РІШЕННЯ

Іменем України

07.03.2017 року Франківський районний суд м. Львова в складі: головуючого- судді Кузь В.Я.

при секретарі - Янковській С.Ю.

з участю прокурора - Петрушкевич О.Є.

представника закладу ОСОБА_1

лікаря-психіатра- Богути Р.Ю.

Законного представника ОСОБА_2

хворого ОСОБА_3

Розглянувши в судовому засіданні, у м. Львові, в залі суду, цивільну справу за заявою лікаря психіатра Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_4 про примусову госпіталізацію громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у психіатричний стаціонар, - , -

ВСТАНОВИВ:

Комунальний заклад «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» в особі лікаря - психіатра ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про примусову госпіталізацію громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у психіатричний стаціонар.

В обґрунтування своєї заяви, лікар покликається на те, що 01.03.2017 року в приймальне відділення КЗ ЛОКПЛ доставлено гр. ОСОБА_3, який був оглянутий комісією лікарів - психіатрів, де комісія дійшла до висновку, що останній страждає на тяжкий психічний розлад - біполярний афективний розлад, поточний епізод змішаний. У зв"язку із наявністю тяжкого психічного розладу, хворий вчиняє дії, що являють особою реальну небезпеку для нього та оточуючих - проявляє агресію до брата, матері та погрожує самогубством.

Висновком комісії лікарів - психіатрів 12-го відділення КЗ ЛОКПЛ № 429/01-43 від 02.03.2017 року, вирішено, що ОСОБА_3 потребує госпіталізації в стаціонарне відділення КЗ ЛОКПЛ в примусовому порядку у зв"язку із наявністю в нього тяжкого психічного розладу - біполярний афективний розлад, поточний епізод змішаний . Даний розлад психічного стану позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку, внаслідок чого хворий виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих.

На підставі викладених у заяві обставин та згідно Рішення Конституційного суду України від 01.06.2016 року, Закону України «Про психіатричну допомогу» лікуючий лікар просить ухвалити рішення, яким задоволити заяву та госпіталізувати до психіатричного закладуАтаманчука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні представник Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» , заяву підтримав повністю, пояснення дав аналогічні до викладених у заяві.

Крім цього, лікуючий лікар-психіатр у судовому засіданні додатково пояснив, що хворий страждає розладом психіки, неодноразово лікувався в умовах КЗ ЛОКПЛ та досягав стану ремісії. Разом з тим, припиняючи медакоментозне лікування стан погіршувався. Крім того, востаннє підставою для погіршення психічного стану хворого стало його звільнення із роботи. Ствердив, що хворий виявляє бажання лікуватись в інших установах, або у 31 відділенні КЗ ЛОКПЛ.

Представник КЗ ЛОКПЛ в судовому засіданні просила заяву задоволити, з підстав викладених у ній.

Зацікавлена особа ОСОБА_2- мати ОСОБА_3 в судовому засіданні заяву підтримала, підтвердила фактичні обставини та просить задовольнити заяву.

Прокурор у судовому засіданні заяву про госпіталізацію до психіатричного закладу та лікування хворої у стаціонарному психіатричному відділенні теж підтримала.

Хворий ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що не хоче продовжити своє лікування у лікарні. Підтвердив, що як лікар усвідомлює свій діагноз та необіхність подальшого лікування. Однак, коштів на лікування амбулаторно він немає, проте залишатись у психіатричній лікарні не хоче, оскільки над ним знущаються та не лікують належним чином. Просить відмовити у задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали заяви, суд приходить до переконання, що заява є підставною та підлягає до задоволення.

Так, відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Судовий контроль за госпіталізацією особи до психіатричного закладу в порядку, передбаченому ст. 13 цього Закону, є необхідною гарантією захисту її прав і свобод, закріплених ст.ст. 29, 55 Конституції України, і після незалежного і неупередженого розгляду питання щодо госпіталізації особи до психіатричного закладу суд має ухвалити рішення стосовно правомірності обмеження конституційного права такої особи на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до положень ст.ст. 18, 234 ЦПК України справи про надання особі психіатричної допомоги розглядаються судом у складі одного судді та двох народних засідателів.

