Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" лютого 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва із позовом у якому просить розірвати шлюб з відповідачем зареєстрований 07.07.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві.

Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем шлюбні відносини протягом останніх років поступово погіршувалися, на даний час, взагалі, відсутні порозуміння та повага. Такі стосунки виникли внаслідок систематичного зловживання відповідачем алкогольними напоями. Неадекватна поведінка ОСОБА_2 під час сп'яніння продовжується протягом тривалого часу, що для неї нестерпно та приносить їй і дітям лише негативні емоції, душевні страждання та значні фінансові витрати.

Від шлюбу мають малолітніх синів-близнюків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач вважає, що шлюб з відповідачем є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Неодноразові її прохання не вживати алкоголь та допомагати їй утримувати сім'ю не дали жодних результатів, відповідач не вважає за потрібне змінювати свою поведінку та спосіб життя, тому продовжувати такі шлюбні відносини вона не бажає.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року сторонам надавався строк для примирення.

В судовому засіданні після відновлення провадження у справі позивач підтримала позов та викладені у ньому обставини, додатково пояснила, що примирення з відповідачем не відбулось, наміру жити з ОСОБА_2, як подружжя, вона не має, відповідачу не раз надавала можливість виправитися, однак поведінка чоловіка на краще не змінюється, що негативно впливає на психічний стан дітей, до відповідача у неї довіри не має та продовжувати спільно споживати однією сім'єю з відповідачем вона не бажає.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову спочатку заперечував, у подальшому позов визнав.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Як убачається із матеріалів справи сторони уклали шлюб 06 липня 2007 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 818 (а.с. 8).

Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітніх синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6, 7).

Згідно ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя як подружжя та збереження сім'ї стали неможливими, сторони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, намагання суду примирити сторони успіху не мали, строк, який надавався судом для примирення, позитивних результатів не дав, відношення в сім'ї не покращились, примирення не відбулося, стосунки між позивачем та відповідачем продовжують бути неприязними, позивач наполягає на розлученні та поновлювати шлюбні відносини наміру не має, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може і категорично заперечує щодо цього, разом з тим суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків і можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України.

За вищевикладених обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, оскільки існування сім'ї сторін носить формальний характер протягом тривалого часу, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 3, 24, 110, 112 СК України, ст. ст. 10, 57, 58, 60, 62, 88, 213, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 06 липня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 818 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя