АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Кирилюк Г.М.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль», 3-тя особа: Міністерство енергетики та вугільної промисловості України про стягнення заборгованості із заробітної плати.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2016 року ОСОБА_2. звернувся в суд із позовом до публічного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» (надалі - ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль») про стягнення заборгованості із заробітної плати.

Зазначав, що з березня 2002 року по 05 липня 2012 року обіймав посаду голови Спостережної ради ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль».

На підставі наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 488 від 05 липня 2012 року його було звільнено з посади.

Посилаючись на те, що після звільнення у відповідача залишилася перед позивачем заборгованість по невиплаченій заробітній платі за період з 28 березня 2012 року по 05 липня 2012 року у розмірі 17 813 грн. 22 коп., просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість, а також 1135 грн. 35 коп. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на неповне з'ясування обставин справи, порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення районного суду і постановити нове рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши представника ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, представників відповідача та третьої особи, які просили апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, з березня 2002 року позивач, перебуваючи у трудових відносинах з Мінпаливенерго України на посаді заступника начальника управління, був призначений на посаду голови спостережної ради ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль».

Встановлено, що 27 березня 2012 року наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 192 затверджено статут ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» в новій редакції, яким діяльність у товаристві спостережної ради не передбачено (а.с.7, 28).

Відповідно до змісту долученого до справи протоколу № 44 від 31 травня 2012 року засідання спостережної ради, на підставі наказу № 192 Міненерговугілля України за участю ОСОБА_2, своїм рішенням спостережна рада припинила свою діяльність з 28 березня 2012 року (а.с.30).

Листом від 30 травня 2012 року голова правління Манченко А.Г. звернувся до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України з проханням припинити повноваження спостережної ради ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» (а.с.100).

Встановлено, що наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 488 від 05 липня 2012 року на підставі звернення голова правління ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» повноваження ОСОБА_2, як голови спостережної ради ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль», були припинені (а.с.6).

У своїх поясненнях позивач заперечував проти протоколу № 44 від 31 травня 2012 року, посилаючись на те, що цього дня перебував на робочому місці у м. Києві.

Разом з тим суд враховує, що протокол № 44 від 31 травня 2012 року недійсним в судовому порядку не визнавався, крім того, останній затверджений особистим підписом позивача.

Відмовляючи в задоволенні позову районний суд виходив з того, що існування наглядової ради статутом ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль», затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 192 від 27 березня 2012 року, не передбачено, наглядова рада ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» припинила свою діяльність з 28 березня 2012 року, а відповідач не надав доказів, які б підтверджували факт виконання наглядовою радою своїх обов'язків до 05 липня 2012 року.

Колегія суддів погоджується з зазначеними висновками суду першої інстанції та вважає їх законними і обґрунтованими, остільки вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні доказів.

Згідно зі ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про оплату праці», працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно з ч. 1 ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим звиборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізній наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач в період з 28 березня 2012 року по 05 липня 2012 року виконував обов'язки голови спостережної ради відповідача носять голослівний характер, остільки будь-яких доказів на їх підтвердження до справи не долучено.

Матеріалами справи доведено, що 27 березня 2012 року наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 192 затверджено статут ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» в новій редакції.

В зазначеному статуті виключені положення, які б урегулювали діяльність спостережної (наглядової) ради, натомість п. 9.1 статуту передбачено, що наглядова рада у товаристві взагалі не створюється.

Встановлено, що на виконання положень нової редакції статуту товариства спостережна (наглядова) рада ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» одноголосно вирішила припинити свою діяльність з 28 березня 2012 року, що підтверджується затвердженим особистим підписом позивача протоколом засідання від 31 травня 2012 року № 44, відомостей про визнання недійсним якого в судовому порядку матеріали справи не містять.

Враховуючи, що новою редакцією статуту відповідача, затвердженого наказом Міненерговугілля України № 192 від 27 березня 2012 року, існування спостережної (наглядової) ради не передбачено, у зв'язку з чим рада товариства припинила свою діяльність саме з 28 березня 2012 року, а доказів виконання позивачем в оспорюваний період обов'язків голови до справи не долучено, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав до задоволення позову.

Районний суд з достатньою повнотою з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку.

Норми матеріального й процесуального права застосовано правильно.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 754/7528/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4765/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Галась I.A.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.