Справа №701/1289/16-ц
Провадження №2/701/61/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 рокуМаньківський районний суд, Черкаської області
в складі: головуючого-судді -ОСОБА_1.
за участі секретаря -ОСОБА_2

при серозглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_3 до Буцької селищної ради смт. Буки Маньківського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 17 жовтня 1995 року в смт. Буки Маньківського району Черкаської області у віці 86 років померла позивача баба ОСОБА_4, про що 19 жовтня 1995 року зроблено відповідний актовий запис за № 50. Свідоцтво про смерть серії 1-СР № 290485 видане 11 листопада 2016 року Маньківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіально управління юстиції у Черкаській області. Відповідно до довідки Буцької сільської ради від 16.11.2016 року № 39 спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 були син ОСОБА_5, який приходився позивачці батьком який помер 24.08.1999 року та син ОСОБА_6, який помер 09.02.1997 року. Ніхто із спадкоємців спадщини не прийняв. Позивачка, як внучка спадкодавця - ОСОБА_4, доглядала останню, оскільки ніхто із синів разом з матірю не проживав. Сертифікат на право на земельну частку (пай), що належав покійній ОСОБА_4. зберігався у позивачки. 15.10.2016 року через представника позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3.92 в умовних кадастрових гектарах, що належала ОСОБА_4, та знаходиться в межах Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області, після смерті батька- Швець М. С., померлого 24.08.1999 року. Постановою державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори від 09.12.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на право на земельну частку /пай/. Відповідно довідки відділу Держгеокадастру у Маньківському районі Черкаської області від 18.11.2016 № 31-28-09-2500/15-16 на імя ОСОБА_4 було виготовлено згідно рішення Маньківської райдержадміністрації від 30.03.2000 року №101 зареєстровано та видано з сертифікат на право на земельну частку /пай/ від 10.05.2000 року серії ЧР № 0324803 по Буцькій селищній раді площею 3,92 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Оригінал правовстановлюючого документа втрачений, про що було дано оголошення в районній газеті «Маньківські новини». Через втрату правовстановлюючого документа позивачка немає можливості оформити право власності на майно, що змусило позивачку звернутися з відповідним позовом до суду.

Позивачка та її представник в судове засідання не зявилися, але надали суду письмову заяву згідно якої підтримують позовні вимоги та просять суд розглянути справу у їх відсутності.

Представник Буцької селищної ради в судове засідання не з'явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивачки визнав та просив справу слухати у його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 376, 1268, 1270 ЦК України, виходячи із того, що як дійсно встановлено в судовому засіданні, що 17 жовтня 1995 року в смт. Буки Маньківського району Черкаської області у віці 86 років померла позивача баба ОСОБА_4, про що 19 жовтня 1995 року зроблено відповідний актовий запис за № 50. Свідоцтво про смерть серії 1-СР № 290485 видане 11 листопада 2016 року Маньківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіально управління юстиції у Черкаській області. Відповідно до довідки Буцької сільської ради від 16.11.2016 року № 39 спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 були син ОСОБА_5, який приходився позивачці батьком який помер 24.08.1999 року та син ОСОБА_6, який помер 09.02.1997 року. Ніхто із спадкоємців спадщини не прийняв. Позивачка, як внучка спадкодавця - ОСОБА_4, доглядала останню, оскільки ніхто із синів разом з матірю не проживав. Сертифікат на право на земельну частку (пай), що належав покійній ОСОБА_4 зберігався у позивачки. 15.10.2016 року через представника позивач звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 3.92 в умовних кадастрових гектарах, що належала ОСОБА_4, та знаходиться в межах Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області, після смерті батька- Швець М. С., померлого 24.08.1999 року. Постановою державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори від 09.12.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на право на земельну частку (пай). Відповідно довідки відділу Держгеокадастру у Маньківському районі Черкаської області від 18.11.2016 № 31-28-09-2500/15-16 на імя ОСОБА_4 було виготовлено згідно рішення Маньківської райдержадміністрації від 30.03.2000 року №101 зареєстровано та видано з сертифікат на право на земельну частку /пай/ від 10.05.2000 року серії ЧР № 0324803 по Буцькій селищній раді площею 3,92 в умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Оригінал правовстановлюючого документа втрачений, про що було дано оголошення в районній газеті «Маньківські новини». Через втрату правовстановлюючого документа позивачка немає можливості оформити право власності на майно. Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18 липня 1963 року, із змінами, внесеними до нього для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 вказаного кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно ст. 16 ЦК України 2003 року кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно ст. 322 ЦК України зобов'язує власника утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст .1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно ч. 3 ст. 1268 цього ж кодексу спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Стаття 1225 ЦК України, визначає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до закону спадщина належить позивачці з часу відкриття спадщини, як спадкоємець вона є власником майна в порядку спадкування, зобовязана утримувати майно, здійснювати його державну реєстрацію, але не може цього зробити через відсутність правовстановлюючого документа і неможливістю отримати його у звязку зі смертю спадкодавця, тому позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 58-60, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 322, 376, 1216-1218, 1120, 1222, 1223, 1268, 1270 ЦК України, ст. 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР,

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати право власності за ОСОБА_3 за законом після смерті баби ОСОБА_4, померлої 17 жовтня 1995 року в смт. Буки Маньківського району Черкаської області, на земельну ділянку площею 3,92 в умовних кадастрових гектарах в адміністративних межах Буцької селищної ради Маньківського району Черкаської області наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0324803, зареєстрованого 10.05.2000 року за № 599.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі десяти днів.

СуддяОСОБА_1