Єдиний унікальний номер (справа №) 216/6655/15-ц
Номер провадження у суді 2/216/137/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2017 року місто ОСОБА_1 Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Кузнецова Р.О.

за участю:

секретаря судового засідання Павленко О.О.

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії, -

В С Т А Н О В И В:

27 серпня 2015 року Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання своєї статутної мети позивач здійснює постачання теплової енергії ОСОБА_4 за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Сиволапа, 44/63. Так як буд. № 44 по вул. Сиволапа м. Кривого Рогу є багатоповерховим, опалення до квартири № 63 здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невідємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідач фактично отримує теплову енергію в приміщенні. Відповідач в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснював, у звязку з чим позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу, але на підставі ст. 105-1 ЦПК України, за заявою боржників судовий наказ № 216/3983/14-ц від 04.06.2014, виданий Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу про стягнення заборгованості в сумі 9452,78 грн. на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» було скасовано 21.08.2014. На підставі вищевикладеного, оскільки заборгованість за період з 01.11.2010 по 01.02.2014 складає 9452,78 грн., позивач звернувся до суду в порядку позовного провадження та просить:

-стягнути з відповідача на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму боргу по оплаті за централізоване опалення в розмірі 9452,78 грн.

-стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп..

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, надавши під час розгляду справи додаткові пояснення, в яких зазначила, що автономне опалення відповідача є самовільно встановленим, оскільки відсутній акт про відключення від мережі централізованого опалення, затвердженого на черговому засіданні комісії.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, оскільки вважає, що актом від 07.12.2012 комісії про введення в експлуатацію обєкта після перепланування, було погоджено відключення від централізованого опалення та здійснено встановлення автономне опалення за адресою відповідача. Також, просив врахувати суд, що в даних правовідносинах відсутній договір на постачання теплової енергії між ОСОБА_4 та комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа», у звязку з чим, відповідач не зобовязана виконувати оплату послуг позивача. Крім того, представник відповідача звернувся до суду з заявою про застосування по даній справі строків позовної давності.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), дійшов висновку про можливість часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно розяснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що спірні відносини виникли у звязку із виконанням послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню субєктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, тому до нього мають бути застосовані норми Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правила надання населенню послуг з водо-теплопостачання та водовідведення та Правила надання населенню послуг централізованого опалення холодної та гарячої води і водовідведення.

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа», відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 (надалі по тексту - Правила), надає населенню м. Кривий Ріг, а також підприємствам, установам і організаціям теплову енергію для потреб опалення, у тому числі й за місцем проживання відповідача.

Твердження представника відповідача про те, що відповідач не зобовязана здійснювати оплату за постачання теплової енергії, оскільки актом комісії про введення в експлуатацію обєкта після перепланування від 07.12.2012 (а.с. 82) та наданими актами (типовими) (а.с. 56,5758,59,60,61,62,63) було здійснено перехід від централізованого опалення на автономне в квартирі, де проживає відповідач, є необґрунтованим, так як згідно пунктів 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, але відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до абз. 1 п. 2.1 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 N 4, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП.

Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації (абз. 2 п. 2.2 вищевказаного Порядку).

Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові (абз. 5 п.2.2 вищевказаного Порядку).

Абзацом 1 пункту 2.2.1 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання визначено, що при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП.

Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником (п.2.3.1 вищевказаного Порядку).

Як передбачено п. 2.4 зазначеного Порядку, проект індивідуального (автономного) теплопостачання повинен відповідати вимогам чинних нормативних документів. Вибір запропонованих схем може супроводжуватися економічними розрахунками.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Проте, в даному випадку, ні відповідачем, ні його представником не надано акту про відключення квартири, що розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Сиволапа, 44/63, від централізованого опалення встановленої форми, тому зазначене представником відповідача автономне опалення слід вважати самовільно встановленим.

З матеріалів справи, зокрема з довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» (а.с. 3) вбачається, що відповідач ОСОБА_4 зареєстрована та є споживачем послуг з опалення та гарячого водопостачання за адресою: м Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Сиволапа, 44/63, однак надані послуги відповідач не оплачувала, що підтверджується розрахунком заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 (а.с. 4), та відповідно якого вбачається заборгованість відповідача по оплаті послуг з теплопостачання перед позивачем, яка виникла в результаті оплати послуг не в повному обсязі за період з листопада 2010 року по січень 2014 року включно.

Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

У відповідності до ст.162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 19 ч. 6 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно п. 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа.

Таким чином, відповідачем було порушено зобовязання з оплати за отримані послуги за постачання теплової енергії, внаслідок чого, вимога позивача щодо стягнення заборгованості є обгрунтованою.

Крім того, враховуючи зміст вимог ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та ст.24 Закону України «Про теплопостачання», обовязок укладання договору на постачання теплової енергії покладено на споживача, а в свою чергу, суд вважає, що даний договір є публічним, що відповідає вимогам ст. 633 ЦК України, а отже посилання представника відповідача ОСОБА_3 про відсутність обовязку сплати за отримані послуги надані позивачем, на підставі відсутності договору на постачання теплової енергії між ОСОБА_4 та Комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа», судом не приймаються.

Щодо заяви представника відповідача про застосування строків позовної давності суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 256,257, ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно частин 2-5 ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивач просить стягнути заборгованість, яка утворилася за період, більший ніж три роки.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки від представника відповідача надійшла заява про застосування позовної давності, а позивачем доведено факт надання послуг з теплопостачання та наявність заборгованості відповідача за надані послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, КПТМ «Криворіжтепломережа» 27 серпня 2014 року зверталось до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача, при цьому раніше із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 позивач до суду не звертався.

Враховуючи заяву представника відповідача, в якій він просив застосувати строк позовної давності (а.с.74), суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги у межах позовної давності та стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за теплопостачання за період з вересня 2012 року по січень 2014 року, проте, оскільки у вересні 2012 року послуги з постачання теплової енергії фактично не надавались, що також відображено у розрахунку заборгованості (а.с. 4), тому стягненню підлягає сума за період з жовтня 2012 року по січень 2014 року в розмірі 3633,32 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 93,63 грн. на його користь.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 67, 68, 162 ЖК України, ст.ст. 509, 525, 610, 614 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 88, 209, 212-214, 218 ЦПК України, ст.ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.24 Закону України «Про теплопостачання», суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНПП НОМЕР_2, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» суму заборгованості по оплаті за централізоване опалення з у розмірі 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) гривні 32 (тридцять дві) копійки.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНПП НОМЕР_2, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» судовий збір у розмірі 93 (девяносто три) гривні 63 (шістдесят три) копійки.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а у разі відсутності особи яка має право на апеляційне оскарження, протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано судом апеляційної інстанції.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О. Кузнецов