22-ц/775/137/2017(м)
Головуючий в 1 інстанції Луньова О.Г.
Доповідач: Зайцева С.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„28 лютого 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів: Пономарьової О.М.,Ткаченко Т.Б.

за участю секретаря : Гаркуша О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 21 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 обґрунтовуючи позовні вимоги тим,що відповідно до укладеного договору № б/н від 08 червня 2007 року відповідач 17 липня 2013 року отримала кредит в розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач надав згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням банку, а також надав право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт та підтвердив свою згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг , однак зобов*язання по погашенню кредиту належним чином не виконав. У зв*язку з порушеннями зобов*язань відповідач має заборгованість, яка станом на 03 березня 2016 року становить 66 335,10 грн. та складається з наступного : 15 000 грн.- заборгованість за кредитом;

46 038,19 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом ; 1 900 грн.- заборгованість за пенею та комісією .Крім того ,відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг ,відповідачу нараховані штрафи : 250 грн. фіксована частина , 3 146,91 грн. процентна складова .Просили стягнути з відповідача вказану заборгованість,а також судові витрати .

Заочним рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 21 грудня 2016 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі , посилаючись на неповне з*ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права .

У судовому засіданні апеляційного суду представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_3, що діє на підставі довіреності, підтримала доводи апеляційної скарги.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з*явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи шляхом отримання 14 лютого 2017 року телефонограми, зареєстрованої в журналі телефонограм № 1 за № 290,та шляхом отримання судової повістки ,про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.224-225,232).Надала заперечення на апеляційну скаргу,просила апеляційну скаргу відхилити.В обґрунтування заперечень зазначила,що у зв*язку із тривалим проведенням на території Донецької області антитерористичної операції у неї виникло скрутне фінансове становище ,що вплинуло на своєчасність виконання зобов*язань зі сплати сум за кредитом. Посилаючись на ст.2 Закону України « Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції « вважає нарахування на суму заборгованості за кредитним зобов*язанням у розмірі 15 000 грн. пені та штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов*язань незаконним.Також зазначила,що банком нараховані несоразмірні штрафні санкції та закріплене в договорі право банку змінювати процентну ставку містить у собі дискримінаційні умови щодо неї як споживача(а.с. 228-229).

Відповідно ч.2.ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача,пояснення представника ПАТ КБ « ПриватБанк», дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає,що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню,а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ,суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачем заявлених вимог.Крім того,зазначив,що банк незаконно збільшував процентну ставку за кредитом, що є порушенням чинного законодавства.

З такими висновками суду не можна погодитись з огляду на наступне.

Апеляційним судом встановлено ,що старт карткового рахунку «Універсальна» (картрахунок № 348739 ) ОСОБА_1 вперше відбувся 08 травня 2007 року(а.с.38).

08 червня 2007 року між сторонами був укладений договір споживчого кредитування згідно заяви позичальника від 08 червня 2007 року про надання ОСОБА_1 в ПАТ « КБ « ПриватБанк» кредитного ліміту зі сплатою процентів за використання грошовими коштами в передбаченому тарифами банку розмірі .

У вказаній заяві відповідач зазначала про отримання бажаного кредитного ліміту у розмірі 800 грн.,із базовою процентною ставкою по кредиту 1,9 % на місяць на залишок заборгованості щомісячна комісія 1 %. Своїм підписом підтвердила своє ознайомлення та згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку.

Також ,в заяві зазначено ,що 08 червня 2007 року ОСОБА_1 отримала кредитну картку № 348739 та ПІН (а.с.48).

Факт підписання заяви та отримання кредитної картки ОСОБА_1 в письмових запереченнях не оспорювала.

Відповідно до вказаного договору ОСОБА_1 17 липня 2013 року отримала кредит в розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № 348739 , зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Отримання 17 липня 2013 року кредитного ліміту на платіжну картку підтверджено наданим розрахунком заборгованості та також виписками по особовому рахунку та не оспорюється відповідачем (а.с.13,47).

Згідно довідки ПАТ КБ « ПриватБанк» ,даних по особовому рахунку та скрін шот з програмного комплексу банку, відповідачу ОСОБА_1 протягом дії договору було надано кредитні картки : № 348739 -дата відкриття 08.05.2007 року - терміном дії до 05/11; № 793855 дата відкриття 26.01.2011 року - терміном дії до 11/14, № 017548-дата відкриття 12.04.2011 року - терміном дії до 05/15,№ 179440-дата відкриття 06.12.2012 року - терміном дії до 02/16, №311250 дата відкриття 25.04.2013 року - терміном дії до 09/16 (а.с.245 ).

