Справа №491/92/17
15 травня 2017 року Ананьївський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді: Дорош В. В.
при секретарі Гула О.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу,
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 16 вересня 2013 року в м. Одеса, вул. Водопровідна з боку пров. Високий в напрямку вул. Бреуса сталося ДТП за участю автомобіля марки «Камаз» д/з ВН3744ВН під керування ОСОБА_1, та автомобіля марки «Hyundai» д/з ВН2988ВА під керуванням ОСОБА_2.
Позивач вказує, що 28 лютого 2014 року відповідачу було направлено регресну вимогу, однак вона залишилась відповідачем без реагування. Право вимоги перейшло до ТОВ «Маркс.Капітал» відповідно до укладеного договору про надання фінансових послуг факторингу від 28 квітня 2014 року. 11 листопада 2014 року з метою досудового врегулювання питання відшкодування збитків в порядку регресу позивач надіслав на адресу відповідача вимогу в порядку регресу №103, на яку від відповідача на теперішній час відповіді не надійшло, у звязку з чим позивач звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги.
У судове засідання на розгляд справи представник позивача, діючий на підставі довіреності (а.с.96) не зявився, однак надав на адресу суду письмове клопотання (а.с.95), відповідно до якого просить суд справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі неявки відповідача проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.
Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з?явився, причину своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, що відповідає вимогам ч.5 ст.74 ЦПК України, про щодо свідчать поштові повідомлення які повернулися на адресу суду(а.с.85,86,93,94).
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Взявши до уваги клопотання представника позивача, неявку відповідача, та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ст.9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.
Згідно ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (Страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Статтею 990 ЦК України передбачено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
За змістом ст..1187 ЦПК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно підпункту «г» пункту 38.1.1. статті 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.
Згідно закону (ст.60 ч.1,3,4 ЦПК України) кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В звязку з наведеним, вина відповідача в скоєні правопорушення встановлена та не підлягає доказуванню.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Відповідно розяснень Пленуму Верховного Суду України в п. 2 постанови №6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами та доповненнями) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.
Таким чином, взявши до уваги клопотання представника позивача та неявку відповідача, дослідивши матеріали справи в повному обсязі, враховуючи те, що вина відповідача в скоєні правопорушення (дорожньо-транспортної пригоди) встановлена та не підлягає доказуванню, суд приходить до висновку, що виплачена позивачем сума на користь третьої особи підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у порядку регресу.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд приходить до висновку, що вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, що відповідає положенням ст.88 ЦПК України.
На підставі ст.ст.11, 16, 22, 23, 60, 61, 933, 979, 988, 990, 1166, 1187, 1191, 1192 ЦК України, Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», Законом України «Про страхування» Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 30, 57-60, 64, 88, 158, 208, 209, 212-215, 218, 224-227 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКС.КАПІТАЛ» задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: ОСОБА_4
Рішення суду набуло законної сили „___ ____________ 20__ року.