Номер справи 623/605/17
Номер провадження 2/623/616/2017
22 травня 2017 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області
в складі: головуючого - судді: Одарюка М. П.
при секретарі: Костенко В.В.
за участю судового розпорядника: ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізюмі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину, -
В березні 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів посилаючись на те, що з 13 листопада 2015 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні Спільне життя не склалось, з лютого 2017 року шлюбні стосунки з відповідачем припинені. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просить суд стягнути з ОСОБА_3 аліменти на її користь у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Надала суду письмову заяву в якій просить суд розглядати справу без її участі на підставі наявних у справі доказів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі повторної неявки відповідача в судове засідання не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач, ОСОБА_3, в судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову суду не надсилав.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Судовим розглядом встановлено, що 13 листопада 2015 року сторони по справі уклали шлюб (а.с.8).
Відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.9).
Згідно статті 180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Крім того, в статті № 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме: Батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст.180 Сімейного Кодексу України. В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобовязуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обовязки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею №11 цього ж Закону вказано, що «Сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини». Згідно статті №12 цього закону вказано, що «Виховання в сімї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці».
Керуючись вимогами ст. 182 Сімейного Кодексу України та п. 17 Постанови Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Постанови Верховного суду України «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне положення дитини, стан здоровя та матеріальне положення позивача, відповідача. Крім того, суд враховує, що відповідач працює приватним підприємцем, має задовільний стан здоровя; та те, що з нього не проводиться стягнення за виконавчими листами.
Наявність інших зобовязань у відповідача по сплаті аліментів не встановлено.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі ( ч. 3 ст. 181 СК України).
Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України ( ч. 2 ст. 182 СК України).
Відповідач є батьком дитини та не виконує свій обовязок по її утриманню добровільно, чим порушує права позивача та дитини, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 20 березня 2017 року ( ст. 191 ч. 1 СК України).
Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення за один місяць відповідно до статті 367 ЦПК України.
У відповідності до ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.
Керуючись статтями 10,11,209,212, 214-215,218,224-226, 367 ЦПК України, статтями 180 -184 СК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн. НОМЕР_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, Російська Федерація, працює ФОП, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_2, іпн. НОМЕР_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 березня 2017 року і до повноліття дитини.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3, іпн. НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 640,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення,можуть подати апеляційні скарги протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Ізюмського міськрайонного суду М. П. Одарюк