Відповідно до ст.ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 628, ст. 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені між ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пункт 1.1 Умов та правил надання банківських послуг визначає дійсні умови,на яких ПАТ КБ « ПриватБанк» надає клієнтам платіжні карти,а також інші банківськи послуги,вказані в заяві та в памятці клієнта.Належним чином заповнена заява підписується клієнтом та,таким чином , клієнт висловлює свою згоду,що заява разом з пам*яткою клієнта,Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складають укладений договір про надання банківських послуг .Дані умови регулюють відносини між банком та клієнтом по відкриттю та обслуговуванню карткового рахунку клієнта,а також інших банківських послуг,вказаних у заяві.

За змістом пункту 3.1. Умов для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунок ,видає клієнту картки, їх вид та строк дії визначений у заяві та в пам'ятці клієнта,підписанням якого клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг .Датою укладення договору є дата відкриття рахунку .

Пунктом 3.2.,3.3 Умов встановлено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість видачі кредита на платіжну картку . Клієнт надає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт надає право банку в будь-який момент змінювати (зменшувати або збільшувати ) кредитний ліміт. Підписання договору є прямим та безумовним погодженням держателя платіжної картки відповідно прийняття любого розміру кредитного ліміту встановленого банком.

Відповідно до пункту 3.1.1. Умов картка дійсна до останнього календарного дня місяця указано на ній.

Згідно з п. 9.12 Умов договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк (а.с. 53).

Відповідно до п. 3.1.3 розділу ІІ Умов і правил надання банківських послуг після закінчення терміну дії відповідна карта продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшло письмової заяви держателя про закриття картрахунку, а також при умові наявності грошових коштів на картрахунку для оплати послуг по виконанню розрахункових операцій по картрахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при дотриманні інших умов продовження, передбачених договором.

Як встановлено судом апеляційної інстанції 02.06.2011 року відповідач повторно ідентифікувалася у ПАТ КБ « ПриватБанк» . У анкеті-заяві позичальника від 02.06.2011 року ОСОБА_1 своїм підписом засвідчила свою згоду з тим, що дана заява з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами складають між нею і банком Договір про надання банківських послуг; позичальник засвідчила своє ознайомлення з цими складовими договору, що їй надані в письмовому вигляді; поінформована про розміщення Умов і Правил надання банківських послуг на офіційному сайті КБ «Приватбанк» www.privatbank.ua; зобов'язалась їх виконувати, регулярно ознайомлюючись із змінами на цьому сайті банку (а.с.246) .

Таким чином відповідач погодила всі запропоновані умови банку.

З особового рахунку,відкритого на ім*я ОСОБА_1 і довідки банку вбачається ,що за вказаним кредитним договором банком встановлювався кредитний ліміт (зниження,збільшення) в розмірі :08.05.2007 року- 3900 грн.;17.06.2009 року -3520 грн.,23.112009 року -2870 грн.,26.01.2010 року-2650 грн.,22.02.2010 року-2650 грн.,27.05.2010 року-2270 грн.,19.07.2010 року-2100грн.,21.08.2010 року-1990 грн.,25.10.2010 року-1840грн.-22.12.2010 року-1690 грн.,27.01.2011 року-8000грн.,17.07.2013 року-15000грн.,19.09.2014 року-14200грн.,06.10.2014 року -14200 грн.

На підтвердження наявності домовленості сторін щодо картки «Універсальна», встановлення кредитного ліміту, використання його позичальником, в суд банк надав виписку з особового рахунку ОСОБА_1 про рух коштів на рахунку № 348739, з якого вбачається встановлення кредитного ліміту в сумі 15 000 грн.з 17 липня 2013 року , активне користування клієнтом кредитними коштами на картці з липня 2013 року (зняття коштів в банкоматі,поповнення готівкою через відділення банку, оплата товарів в торгівельній мережі,в аптеці , часткове і несистематичне погашення кредиту тощо). Останнє зняття коштів позичальником відбулось 08.04.2014 року - 550 грн., а останнє зарахування грошових коштів відбулось - 04.07.2014 року в сумі 1290 грн. (а.с. 170-178).

