Справа № 310/455/17
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

02 березня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: вул. Сурікова, буд. 33 в м. Бердянську Запорізької області, разом з ним у вказаному будинку проживає його дружина, ОСОБА_4 Раніше в будинку проживали відповідачі син позивача ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_2, які залишаються зареєстрованим в будинку, про що наявні записи в домовій книзі. Відповідачі з 1998 року не проживають в будинку позивача, не сплачують комунальні послуги. ОСОБА_1 позбавлений права оформити субсидію. Просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і пояснив, що син із дружиною були зареєстровані в його будинку, проживали в ньому до 1998 року, після чого виїхали за кордон. До 2013 року позивач з відповідачами спілкувався за телефоном, після чого звязок з ними обірвався, де вони наразі перебувають позивачу не відомо. ОСОБА_1 вимушений сам сплачувати комунальні послуги, в звязку із реєстрацією в його будинку відповідачів не має можливості оформити субсидію, а також розпоряджатися належним йому будинком. Просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не зявились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомили, заперечень проти позову не надали. Тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України вважає за можливим провести заочний розгляд справи.

Вислухавши позивача, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідно до реєстраційного посвідчення ОСОБА_1О на праві приватної власності належить будинок № 33 по вул. Сурікова в м. Бердянську Запорізької області.

Згідно з домовою книгою на вказаний будинок, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані в будинку, належному позивачу.

У відповідності з актом від 28 лютого 2017 року про фактичне проживання громадян, які мешкають у житлових приміщеннях, що є обєктами їх права власності, в будинку, розташованому за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, вулиця Сурікова, будинок 33, проживають ОСОБА_1, ОСОБА_4; зареєстровані за вказаною адресою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на даний час перебувають за межами України.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили суду, що вони проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 з грудня 2013 року, з цього часу знають позивача та його дружину. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживають самі, відповідачі з ними не живуть, ніколи не приходили, особистих речей відповідачів в будинку, який належить позивачу ОСОБА_1, немає.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі більше одного року не проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, проте зареєстровані. Наявність реєстрації місця проживання особи в житловому приміщенні, яка в ній не проживає, є перешкодою у здійсненні позивачем прав власника цієї квартири, оскільки перешкоджають оформити право на субсидію зі сплати комунальних платежів.

Зазначені перешкоди підлягають усуненню шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки вони відсутні без поважних причин понад один рік та інша домовленість між ними та власником житла або законом не встановлена.

Керуючись ст.ст. 3-6, 11, 57-62, 64,88,212-215, 223-236, 2694 ЦПК України, ст.ст. 391, 405 ЦК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_7 такими, що втратили право користування житловим будинком, розташованим за адресою: Запорізька область, місто Бердянськ, вулиця Сурікова, будинок 33.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СуддяОСОБА_8