УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 7 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 2 квітня 2006 року між банком та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 6 884 грн 80 коп. зі сплатою 25,08 % річних з кінцевим строком повернення до 2 квітня 2008 року. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Станом на день його смерті заборгованість за цим договором становила 7 009 грн 51 коп. 1 грудня 2015 року банком направлена претензія до першої Київської державної нотаріальної контори. 25 грудня 2012 року банк отримав від нотаріальної контори відповідь, у якій зазначалось, що спадкоємці ОСОБА_5 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріального округу не звертались, спадкова справа після його смерті була заведена на підставі претензії банку. Позивач вважав, що спадкоємцем, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, є ОСОБА_4, а тому вона є такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_5 та повинна відповідати за його зобов'язаннями, як боржника за кредитним договором від 2 квітня 2006 року.

Ураховуючи наведене, позивач просив стягнути на його користь з відповідача, як спадкоємця боржника, заборгованість за кредитним договором у розмірі 7 009 грн 51 коп.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 7 червня 2016 року, у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди, на підставі доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що позивачем не доведено, що ОСОБА_4 проживала разом з ОСОБА_5 на час його смерті, а тому є такою, що прийняла спадщину, у тому числі кредитні зобов'язання померлого, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 11 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 7 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

О.В.Закропивний

С.П.Штелик