З особового рахунку ОСОБА_1 та розрахунку банку вбачається ,що позичальником щомісячно не вносилися грошові кошти в погашення кредиту та процентів .Останній платіж у погашення внесено 04 липня 2014 року .У зв*язку з неналежним виконання зобов*язань за кредитним договором ,відповідач має заборгованість ,яка станом на 03 березня 2016 року становить 66 335,10 грн. та складається з наступного : 15 000 грн.-заборгованість за кредитом; 46038,19 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом ; 1900 грн.- заборгованість за пенею та комісією . Крім того ,відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг ,відповідачу нараховані штрафи : 250 грн. фіксована частина , 3146,91 грн. процентна складова .

Надані до суду докази в сукупності підтверджують волю позичальника ОСОБА_1 на укладення кредитного договору з оформленням з 2007 року картки «Універсальна», а також факт утворення внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов*язань заборгованості в розрахунку банку станом на 03.03.2016 року, де відзначено розмір поточної та простроченої заборгованості, кількість днів прострочення, процентна ставка за порушення умов договору.

Цих даних відповідач, не прибувши в судове засідання, не спростувала. А також відповідачем не були надані й Умови і Правила надання банківських послуг, тарифи іншого змісту, аніж ті, що долучені до справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд не використав процесуальні можливості згідно із наведеною нормою і не запропонував позивачеві надати всі наявні відомості для підтвердження факту існування договірних відносин між сторонами і їх неналежне виконання позичальником.

Наведене призвело до помилкового висновку про відсутність правових підстав для стягнення кредитної заборгованості з боржника.

Зі справи також вбачається, що свої зобов*язання за договором банк виконав, відкрив на ім*я відповідача банківський рахунок та надав їй картку, зарахувавши на картковий рахунок кредитні кошти. Відповідач отримала кредитні кошти на картковий рахунок та користувалась ними, але свої зобов*язання за договором належним чином не виконувала, у зв*язку з чим у неї перед банком утворилась заборгованість, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.39-47).

Надавши до суду першої інстанції 07.06.2016 року заперечення на позовні вимоги банку ОСОБА_1 зазначала,що у неї виникло скрутне фінансове становище,що вплинуло на своєчасність виконання зобов*язаннь зі сплати сум за кредитом. На теперішній час за нею рахується заборгованість за кредитним зобов*язанням у розмірі 15 000 грн ,яку має намір сплатити повністю.Проте не погодилася з нарахування банком пені та штрафних санкцій у розмірі 51 335,10 грн.,та вважала застосування до неї фінансових санкцій за несвоєчасне виконання зобов*язань незаконними (а.с.81).

Досліджені матеріали справи свідчать про те,що ОСОБА_1 свої зобов*язання за кредитним договором не виконала,що є підставою для стягнення з неї заборгованості по тілу кредиту за договором б/н від 08.06.2007 року відповідно до наданого банком розрахунку у розмірі 15 000 грн.

У ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Банку забороняється збільшувати розмір фіксованої процентної ставки за кредитним договором (або встановлений кредитним договором порядок сплати змінюваної процентної ставки) за відсутності згоди на це позичальника.

Згідно приписів п.28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012, № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641 - 642 ЦК або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК. Наприклад, не є односторонньою зміною умов договору та не суперечить статті 1056-1 ЦК зміна розміру фіксованої процентної ставки залежно від зміни обставин кредитного ризику (неукладення договору страхування, припинення договору застави/іпотеки тощо), якщо в кредитному договорі визначено обставини, за якими застосовується інша фіксована процентна ставка, та її розмір.

При підвищенні процентної ставки з'ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Як вбачається з матеріалів справи під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 1,9 в місяць або 22,80% на рік. Далі відсоткова ставка була змінена ,що підтверджується наказами дирекції банку : №СП-2012-6993080 від 26.10.2012 року про зміну тарифів банку у зв*язку із зміною ринкової ситуації, а саме- збільшення процентної щомісячної ставки до 2,5 % щомісячно (30 % річних) з 01.01.2013 року для клієнтів «ПриватБанку» ; №СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року про зміну тарифів банку у зв*язку із зміною ринкової ситуації, а саме - збільшення процентної щомісячної ставки до 2,9% щомісячно ( 34,80% річних) з 01.09.2014 року для клієнтів «ПриватБанку» та №СП-2015-6552838 від 18.02.2015 року про зміну тарифів банку у зв*язку із зміною ринкової ситуації, а саме- збільшення процентної щомісячної ставки до 3,6 % на щомісячно (43,2% річних) з 01.04.2015 року для клієнтів «ПриватБанку» (а.с.132-143,233-237,238-244).

