Справа № 500/1278/17
Провадження № 2/500/1822/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Адамова А.С.,

при секретарі Хачатрян А.Т.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» в особі Ізмаїльських електричних мереж про визнання дій неправомірними,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської областізнаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» в особі Ізмаїльських електричних мереж про визнання дій неправомірними, в якій позивач просить: визнати неправомірними дії працівників ПАТ «ЕК «Одесаобленерго» в особі Ізмаїльських електричних мереж щодо відключення належного їй будинку по вул. 28-го Червня, №29 в с. Багате Ізмаїльського району Одеської області від мереж електропостачання; визнати недійсним акт про порушення за №037264 від 17.02.2017р.; визнати незаконним нарахування заборгованості станом на 21.02.2017р. на суму 22538,71 грн.

18.04.2017р. до суду надійшло клопотання від публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» про прийняття ухвали суду про залишення позовної заяви ОСОБА_3 без розгляду відповідно до вимог ЦПК України з огляду на те, що позивачем не було сплачено судовий збір за подані позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Відповідно ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно п.п. 1, 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в сумі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлений розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

Однак в порушення викладених вимог, до позовної заяви не надано документу, що підтверджує сплату судового збору.

Щодо посилань представника позивача про звільнення позивача від сплати судового збору, то суд наголошує на наступному.

Оскільки першорядним нормативно-правовим актом національного законодавства, який регулює порядок справляння судового збору, є Закон України «Про судовий збір», то саме правові приписи, закріплені в наведеному законі, застосовуються при обчисленні судового збору, його сплаті, а також звільненні осіб від його сплати у випадках, визначених у статті 5 цього Закону.

За змістом змін до статті 5 Закону України "Про судовий збір", які прийняті пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів», вбачається, що з 1 вересня 2015 року споживачі за позовами, що повязані з порушенням їхніх прав, не відносяться до субєктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом 30.11.2016р. у справі №6-1121цс16, 14.09.2016р. у справі №6-21010ц16, 18.04.2017р. у справі №456/930/11.

Відповідно до ч.2 ст.360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Підстав для відступлення судом від наведених правових позицій не встановлено.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність надання позивачу строк до 01.06.2017 року для усунення зазначених недоліків шляхом надання документів в підтвердження сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Розяснити позивачу, що у випадку не усунення недоліків у встановлений строк позовна заява буде залишена без розгляду.

При цьому не підлягає на даний момент задоволенню клопотання відповідача в частині залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на те, що позивачу не надавався термін для усунення викладених недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 207ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» в особі Ізмаїльських електричних мереж про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити частково.

Надати ОСОБА_3 строк до 01.06.2017 року для усунення недоліків щодо сплати судового збору.

Роз'яснити ОСОБА_3, що у разі невиконання у зазначений строк наведених в ухвалі вимог щодо сплати судового збору, позов, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, буде залишений без розгляду.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4