Справа № 444/2826/16-ц
Провадження № 2/444/253/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

при секретарі Реміцькій І. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа: Забірська сільська рада Жовківського району Львівської області про визнання права на земельну частку ( пай) в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, третя особа: Забірська сільська рада Жовківського району Львівської області про визнання права на земельну частку ( пай) в порядку спадкування за заповітом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в селі Синьковичі Забірської сільської ради Жовківського району Львівської області. проживала його бабця, ОСОБА_3, яка була членом сільськогосподарського підприємства і тому мала право приватної власності на земельну частку ( пай).

Стверджує, що Забірська сільська рада, на території якої знаходиться земельна ділянка, на підставі свого рішення від 17.10.1994 року передала ОСОБА_3 у приватну власність земельну ділянку без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості площею 0,79 га , що стверджується сертифікатом зразка Львівської області серії НОМЕР_1.

Заявляє, що його бабці, ОСОБА_3 необхідно було в Жовківській РДА обміняти сертифікат зразка Львівської області на єдиний для України зразок сертифіката, але чому вона цього не зробила йому невідомо.

Померла ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3. Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно в тому числі на право приватної власності на земельну частку (пай).

Позивач зазначає, що за час свого життя, а саме 11 грудня 1996 року у виконкомі Забірської сільської ради Жовківського району його бабця, ОСОБА_3 на випадок своєї смерті склала заповіт на все своє майно на його ім'я .

Вказує, що на час смерті бабці він проживав з нею, опікувся нею та доглядав її і вів з нею спільне господарство, що засвідчується довідкою Забірської сільської ради № 907 від 27.09.2016 року та фактично прийняв спадщину, але юридично не оформив.

На його звернення в Жовківську державну нотаріальну контору з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріальна контора відкрила спадкову справу за номером у спадковому реєстрі НОМЕР_2 .

Крім цього нотаріальна контора відмовила йому у видачі такого свідоцтва із-за відсутності сертифіката на право на земельну частку (пай) зразка встановленого Постановою Кабінету Міністрів України № 801 від 12.10.1995 р.

Отже своє право на земельну частку (пай) в порядку спадкування він може захистити лише в судовому порядку. А тому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 0,79 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) вартістю 17991, 52 грн., що розміщена на території села Синьковичі Забірської сільської ради Жовківського району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті бабці, ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адрес суду заяву у якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просить задоволити.

Представник відповідача Жовківської районної державної адміністрації Львівської області в судове засідання не прибула, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак подала на адрес суду клопотання про розгляд справи без участі представника Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, проти позову не заперечили.

Представник третьої особи Забірської сільської ради Жовківського району Львівської області в судове засідання не з'явився, однак сільський голова подав на адрес суду клопотання у якому просить розглядати справу без участі їх представника.

Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

Статтею 3 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 виданого Забірською сільською радою Жовківського району Львівської області 18.03.1997 року вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Оскільки ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті слід застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року.

Так, ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла у власність онукові ОСОБА_1, тобто позивачу по справі, що стверджується копією дублікату заповіту, який був посвідчено секретарем Забірської сільської ради 11.12.1996 року і зареєстровано в реєстрі № НОМЕР_4.

Згідно ст. 534 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або його частину (не включаючи предметів звичайної домашньої обстановки) одній або кільком особам, як тим, що входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим організаціям.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст.525 зазначеного кодексу визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

З довідок № 907, 908 від 27.09.2016 року виданих виконкомом Забірської сільської ради Жовківського району Львівської області вбачається, що позивач ОСОБА_1 онук ОСОБА_3 проживав разом з нею без реєстрації в будинку АДРЕСА_1 до дня смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та вели спільне господарство. Водночас ОСОБА_3 до дня смерті проживала та була зареєстрована АДРЕСА_1.

Оскільки позивач ОСОБА_1 проживав без реєстрації разом із ОСОБА_3 до дня її смерті і вели спільне господарство, тому суд приходить до висновку, що позивач вступив в управління та володіння спадковим майном, тобто прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3.

З сертифікату серії НОМЕР_1 вбачається, що такий видано 25.12.1995 року Забірською сільською радою народних депутатів на ім'я ОСОБА_3, відповідно до якого їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,79 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території АДРЕСА_1.

Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 45971056 від 29.11.2016 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 зареєстровано спадкову справу № 588/2016.

З листа Жовківської державної нотаріальної контори № 2510/01-16 від 09.12.2016 року вбачається, що для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачу ОСОБА_1 потрібно подати в нотаріальну контору оригінал правовстановлюючого документу нового взірця на земельний пай, а у випадку відсутності такого, роз'яснено про необхідність звернутися в судові органи для оформлення права на вищевказаний земельний пай в порядку спадкування.

Відповідно до статті 8 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720 (720/95) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" постановою Кабінет Міністрів України від 12 жовтня 1995 року № 801 затверджено відповідну форму сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразка Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Сертифікати саме такої форми слід подавати до нотаріальної контори.

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відтак судом встановлено, що позивачем не може бути пред'явлено для оформлення спадщини сертифікат на ім'я ОСОБА_3 нового зразка.

Відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, однак, спадщини на земельну ділянку в розмірі 0,79 га, яка належала померлій не оформив, так як відсутні правовстановлюючі документи на дану земельну частку (пай) нового зразка, які водночас не можуть бути видані на ім'я померлої, оскільки така втратила цивільну правоздатність та дієздатність. А тому його право на дану земельну ділянку підлягає до задоволення в судому порядку.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 15, 30, 57, 58, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати право за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, на земельну частку (пай) площею 0, 79 га умовних кадастрових гектарів, вартістю 17991,52 грн., яка розташована на території села Синьковичі Забірської сільської ради, Жовківського району Львівської області та належала ОСОБА_3 на підставі сертифікату серії НОМЕР_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Зеліско Р. Й.