Зазначені зміни повністю узгоджуються з Умовами та правилами надання банківських послуг та відповідача було ознайомлено із зазначеними змінами.

Зокрема ,згідно п.5.3. Умов банк має право проводити зміни тарифів ,а також інших умов обслуговування карткового рахунку ,про що інформує клієнта шляхом надання виписки по картковому рахунку .При підключенні держателя до системи INTERHETbankinq(Приват24) надання виписок здійснюється через даний комплекс.При підключенні клієнта до комплексу Mobile- bankinq банк надає можливість доступу до інформації про стан рахунку шляхом використання функції SMS-повідомлень.

Таким чином ,розмір відсоткової ставки за кредитом може здійснюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку.

Відповідно до п.5.3 Умов ,якщо на протязі 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду із змінами ,то вважається ,що клієнт приймає нові умови.

Відповідно до п.6.3. Умов в обов*язки клієнта входить отримувати виписки про стан картрахунку і проведені операції по картрахунку.

Неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє держателя від виконання своїх зобов*язань за договором (п.8.1 Правил).

Як вбачається з матеріалів справи ,умови про порядок внесення змін до тарифів по кредиту були закладені з самого початку ,тобто відповідач перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами і в разі незгоди з запропонованими умовами відмовитися від укладення такої угоди ,під час підписання договору відповідача влаштовували умови договору ,про що свідчить його підпис.

Крім того ,відповідно до п.6.4. Умов та правил надання банківських послуг клієнт зобов*язаний у разі незгоди зі змінами правил та /або тарифів банку надати банку письмову заяву про розірвання цього договору і погасити заборгованість,що виникла перед банком ,у тому числі й заборгованість ,що виникла протягом 30 днів з моменту повернення карток ,виданих держателю і його довіреним особам.

Як встановлено судом ,заяв про дострокове розірвання договору відповідач не подавав ,що свідчить про згоду останнього зі змінами тарифів .

Як вбачається зі справи у відповідності до даних наказів банку з 01.01.2013 року відповідачу до сплати нараховувались проценти за користування кредитом ,виходячи з нової процентної ставки 30%річних (2,5х12) , з 01.09.2014 року відповідачу до сплати нараховувались проценти за користування кредитом, виходячи з нової процентної ставки 34,80% річних (2,9х12), а з 01.04.2015 року за ставкою 43,2% річних (3,6х12), що вбачається з розрахунку заборгованості, згідно якого розмір заборгованості по процентам за користування кредитом станом на 03 .03.2016 року становить 46 038 ,19 грн. (а.с. 39-47).

Банк виконав умови договору та у виписці по рахунку проінформував відповідача про зміну відсотків по кредиту. SMS повідомлення про підвищення процентної ставки за кредитом на фінансовий номер клієнта відправлялися завчасно про ,що свідчать копії витягів про відправлення від 15.08.2014 року та 15.03.2015 року (а.с.196-197). Відповідач не заперечував проти підвищення відсоткової ставки.

Отже, враховуючи, що сторони погодили умови договору про зміну процентної ставки, обов*язок позичальника отримувати виписки про стан картрахунків та про здійснення операції по картрахункам, виходячи з того, що відповідач після підвищення процентної ставки продовжувала користуватись кредитом та частково погашала заборгованість, протягом 7 днів після підвищення тарифів не пред*являла вимоги щодо незгоди з ними та розірвання кредитного договору, вбачається, що банк дотримався умов щодо підвищення процентної ставки.

Крім того, у справі відсутні будь-які дані про те, що відповідач не погодилась з діями банку щодо зміни процентної ставки, оскаржувала ці дії, що також свідчить про те, що вона погодилась зі зміною процентної ставки.

З огляду на наведене підстав вважати незаконним нарахування позивачем процентів за користування кредитом відповідачу за підвищеною ставкою у справі не вбачається.

З урахуванням наведеного позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 15 000 грн. та процентами за користування кредитом у розмірі 46 038,19 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи справу у відсутності сторін, суд першої інстанції на наведене належної уваги не звернув та помилково дійшов до висновку про недоведеність позовних вимог та недоведеність правомірності підвищення процентної ставки за користування кредитом .

