Справа № 573/1763/16-ц
Номер провадження 2/573/5/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст рішення)

13 вересня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.,

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, третя особа - Білопільська районна державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності, який у подальшому уточнила. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, є спільною частковою власністю її матері - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та братів останньої - ОСОБА_4 і ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_14 її мати померла. Після смерті останньої вона прийняла і юридично оформила спадщину на належну їй частину вищевказаного домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_16 в м. Сочі Російської Федерації помер її рідний дядько по материнській лінії, ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_15 помер другий рідний брат її матері - ОСОБА_5. Спадщину після останніх вона фактично прийняла шляхом проживання та догляду за садибою, але юридично не оформила у зв'язку з погіршенням стану здоров'я батька - ОСОБА_6. На даний час вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно користуватись спадковим майном, яке залишилося після смерті дядьків, так як пропустила встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини. Посилаючись на викладені вище обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивачка просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дядьків - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_16 та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_15, а також визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на належну останнім частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача - Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області у судове засідання не з'явився. Міський голова Дружченко А. В. надіслав заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника, позов визнають (а. с. 190).

Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Сумській області в судове засідання не з'явився. Завідувач держнотконтори Ковальова Л. Б. надіслала листа про розгляд справи без участі їх представника. При ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 184).

Заслухавши позивачку, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Статтею 3 ЦПК України передбачене право кожної особина звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В силу ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що матір'ю позивачки ОСОБА_1 була ОСОБА_3, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи (а. с. 17-18).

Остання померла ІНФОРМАЦІЯ_14, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 14).

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих державним нотаріусом Білопільської державної нотаріальної контори 13 вересня 1996 року за реєстровим №2284, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_17, в рівних частках (по 1/3 частці кожен) успадкували житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1, ставши таким чином його співвласниками (а. с. 12-13).

12 липня 2016 року Білопільською районною державною нотаріальною конторою за заявою позивачки заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_3, зареєстрована у Спадковому реєстрі за №59216987 (а. с. 41, 43).

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 у встановленому ст. 1269 ЦК України порядку прийняла спадщину після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_14.

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_16 у м. Сочі Центрального району Краснодарського краю Росії помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2. (а. с. 123).

Крім того, згідно з актовим записом про смерть №1265 від 31 грудня 2013 року, складеним відділом запису актів цивільного стану Адміністрації муніципального утворення «Рославльський район» Смоленської області, ІНФОРМАЦІЯ_15 у м. Ярославль Смоленської області Росії помер ОСОБА_5 (а. с. 150).

Останні були рідними дядьками позивачки ОСОБА_1 по материнській лінії, про що об'єктивно свідчать матеріали справи (а. с. 44-47).

До складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5, поміж іншим, ввійшло по 1/3 частці кожного на спірний житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивачка вважає, що прийняла спадщину за законом після смерті дядьків - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом фактичного проживання у будинку, проте не оформила своїх спадкових прав та пропустила визначений законом строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв'язку із погіршенням стану здоров'я батька - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Статтею 1265 ЦК України передбачено, що інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно мають право на спадкування за законом у п'яту чергу, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Статтею 1272 ЦК України визначені наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Згідно з роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Враховуючи викладене вище, суд не може визнати обставини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, на які посилається позивачка ОСОБА_1 поважними. Оскільки, на переконання суду, вони не були об'єктивною перешкодою для позивачки у прийнятті спадщини після ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_16 та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_15. Із заявами про прийняття спадщини після смерті останніх ОСОБА_1 повинна була звернутися протягом шести місяців, тобто до 08 квітня 2007 року та 29 червня 2014 року відповідно, тоді як на даний же час з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 пройшло 10 років, а після смерті ОСОБА_5 - 3 роки.

Погіршення стану здоров'я батька позивачки, на які вказує остання як на причину пропуску строку для прийняття спадщини після рідних дядьків, не свідчить беззаперечно про те, що вона була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (у тому числі й надіслати її поштою) у передбачений законом строк. Разом із цим суд також відмічає, що на підтвердження вказаних доводів позивачка всупереч ст. 60 ЦПК України не надала жодного доказу.

Отже, позивачка ОСОБА_1 не надала доказів того, що заяву про прийняття спадщини після смерті дядьків вона не подала у зв'язку з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, які перешкодили подачі заяви у визначений законом строк, а відтак, підстави для задоволення позову в цій частині та визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, пропущеного з поважних причин, відсутні.

З огляду на викладені вище обставини суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті дядьків - ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_16 та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 задоволенню не підлягають.

Стосовно позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті дядьків: ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_16 та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 на частину належного їм домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_16 був чоловіком ОСОБА_10 та батьком ОСОБА_11 та ОСОБА_13, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи (а. с. 125-126).

За даними управління з питань міграції ГУ МВС Росії по Краснодарському краю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець м. Ворожба, Білопільського району, Сумської області з 20 листопада 2006 року значиться знятим з реєстраційного обліку за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2, у зв'язку зі смертю. За вказаною вище адресою з 15 серпня 1980 року зареєстрована дружина померлого - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5, з 02 вересня 1987 року - донька, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6, з 07 липня 1989 року - син, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_7 та з 31 жовтня 1997 року - онука, ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_8 (а. с. 110).

З матеріалів спадкової справи, заведеної нотаріусом Сочинського нотаріального округу Краснодарського краю Російської Федерації ОСОБА_16, вбачається, що після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_16, спадкова справа заведена за заявою його дружини - ОСОБА_10. Діти померлого - ОСОБА_11 та ОСОБА_14 від прийняття спадщини відмовились на користь матері. 14 серпня 2007 року остання отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку АДРЕСА_3 на землях поселень, наданих для садівництва (а. с. 115, 121-122, 142).

Судом також встановлено, що ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_15, був батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_18, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи (а. с. 152, 157, 163).

За даними відділу адресно - довідкової роботи УВМ УМВС Росії по Смоленській області ОСОБА_5 з 23 лютого 2002 року по 01 квітня 2014 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4, та знятий з реєстраційного обліку у зв'язку зі смертю. За даними будинкової книги за вказаною адресою з 08 лютого 2011 року по даний час зареєстрована ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_12. Разом з останньою з 14 березня 2005 року по даний час зареєстрована ОСОБА_21, ІНФОРМАЦІЯ_13 та з 01 лютого 2005 року -ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_9 з (а. с. 158).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 заведена за заявою його доньки, ОСОБА_17 Остання отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади, відкриті на ім'я померлого у ВАТ «Сбербанк Росії» (а. с. 162, 171, 178).

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 2 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм, а саме: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою. Цей Закон застосовується до питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, в тому числі щодо визначення застосовуваного права.

Відповідно до ст. 71 вказаного вище Закону спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.

За загальними правилами про спадкування, передбаченими ст. 1216, 1218, 1220 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 3, ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Як встановлено судом, дружина ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 у порядку, встановленому законодавством Росії юридично оформили свої спадкові права на майно померлих, що знаходилось на території Російської Федерації. Крім того, в силу ст. 1261 ЦК України останні є спадкоємцями першої черги після померлих.

Разом з цим, дружина ОСОБА_4 та донька ОСОБА_5 не оформили своїх спадкових прав на майно, успадковане померлими після смерті їхньої матері - ОСОБА_9, що розташоване на території України.

Згідно зі ст. 26 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Позовом є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, пред'явлена з метою судового захисту невизнаного, порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу в порядку, передбаченому процесуальним законодавством.

Правовими наслідками задоволення судом позову є зобов'язання відповідача як особи, до якої позивачем пред'являється матеріально-правова вимога, вжити заходів до вчинення дій, утримання від вчинення дій та усунення обставин, що призвели до порушення, невизнання чи оспорювання права або охоронюваного законом інтересу шляхом, зазначеним у резолютивній частині судового рішення.

Відповідно до вказаних норм закону позивач, звертаючись до суду з позовом, повинен довести факт порушення, невизнання чи оспорювання його прав, свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем (відповідачами) та вказати на спосіб їх відновлення.

Разом з цим, з огляду на фактичне прийняття та юридичне оформлення спадщини після ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у судовому засіданні позивачці ОСОБА_1 судом роз'яснено положення ст. 33 ЦПК України щодо кола відповідачів у справі та залучення належних відповідачів, оскільки вирішення спору зачіпає право на спадкування спадкоємців померлих.

Позивачка ОСОБА_23 від заміни неналежного відповідача Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області на належних відповідачів, які фактично прийняли та юридично оформили свої спадкові права на спадщину після померлих, відмовилась.

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_10 і ОСОБА_17 не заперечують проти отримання ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 З приводу визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті останніх до суду звертатись не будуть, про що подали відповідні заяви, посвідчені нотаріусом Сочинського нотаріального округу Краснодарського краю та Рославського нотаріального округу Смоленської області (а. с. 85-86).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1273, ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця незалежно від черги протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1-2 ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Тобто, вказані вище заяви спадкоємців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1, що відкрилася після смерті останніх є такими, що суперечать закону. Оскільки у строк, встановлений ст. 1270 ЦК України спадкоємиці ОСОБА_10 та ОСОБА_17 не заявили про відмову від спадщини, а навпаки, звернулися до компетентних органів за місцем проживання померлих з приводу її прийняття, юридично оформили спадкові права, що об'єктивно підтверджується матеріалами спадкових справ.

Таким чином, позовна вимога ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті дядьків: ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_16 та ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_15 на частину належного їм домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, задоволенню не підлягає.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1218, 1220, 1223, 1261, 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 -1274 ЦК України, п. 2 ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 2, ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, третя особа - Білопільська районна державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

Справа № 573/1763/16-ц

Номер провадження 2/573/5/17

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна і резолютивна частина)

13 вересня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.,

з участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, третя особа - Білопільська районна державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Зважаючи на складність справи, для складання повного тексту рішення необхідний тривалий час, а тому суд вирішив проголосити його вступну та резолютивну частину.

Повний текст рішення буде виготовлений протягом п'яти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, третя особа - Білопільська районна державна нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: