Провадження №2-о/523/10/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2017 р.Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді Аліна С.С.

при секретарі Максименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи: Суворовський районний у м.Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області, Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Одеси про встановлення юридичного факту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить суд встановити юридичний факт, що дівоче прізвище ОСОБА_1 (російською - "ОСОБА_1) є ОСОБА_2 (російською - "ОСОБА_1"); встановити юридичний факт, що 25.08.1979 року між ОСОБА_2 (російською - "ОСОБА_1") та ОСОБА_3 (російською - "ОСОБА_5") було укладено шлюб, про що 25.08.1979 року Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області було здійснено відповідний актовий запис під номером 119; встановити юридичний факт належності громадянину України ОСОБА_1 (російською - "ОСОБА_1) трудової книжки, виданої 30.01.1975 р. на ім'я ОСОБА_2 (російською - "ОСОБА_1"), яка має закреслення прізвища власника «ОСОБА_1» (російською) на титульному аркуші із зазначенням нового, шлюбного прізвища власника трудової книжки - «ОСОБА_1» (російською).

Обґрунтовує свої вимоги тим, що при зверненні ОСОБА_1 до Суворовського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Одеси на особистий прийом та консультацію з приводу призначення пенсії, працівники зазначеної установи повідомили її, що вони не зможуть нарахувати їй пенсію, посилаючись на те, що в її трудовій книжці закреслено її дівоче прізвище і вище вказано прізвище її чоловіка, яке вона взяла після одруження, однак документів про зміну прізвища вона не надає.

У відповідності до актового запису про шлюб № 119 від 25.08.1979 року, складеного Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, ОСОБА_3 (російською - "ОСОБА_5") уклав шлюб із ОСОБА_2 (російською - "ОСОБА_1"), після чого, заявниця змінила своє дівоче прізвище на шлюбне - "ОСОБА_1" (російською - "ОСОБА_1").

Заявниця ОСОБА_1 та ОСОБА_3 вирішили розірвати свій шлюб та 25.04.1981 року звернулися до місцевих органів РАЦС, внаслідок чого шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 був розірваний, а заявниця віддала на законну вимогу працівників органів РАЦС оригінал свідоцтва про шлюб та отримала натомість свідоцтво про розірвання шлюбу від29.04.1981 року, в якому зазначено, що вищевказані особи розірвали шлюб, їх прізвища не змінилися та про це був зроблений запис до актового журналу № 271.

18 серпня 1997 року, ОСОБА_1 отримала паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_1, який був виданий Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області. Заявниця ОСОБА_1 передала правоохоронним органам свій попередній паспорт громадянина СРСР в якому містилася відмітка про укладання та розірвання шлюбу.

ОСОБА_1 не має змоги довести факт наявності в неї дошлюбного прізвища "Жарік", факт укладення шлюбу у 1979 році, та факт належності трудової книжки саме їй, адже така книжка має закреслення.

При виникненні зазначених проблем із оформленням пенсійного забезпечення, ОСОБА_1 у письмовому вигляді звернулася до Суворовського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. У своєму зверненні вона просила надати витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про шлюб гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 для подальшого підтвердження свого, дошлюбного прізвища пенсійним органам. Однак, Суворовський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області надав письмову відмову, у якій зазначив, що в актовому записі про шлюб № 119, який був складений 25.08.1979 року Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, прізвище нареченої - "ОСОБА_1", а у заяві та у поданому паспорті НОМЕР_1 від 18.08.1997 року прізвище заявниці - "ОСОБА_1".

В судове засідання заявниця не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, представник заявниці надала до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність заявника (а.с.41).

В судове засідання зацікавлені особи не з'явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи у їх відсутність ( а.с. 29);

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що заява є частково обґрунтованою, є частково доказаною, тому підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, про те, що відповідно до паспорту громадянина України серії НОМЕР_1, який виданий від 18.08.1997 року Іллічівським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Одесі (а.с.10-11);

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, яке видано Райбюро ЗАГС Ленінського району м.Одеси від 25.10.1958 року, актовий запис №1650, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Одесі (а.с.19);

Відповідно до атестату про середню освіту, ОСОБА_2 в 1979 році закінчила повний курс заочної середньої школи Київського району м.Одеси (а.с.20);

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3, яке видано 29.01.1981 року, Іллічівським Відділом ЗАГС м.Одеси, актовий запис №271, зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.9);

Відповідно до листа Суворовського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області №3032/11-98 від 27.07.2016 року, в актовому записі про шлюб № 119, який був складений 25.08.1979 року Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, прізвище нареченої - "ОСОБА_1", а у заяві та у поданому паспорті НОМЕР_1 від 18.08.1997 року прізвище заявниці - "ОСОБА_1" (а.с.12);

Відповідно до трудової книжки, прізвище ОСОБА_2 закреслено на ОСОБА_4 (а.с.13-19);

Статтею 234 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України суд встановлює факти, що мають юридичне значення, зокрема, факт встановлення належності документу.

В силу ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт належності документу підтверджений матеріалами справи.

Суд розглянув справу в межах позовних вимог, створивши учасникам процесу усі необхідні умови для надання, витребування доказів, користуючись принципом змагальності сторін.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до привил ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь - які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Судом встановлено, про те, що заявниця не надала суду письмових доказів в обґрунтування позовних вимог в частині встановлення юридичного факту, що 25.08.1979 року між ОСОБА_2 (російською - "ОСОБА_1") та ОСОБА_3 (російською - "ОСОБА_5") було укладено шлюб, про що 25.08.1979 року Бобринецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області було здійснено відповідний актовий запис під номером 119.

Також , суд вважає, що позивачка не довела суду вказані обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, тому враховуючи викладене позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

При таких обставинах заявлені вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215,218, 256- 259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлені особи: Суворовський районний у м.Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області, Суворовське об'єднане управління Пенсійного фонду України м.Одеси про встановлення юридичного факту- задовольнити частково.

Встановити юридичний факт, що дівоче прізвище ОСОБА_1 (російською - "ОСОБА_1) є ОСОБА_2 (російською - "ОСОБА_1").

Встановити юридичний факт належності громадянину України ОСОБА_1 (російською - "ОСОБА_1) трудової книжки, виданої 30.01.1975 р. на ім'я ОСОБА_2 (російською - "ОСОБА_1"), яка має закреслення прізвища власника «ОСОБА_1» (російською) на титульному аркуші із зазначенням нового, шлюбного прізвища власника трудової книжки - «ОСОБА_1» (російською).

В іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Аліна С.С.