Справа № 372/2364/15-ц Головуючий у І інстанції Кравченко М. В.
Провадження № 22-ц/780/1517/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 21.02.2017
УХВАЛА

Іменем України

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3,
при секретаріОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 27 грудня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_5 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до обслуговуючого кооперативу «Олександрівський», Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, ОСОБА_7, ОСОБА_5 про визнання договору недійсним, визнання незаконними та скасування рішень та свідоцтв, визнання права власності, витребування майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою та просив скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 11 грудня 2015 року.

Заява обґрунтована тим, що 17 листопада 2016 року рішенням апеляційного суду Київської області скасовано рішення Обухівського районного суду Київської області від 01 серпня 2016 року та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 11 грудня 2015 року вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на належний ОСОБА_5 обєкт нерухомого майна за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, смт. Козин, вул. Київська (вул. Київська, вул. Федоренка)АДРЕСА_1.

Просив скасувати заборону на відчуження (арешт) належну ОСОБА_5 АДРЕСА_2, . Київська обл.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 27 грудня 2016 року у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає, що суд при вирішенні питання про забезпечення позову має здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відмовляючи у скасуванні заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що з матеріалів справи та відкритих відомостей у Єдиному державному реєстрі судових рішень вбачається, що ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 грудня 2016 року (провадження № 6-32183ск16) було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на вказане вище рішення Апеляційного суду Київської області, а також зупинено виконання вказаного рішення до закінчення касаційного провадження, а тому вимоги заяви є передчасними.

Судова колегія не в повній мірі погоджується із вказаними висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Відповідно до ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Розглядаючи заяву про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції вважав належним та допустимим доказом ухвалу судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 грудня 2016 року (провадження № 6-32183ск16), якою було відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Апеляційного суду Київської області від 01 серпня 2016 року, а також зупинено виконання вказаного рішення до закінчення касаційного провадження.

При цьому, суд першої інстанції не звернув увагу, що по даній справі апеляційним судом ухвалювалося рішення 17 листопада 2016 року, а не 01 серпня 2016 року та не перевірив належним чином тих обставин, чи є подана стороною позивача ухвала належним та допустимим доказом саме по даній справі.

Отже, постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, що в свою чергу, призвело до порушення порядку встановленого для вирішення даного питання.

Що ж стосується пояснень представника ОСОБА_6, які були надані ним під час розгляду справи апеляційним судом, з приводу того, що невідповідність дати вказаної в ухвалі ВССУ є лише опискою, то колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки відповідно до ст. 219 ЦПК України, дане питання вирішується лише шляхом постановлення відповідної ухвали судом, а до того, такі пояснення є лише припущеннями, на яких відповідно до ст. 60 ЦПК України не може грунтуватися судове рішення.

За таких обставин, ухвала не може бути залишена без змін і відповідно до ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 27 грудня 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Р.В.Березовенко

Судді: С.В.Лівінський

ОСОБА_3