земельну ділянку серії ЧВ № 080102 виданого 28.10.2004 року;

- 0,0045 га, для ведення особистого селянського господарства, що належало померлій на підставі державного акту на право власність за земельну ділянку серії ЧВ № 080101 виданого 28.10.2004 року.

З листа начальника Новоселицького КБТІ № 24 від 21.01.2016 року вбачається, що станом на 29.12.2012 року за ОСОБА_3 право приватної власності на нерухоме майно по вул. Емінеску, 32 в с. Магала Новоселицького району не зареєстроване.

Таким чином в частині спадкового майна, що складається із житлового будинку по вул. Емінеску, 32 в с. Магала Новоселицького району державний нотаріус своєю постановою від 25.05.2016 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на даний будинок.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно технічного паспорту виданого Новоселицьким КБТІ 08.02.2016 року на замовлення ОСОБА_2, дане дворогосподарство в цілому складається із житлового будинку: літера «А», (1970 року забудови), літньої кухні літера «В» (2000 року забудови); сараю літера «Б,Д,» (2000 року забудови); гараж літери «Г» (2000 року забудови); літній душ літера «Е» (2000 року забудови); вбиральні літера «Ж» (2000 року забудови); погріб літера «Пг»; колодязь №1; огорожа №2-3.

Враховуючи зміст ст. 61 ЦПК України, яка зазначає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, той факт, що право власності на спірний житловий будинок не визначено, але воно зареєстровано органом місцевого самоврядування, визначена адресна частина, земельна ділянка видана для будівництва та обслуговування житлового будинку, позивач своєчасно прийняв спадщину за заповітом, про що свідчить заява про прийняття спадщини подана до державної нотаріальної контори, представник відповідача визнав позов в повному обсязі, що не суперечить закону і встановленим обставинам по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача, про визнання за ним права власності на житловий будинок, з приналежними до нього спорудами які були побудовані в 1970 році, розташованого по вул.. Емінеску, 32 в с. Магала, Новоселицького району Чернівецької області після смерті 07 липня 2015 року ОСОБА_3 є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10,59,60,61,208-218, 273 ЦПК України, і на підставі ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1268, 1270 ЦК України, 110-101 ЦК УРСРС, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок літер А, колодязь № 1, огорожа № 2-3 розташований по вул.. Емінеску, 32 в с. Магала, Новоселицького району Чернівецької області, після смерті 07 липня 2015 року ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицкий районний суд в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя: Вівчар Г.А.