Справа № 515/190/17
Провадження № 6/515/439/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Семенюк Л.А.

за участю секретаря Унгурян Т.В.

представника ДВС ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про оголошення розшуку боржника,

В С Т А Н О В И В:

13 лютого 2017 року начальник Головного територіального управління юстиції (далі Татарбунарський РВДВС ГТУЮ) в Одеській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка має невиконані зобовязання, покладені на неї. В обґрунтування подання зазначила, що на примусовому виконанні в Татарбунарському РВДВС перебуває виконавче провадження, відкрите 19.05.2016 року, по примусовому виконанню вимоги №Ф-396 У від 27.04.2012 року, виданої управлінням Пенсійного фонду України в Татарбунарському районі Одеської області (далі УПФУ) про стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі 666 грн. 24 коп. Посилаючись на те, що ОСОБА_2. не сплачує борг, за адресою реєстрації, вказаною у вимозі про сплату боргу, не мешкає, точне місце її проживання не відоме, державний виконавець вважав, що є підстави для оголошення розшуку боржника.

Державний виконавець, поінформований про дату, час та місце розгляду подання належним чином, в судове засідання не з'явилася(а.с.13). В поданні про оголошення розшуку боржника начальник Татарбунарського РВДВС ГТУЮ просила його розглядати без участі представника райвідділу.

Перевіривши наведені у поданні доводи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні в Татарбунарському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області знаходиться вимога №Ф-396 У від 27.04.2012 року, видана УПФУ, про стягнення з ОСОБА_2 на користь управління Пенсійного фонду України боргу в сумі 666,24 грн.

Згідно подання, боржник ОСОБА_2 від сплати заборгованості ухиляється, місце знаходження її не відоме, на що й посилається, обґрунтовуючи своє подання щодо оголошення розшуку останньої.

Однак, як слідує із акту державного виконавця Чебан К.С. від 11.11.2016 року, долученого до подання, виходом державного виконавця за місцем проживання боржника (без зазначення відповідної адреси), встановлено відсутність останнього за адресою, вказаною у виконавчому документі (а.с.2). Згідно адресної довідки, виданої Татарбунарським РС ГУДМС України в Одеській області від 22.01.2016 року, боржник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, але знята з реєстрації 31.05.2013 року за рішенням суду справа за №515/851/13-ц.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні подання, суд виходить з того, що станом на теперішній час, та на день виходу державного виконавця на дільницю 11.11.2016 року, згідно вищезазначеного акту, пройшов доволі значний проміжок часу (більше трьох років) з дати зняття боржника з реєстрації за останнім місцем проживання, внаслідок чого обставини могли змінитися, однак перевірка цього державним виконавцем не здійснена, оскільки доказів цього суду не надано.

Пунктом 3.12. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 встановлено, що перед зверненням до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника - фізичної особи або дитини, державний виконавець вживає заходів, спрямованих на встановлення фактичного місцезнаходження боржника - фізичної особи або дитини щодо: а) отримання відповіді на запит від відповідних територіальних органів МВС України щодо місця реєстрації особи; б) отримання інформації від учасників виконавчого провадження та інших осіб, у тому числі усно (в такому випадку отримана інформація відображається в акті державного виконавця), про можливі місця перебування боржника; в) перевірки наявності боржника за можливими місцями його перебування, встановленими під час проведення виконавчих дій; г) отримання інформації щодо місця роботи боржника; ґ) отримання інформації про боржника з інших джерел.

Відповідно до ст.375 ЦПК України розшук боржника або дитини оголошується за місцем виконання рішення або останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцем знаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

З урахуванням викладеного вбачається, що державний виконавець, звертаючись до суду з поданням про оголошення розшуку боржника, не вжив всіх заходів, необхідних для задоволення зазначеного подання, а тому клопотання не є обґрунтованим, оскільки не доведене належними доказами.

Приймаючи до уваги вищеназвані обставини, суд вважає, що в задоволенні подання Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.208-210, 375 Цивільного процесуального кодексу України, Закону України «Про виконавче провадження» суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка мешкала за адресою вул. Фрунзе, 4 м. Татарбунари Одеської області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду скарги апеляційним судом.

Суддя Семенюк