АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/3832/2017 Доповідач Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Гарматюк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, діючої в інтересах ОСОБА_2, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2017 року в справі за заявою Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Святошинський психоневрологічний інтернат про звільнення від обов'язків опікуна,-

В С Т А Н О В И Л А :

Шевченківська районна в м. Києві державна адміністрація, як орган опіки та піклування, звернулася в суд із заявою заінтересовані особи: ОСОБА_2, Святошинський психоневрологічний інтернат про звільнення від обов'язків опікуна.

В обґрунтування заяви держадміністрація зазначала, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13.10.2010 року ОСОБА_4 було визнано недієздатною та призначено колишнього чоловіка ОСОБА_2 її опікуном З 22.04.2013 року недієздатна ОСОБА_4 перебуває в Святошинському психоневрологічному інтернаті. 18.02.2016 року ОСОБА_2 до Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації через відділ опіки та піклування Управління праці та соціального захисту населення подано звіт за 2015 рік щодо виконання обов'язків опікуна відносно недієздатної ОСОБА_4, відповідно до інформації викладеної в звіті, між ОСОБА_4 та АКІБ «УкрСиббанк» був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого підопічна одержала кредит в сумі 80 000,00 доларів США, зі строком користування до 25.05.2017 року. Окрім цього, 13.09.2007 року між ОСОБА_4 та АКІБ «УкрСиббанк» також укладено іпотечний договір, за умовами якого підопічна передала в іпотеку однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, якою забезпечила в повному обсязі виконання грошових зобов'язань за вказаним вище кредитним договором. Зі слів опікуна, одержаними ОСОБА_4 коштами скористалися треті особи, місце знаходження яких не відомо. Орган опіки та піклування Шевченківського районної в м. Києві державної адміністрації неодноразово вимагав від опікуна вжити заходів щодо захисту майнових прав недієздатної ОСОБА_4, однак опікун надані рекомендації не виконує, що призвело до незаконного позбавлення права власності недієздатної ОСОБА_4

Посилаючись на викладене, заявник просив прийняти рішення, яким звільнити ОСОБА_2 від виконання обов'язків опікуна відносно недієздатної ОСОБА_4, яка знаходиться на повному державному утриманні в Святошинському психоневрологічному інтернаті.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2017 року заява задоволена.

Звільнено ОСОБА_2 від виконання обов'язків опікуна відносно недієздатної ОСОБА_4, яка знаходиться на повному державному утриманні в Святошинському психоневрологічному інтернаті (м. Київ. вул. Крамського, 16).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, діюча в інтересах ОСОБА_2, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви відмовити.

В судовому засідання апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 підтримала подану апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Інші учасники процесу до суду не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Інститут опіки і піклування спрямований на заповнення відсутньої чи недостатньої цивільної дієздатності неповнолітніх і повнолітніх фізичних осіб. Разом із тим завданням цього інституту є охорона особистих і майнових прав і інтересів підопічних, турбота про створення їм необхідних побутових умов, здійснення за ними догляду і забезпечення їхнього лікування.

Частиною 5 ст. 63 ЦК України передбачено, що особі може бути призначений один чи кілька опікунів чи піклувальників.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 13.10.2010 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1, визнано недієздатною та встановлено опіку й призначено опікуном ОСОБА_2.

Департаментом соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) видано путівку № 52 від 22.04.2013 року для поселення недієздатної ОСОБА_4 до Святошинського психоневрологічного інтернату на повне державне утримання. Отже, що ОСОБА_2 залишив за собою обов'язок управління майном підопічної.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ЦК України опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.

Крім того, згідно з п. 4.3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року №34/166/131/88, опікун (піклувальник) повинен раз на рік здійснювати повне медичне обстеження підопічного. Як правило, опікун (піклувальник) повинен проживати разом з підопічним і може бути прописаний на житловій площі останнього на період виконання своїх обов'язків.

На підставі путівки №52 від 22 квітня 2013 року недієздатна ОСОБА_4 перебуває на державному утриманні в Святошинському психоневрологічному інтернаті (а.с.5), у зв'язку з чим функцію опікуна фактично виконує держава в особі вказаного інтернату на підставі ст.66 ЦК України.

Судом встановлено, що опікун не в повному обсязі виконує покладені на нього обов'язки, а саме: не подає щорічно до органу опіки та піклування щорічних звітів про свою діяльність щодо захисту прав та інтересів підопічної, у тому числі щодо збереження належного їй майна та житла, на час ухвалення судового рішення ОСОБА_5 надано лише звіт за 2015 рік.

Крім того, опікун здійснює управління майно підопічної не на користь останньої, а на власний розсуд, що полягає у безоплатній передачі в користування третім особам квартири АДРЕСА_1, про що також не заперечувалось ОСОБА_2 та його представником.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 28.01.2015 року стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором від 13.09.2007 року в розмірі 743 972,69 грн. та шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1, за ТОВ «Кей-колект», що фактично позбавило підопічну майна. Опікуном ОСОБА_2 вказане ріщення в апеляційному порядку не оскаржено та з метою захисту інтересів недієздатної не заявлялося у суді позову про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними.

Також заявником було зазначено, що ОСОБА_2 було приховано від органу опіки та піклування інформацію про наявність у підопічної іншого майна, яке також потребує опіки, а саме: будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, відтак опікун протягом шести років здійснював управління вказаним майном на свій розсуд та не подавав до органу опіки та піклування звітів про його використання(а.с.34).

Як видно з Висновку органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 109/02/35-7652 від 15.09.2016 року, орган опіки та піклування вважає, що ОСОБА_2 неналежним чином виконує покладені на нього обов'язки щодо недієздатної ОСОБА_4, у зв'язку з чим прийнято рішення про необхідність порушення питання про звільнення опікуна від покладених на нього обов'язків (а.с.14-16).

Суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини справи, зібраним по справі доказам дав належну оцінку та й прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення заяви, оскільки опікун недієздатної ОСОБА_4 - ОСОБА_2 неналежним чином виконує обов'язки опікуна.

Доводи апеляційної скарги про те, що опікун ОСОБА_2 займався лікуванням недієздатної ОСОБА_4 за особисті кошти, купував їй одяг, відвідував її, брав в домашню відпустку, доказом чого є відповідні квитанції, звіт за 2016 рік від 08 лютого 2017 року та довідка від 06.02.2017 року, не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення суду, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що із заявою про звільнення від обов'язків опікуна Шевченківська РДА в м. Києві звернулась 26 вересня 2016 року. Разом з тим, квитанції, які свідчать про сплату послуг лікаря - стоматолога, датовані 26 листопада 2016 року та 14 грудня 2016 року відповідно, тобто вже після подання заяви про звільнення ОСОБА_2 від обов'язків опікуна. Доказів, які б свідчили про те, що опікуном здійснювалось медичне обстеження підопічної ОСОБА_4 або купувались ліки, одяг, продукти, речі особистої гігієни, тощо кожен рік до подання даної заяви до суду, скаржником ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції надано не було.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не впливають на правильність ухваленого рішення.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, діючої в інтересах ОСОБА_2, - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 02 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: