Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/1664/16-ц
Провадження № 2/321/28/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року смт. Михайлівка

Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Олійника М.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання Засько О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом

Приватного акціонерного товариства «AICE Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

8 грудня 2016 року Приватне акціонерне товариство «AICE Україна» звернулося до Михайлівського районного суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу (а.с. 1-5). Ухвалою суду від 27 лютого 2017 року провадження у справі, в частині позовних вимог до ОСОБА_3, було закрито. В позові зазначено, що 29 березня 2008 року між ПАТ«AICE Україна» та ОСОБА_3, було укладено Угоду №190464 та підписано Додатки №1 та №2 до неї, які є невідємними частинами Угоди. Угоду було укладено про надання послуг спрямованих на придбання ОСОБА_3 автомобіля ВАЗ 210994. На Асигнаційному акті від 27 січня 2009 року ОСОБА_3 було надано право на отримання автомобіля ВАЗ 210994. 06 лютого 2009 року ОСОБА_3 реалізував своє право вибір іншого автомобіля шляхом подання ним до позивача письмового запиту, згідно якого він просив змінити автомобіль марки ВАЗ 210994 на автомобіль Chery AMULET. Обрана ОСОБА_3 модель автомобіля (Chery AMULET) коштувала, на момент подання заяви про заміну, дорожче на 3749,00 грн. за модель автомобіля ВАЗ 210994. На виконання зазначеної вище норми, ОСОБА_3 сплатив різницю вартості автомобілів одноразовим платежем. 16 лютого 2009 року ОСОБА_3, на підставі Угоди, було отримано у власність автомобіль марки Chery AMULET, 2008 року. Відповідно до ст. 5 Угоди, ОСОБА_3, в свою чергу, зобовязався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (100% Ціни автомобіля) та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 100 щомісячних Повних внесків. ОСОБА_3, протягом травня 2008 - березня 2015 року (включно), сплачував щомісячні внески, а починаючи з квітня 2015 року, повністю припинив сплачувати внески. 13 лютого 2009 року між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки, за яким вони зобовязалися відповідати перед кредитором (позивачем) в повному обсязі за виконання боржником ОСОБА_3 зобовязань за Угодою. На адресу всіх зазначених поручителів позивачем було направлено платіжні вимоги від 21 липня 2016 року про погашення всієї суми заборгованості одним платежем до 31 липня 2016 року. Станом на день подання позовної заяви вимоги не виконані, борг не погашено. Зазначені обставини послугували підставою для звернення позивача з позовними вимогами до суду. Таким чином, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів суму боргу в розмірі 32466,86 грн. і судові витрати.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4 не зявився, але надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи при його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися, але надали суду заяви з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, а також письмові заперечення відповідно до яких, вони заперечують проти задоволення позову, оскільки вважають, що після смерті основного боржника ОСОБА_3 порука припинилася.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв представника позивача та відповідачів про слухання справи за їх відсутності фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши надані документи і матеріали, зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволення позову з таких підстав.

Судом встановлено, що 29 березня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «AICE Україна» та ОСОБА_3 було укладено Угоду №190464 про надання послуг спрямованих на придбання ОСОБА_3 автомобіля ВАЗ 210994 (а с.7).

У відповідності до Договору поруки від 13 лютого 2009 року, укладеному між Закритим акціонерним товариством «AICE Україна» та ОСОБА_1 і ОСОБА_2, останні зобовязалися відповідати перед кредитором в повному обсязі за виконання боржником (ОСОБА_3) зобовязань за Угодою. (а.с. 13).

Відповідно до п.5 розділу XVII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про акціонерні товариства», Закрите акціонерне товариство «АІСЕ Україна» зареєструвало зміни в назві організаційно-правової форми, таким чином починаючи з 24 лютого 2010 року, нова назва товариства - Приватне акціонерне товариство «АІСЕ Україна».

Згідно до розрахунку платежів ОСОБА_3 за Угодою № 190454, судом встановлено, що протягом травня 2008 - березня 2015 року ОСОБА_3 проводилася сплата щомісячних внесків за вказаною Угодою ( а.с. 15).

Відповідно до заяви від 06 лютого 2009 року, ОСОБА_3 звернувся до ЗАТ «АІСЕ Україна» з проханням надати йому автомобіль марки Chery AMULET ( а.с. 17).

Згідно до платіжної вимоги від 21 липня 2016 року, ПАТ «АІСЕ Україна» звернулося до ОСОБА_3 з повідомленням про зобовязання сплатити всю суму його заборгованості ( а.с. 22).

Відповідно до копія актового запису про смерть №08 від 16 березня 2015 року, ОСОБА_3 помер 14 березня 2015 року (а.с. 42).

Згідно ухвали Михайлівського районного суду від 27 лютого 2017 року провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_3 закрито.

Згідно до ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

У відповідності до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Позивач як кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у шестимісячний строк, встановлений ч.2 статті 1281 ЦК України, позбавляється права вимоги.

Відповідно до ст. 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобовязання новим боржником, а згідно зі ст. 607 ЦК зобовязання припиняється неможливістю його виконання у звязку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

У відповідності до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

З вимог ст. 555 ЦК України, у разі одержання вимоги кредитора поручитель зобов'язаний повідомити про це боржника, а в разі пред'явлення до нього позову - подати клопотання про залучення боржника до участі у справі. Якщо поручитель не повідомить боржника про вимогу кредитора і сам виконає зобов'язання, боржник має право висунути проти вимоги поручителя всі заперечення, які він мав проти вимоги кредитора. Поручитель має право висунути проти вимоги кредитора заперечення, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов'язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг.

Відповідно до ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до ст. 1282 ЦК, якщо боржник помер, то спадкоємці зобовязані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Таким чином, спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

За наявності основного договору та договору поруки поручитель приймає на себе зобовязання відповідати за виконання кредитного договору за боржника, а також за будь-якого боржника в разі переводу боргу чи смерті боржника, якщо про це прямо зазначено в договорі поруки.

Отже, з вказаного вбачається, що у разі смерті боржника за основним зобовязанням, яке забезпечене договором поруки, за наявності правонаступника, який прийняв спадщину, необхідна згода поручителя відповідати за нового боржника, якщо договір поруки не містить як умову згоду поручителя відповідати за виконання зобовязання перед будь-яким новим боржником у випадку переводу боргу за основним зобовязанням.

Відповідно, за відсутності в договорі поруки згоди поручителя відповідати за правонаступника боржника у випадку невиконання чи неналежного виконання ним основного зобовязання чи будь-якої іншої особи, покладення на нього такого обовязку є неправомірним.

Згідно з п. 4.2. договору поруки від 13 лютого 2009 року, зобовязання за цим договором припиняються також, коли боржник повністю вибуває з передбачених угодою зобовязань внаслідок заміни іншою особою (заміна сторони в договорі), якщо спів поручитель не виявить бажання відповідати за нового боржника.

Крім того, як вбачається з вимог ч. 3 ст. 559 ЦК України, якщо в договорі поруки є умова про згоду поручителя відповідати за нового боржника, то поручитель є відповідальним за виконання зобовязання спадкоємцями.

Відповідно до ст. 608 ЦК зобовязання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою, а згідно зі ст. 523 ЦК порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобовязання новим боржником.

Згідно з ЦК України (стст.513, 520, 521) заміна боржника у зобовязанні відбувається шляхом укладення правочину про заміну боржника, причому у тій самій формі, в якій було укладено правочин, на підставі якого виникло зобовязання.

Однак заміна боржника може здійснюватись і з інших підстав, зокрема при спадкуванні. Так, у разі смерті фізичної особи - боржника за зобовязанням, у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обовязки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця (ст.ст.1216, 1218 ЦК). Таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобовязанням.

При цьому згідно зі ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття ними спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідальність поручителя, який поручився за нового боржника - спадкоємця, також має обмежуватися вартістю майна, одержаного у спадщину, а не усією сумою боргу у випадку, якщо борг перевищує спадкову масу. Отже, на поручителя у випадку смерті боржника може бути покладено відповідальність лише за таких умов: наявності у боржника правонаступника - спадкоємця, який прийняв спадщину; наявності спадкового майна; зафіксованої письмово згоди поручителя відповідати за нового боржника, у тому числі й у договорі поруки.

В матеріалах справи відсутні відомості про те, що після смерті основного боржника ОСОБА_3, який помер 14 березня 2015 року, по вказаним правовідносинах, які виникли між ПАТ «AICE Україна» та ОСОБА_3 існує правонаступник, який прийняв спадщину.

Крім того, матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що поручителі, відповідачі по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виявили бажання відповідати за нового боржника по зобовязанням ОСОБА_3

Враховуючи те, що позивач не надав відомостей про факт звернення з вимогою до спадкоємців після смерті основного боржника ОСОБА_3 в порядку ст. 1282 ЦК України, суд приходить до висновку, що договір поруки від 13 лютого 2009 року, укладений між позивачем, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід вважати припиненим.

Отже, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.10, 60, 84, 209, 212, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимогах Приватного акціонерного товариства «AICE Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Михайлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5