В той же час, з прийняттям 02 червня 2016 року Верховною ОСОБА_4 України законів України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (№1401-VIII) та «Про судоустрій та статус суддів» (№1402-VIII), які набрали чинності з 30 вересня 2016 року не передбачено інституту народних засідателів, а закріплено, що справи в судах розглядаються суддею одноособово, а у випадках, визначених процесуальним законом, - колегією суддів, а також за участю присяжних.

Натомість положення ЦПК України передбачають необхідність розгляду таких справ за участю народних засідателів (ч.4 ст. 234). Оскільки згідно пункту 1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України, закони та інші нормативні акти, прийняті до набуття чинності цією Конституцією, є чинними в частині, що не суперечить Конституції, то положення ч.2 ст. 18 та ч.4 ст. 234 ЦПК України фактично втратили чинність після набуття чинності вищевказаним Законом (№1401-VIII) як такі, що не ґрунтуються на положеннях чинної Конституції.

Аналогічна позиція викладена і в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про відмову у зверненні до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності (конституційності) частини другої статті 18, частини четвертої статті 234 Цивільного процесуального кодексу України частині п'ятій статті 124, частині першій статті 127, частині четвертій статті 129 Конституції України» №21 від 31.10.2016 р.

Також за змістом Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Принципи захисту осіб з психічними захворюваннями та поліпшення психіатричної допомоги» №46/19 від 18.02.1992 р. примусова госпіталізація чи затримання пацієнтів спочатку має відбуватися на короткий строк, встановлений національним законодавством, для обстеження і попереднього лікування до розгляду такої госпіталізації чи затримання контрольним органом, яким має бути суд чи інший незалежний та безсторонній орган.

Ч.1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом, тому враховуючи положення вищевказаних законів, суд розглядає дану справу в складі одного судді, з участю прокурора, опікуна та лікуючого лікаря та представника комунального закладу.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_3 доставлений у приймальне відділення КЗ ЛОКПЛ 01.03.2017 року за скерування лікаря - психіатра КП "Львівська станція швидкої медичної допомоги" - ОСОБА_6, який зробив висновок про необхідність госпіталізації хворого, у зв"язку із наявністю в нього тяжкого психічного розладу, внаслідок чого останній позбавлений здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку, внаслідок чого хворий виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих.

На підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», первинним оглядом гр. ОСОБА_3 від 01.03.2017 року у приймальному відділенні КЗ ЛОКПЛ, встановлено попередній діагноз - біполярний афективний розлад, поточний епізод змішаний. У зв"язку із наявністю тяжкого психічного розладу, хворий вчинив реальні дії, що являють собою реальну небезпеку для нього та оточуючих - проявляє агресію до брата , матері та погрожує самогубством.

Висновком комісії лікарів - психіатрів 12-го відділення КЗ ЛОКПЛ № 429/01-43 від 02.03.2017 року, вирішено, що ОСОБА_3 потребує госпіталізації в стаціонарне відділення КЗ ЛОКПЛ в примусовому порядку, у зв"язку із наявністю в нього тяжкого психічного розладу - біполярний афективний розлад, поточний епізод змішаний . Даний розлад психічної діяльності позбавляє його здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку, внаслідок чого хворий виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що хворий із 2014 року лікувався за добровільною згодою в умовах КЗ ЛОКПЛ та досягав стану ремісії за рахунок підтримуючого лікування, а з початку 2017 року будучи звільненим із роботи зазнав стресової ситуації, внаслідок якої захворювання загострилось.

Це саме підтверджується й епікризами хворого від 26.09.2014 року № 4420-14, від 11.03.2016 року № 00810-16, від 10.05.2016 року №02602-16.

Враховуючи вищенаведені обставини та власне переконання, що ґрунтується на безпосередньому вивченні поведінки особи, суд приходить до переконання, що заява є підставною та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10,60,39-40,212-215,279-282ЦПК України, ст. 13,14,22 Закону України «Про психіатричну допомогу», враховуючи положення правової позиції, що викладені в Постанові Пленуму Верховного суду України № 21 від 31 жовтня 2016 року «Про відмову у зверненні до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо відповідності (конституційності) частини другої статті 18, частини четвертої статті 234 ЦПК України частині пятій ст. 124, частині першій ст. 127, частині четвертій статті 129 Конституції України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву лікаря психіатра Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_4 про примусову госпіталізацію громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 та фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 у психіатричний стаціонар, задоволити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через суд, що постановив рішення.

Суддя В. Кузь