Зважаючи на викладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в порядку ст. 309 ЦПК України про задоволення позову в частині стягнення доведеної заборгованості: основної суми заборгованості 15 000грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 46 038,19грн.

Також ,апеляційний суд вважає , що до правовідносин, що склались між сторонами необхідно застосувати Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року з змінами та доповненнями від 12 лютого 2015 року.

Тому , вимоги банку про стягнення заборгованості по пені та комісії (зазначених в розрахунку заборгованості) у розмірі 1900 грн. задоволенню не підлягають, з огляду на положення ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 14.10.2014р.№ 1669-VII, Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014р., Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015р. № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», які на час проведення антитерористичної операції забороняють нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14.04.2014р. громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають у населених пунктах, де проводилася антитерористична операція, в тому числі м.Вугледар , де мешкає відповідач ОСОБА_1

З наданої виписки по рахунку вбачається нарахування пені у розмірі 1900 грн. за період з 01.08.2014 року по 03.03.2016 року ,отже в цій частині з огляду на положення Закону № 1669-VII, у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 слід відмовити.

Крім того ,керуючись положеннями вищезгаданого Закону № 1669-VII, що охопляює період з 14.04.2014 року , не можна погодитися із заявленою позивачем сумою штрафу у фіксованій частині 250 грн. і штрафу у процентній складовій 3146,91 грн., нарахованих за порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань більш ніж на 120 днів (п. 8.6. Умов), обчислених станом на 03.03.2016 року.

Аналізуючи вказаний Закон, суд приходить до висновку, що позивач не мав права нараховувати відповідачу штраф на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитним договором б/н від 08.06.2007 року, починаючи з 14 квітня 2014 року, тому суд відмовляє позивачу у задоволені вимог в цій частині. А саме, не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача штрафів в сумах 250 грн. та 3146,91 грн.

Згідно п.2. ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог .

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту.Оскільки відповідач умови кредитного договору не виконує, підлягає стягненню з останнього на користь позивача заборгованість за кредитним договором б/н від 08 червня 2007 року станом на 03 березня 2016 року ,яка складається із : заборгованості за кредитом -15 000 грн.; 46 038 грн.19 коп.-заборгованість по процентам за користування кредитом.В задоволенні позовних вимог банку до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за пенею та комісією у розмірі 1 900 грн.,штрафу (фіксована частина) у розмірі 250 грн., штрафу (процентна складова ) у розмірі 3 146грн.91 коп. слід відмовити.

Відповідно ч.1,ч.5 ст.88 ЦПК України стороні ,на користь якої ухвалено рішення ,суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України,не передаючи справи на новий розгляд ,змінює рішення або ухвалює нове,суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв*язку зі скасуванням рішення суду першої інстанції ,апеляційний суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати за подачу позову 1378 грн.,за подачу апеляційної скарги 1515,80 грн. (а.с.27,191 ) пропорційно до розміру задоволених вимог (66 335,10 грн. 61 038,19 грн.- 92,01%) у розмірі 2 662 грн.59 коп. (1267,90 грн.+1394,69грн.=2662грн.59 коп.).

Керуючись ст.ст. 307, 309,316 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково .

Заочне рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 21 грудня 2016 рокускасувати .

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості-задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,яка народилася у м.Донецьку Донецької області, ІПН НОМЕР_1,паспорт серії ВЕ номер 852337 виданий Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області 25.07.2002 року ,яка зареєстрована та мешкає за адресою : 85670 ,Донецка область,м.Вугледар ,вул. 30 років Перемоги ,буд.12кв.31 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (49094,м.Дніпропетровськ ,вул.Набережна Перемоги ,буд.50 ,,рахунок № 3111 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО 305299 ) заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.05.2007 року ,яка складається із : - заборгованості за кредитом у розмірі 15 000 (п*ятнадцять тисяч) грн. , - заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 46 038 (сорок шість тисяч тридцять вісім )грн. 19 коп.

Стягнути з ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1,яка народилася у м. Донецьку Донецької області, ІПН НОМЕР_1, паспорт серії ВЕ номер 852337 виданий Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області 25.07.2002 року ,яка зареєстрована та мешкає за адресою : 85670 , АДРЕСА_1 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ , вул. Набережна Перемоги , буд.50 ,, рахунок № 3111 (для погашення заборгованості та судових витрат),МФО 305299 ) судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 2 662(дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 59 коп.

В іншій частині позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - відмовити .

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді :