Справа № 473/4829/13-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"21" лютого 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді - Ротар М.М., при секретарі судового засідання - Козаченко О.І., Фінько О.П., за участю: позивача - ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про реальний виділ частки з житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічними позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_5, Вознесенської міської ради Миколаївської області про реальний виділ частки нерухомого майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2013 року позивачі ОСОБА_11, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом, в якому просили виділити їм в натурі приміщення в житловому будинку А-1 : І - сіни 3,2 кв.м., ІІ - сіни - 4,9 кв.м., ІІІ - сіни 2,3 кв.м., 1 - житлова 14,2 кв.м., 2 - житлова 16.7 кв.м., 3 - житлова - 22,5 кв.м. , 4- кухня - 13,6 кв.м., а також надвірні споруди : сарай Б-1, сарай Г-1, погріб з шийкою Д п/д, що складають 38/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, в яких 4/25 частки належить ОСОБА_5, а 21/25 частки належить ОСОБА_11 Крім цього просили встановити порядок користування земельною ділянкою площею 5460 кв.м., на якій знаходиться житловий будинок, шляхом виділення для користування ОСОБА_11 та ОСОБА_5 1791 кв.м. з урахуванням договору від 15.11.1966 року та схеми розподілу. Іншу площу земельної ділянки залишити у загальному користуванні.

12 грудня 2013 року відповідач ОСОБА_12 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_11, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_5, Вознесенської міської ради Миколаївської області про реальний виділ частки нерухомого майна та встановлення порядку користування земельною ділянкою. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач просила виділити їй у власність: І тамбур площею 2,7 кв.м., ІІ сіни пл. 4,4 кв.м., ІІІ сіни пл. 14.8 кв.м., ІV сіни пл. 3,6 кв.м., V сіни пл. 6,7 кв.м., VI сіни пл. 15,8 кв.м., 1 житлова пл. 8,8 кв.м., 2 житлова 11,00 кв.м., а також надвірні споруди сарай Б-1 та сарай Г-1, сарай Н-1. Крім цього просили встановити порядок користування земельною ділянкою площею 5460 кв.м., на якій знаходиться житловий будинок, шляхом виділення для користування ОСОБА_14 2000 кв.м. Іншу площу земельної ділянки залишити у загальному користуванні.

Ухвалою суду від 12 грудня 2013 року зустрічний позов був прийнятий та вимоги були об'єднанні в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою суду від 07 серпня 2014 року було допущене процесуальне правонаступництво особи, яка вибула зі спірних правовідносин у зв'язку зі смертю та залучена до участі у справі у якості позивача - спадкоємиця померлої ОСОБА_11 - ОСОБА_1

Ухвалою суду від 11 березня 2015 року у зв'язку зі смертю відповідача ОСОБА_12, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року було допущене процесуальне правонаступництво особи, яка вибула зі спірних правовідносин та залучений до участі у справі у якості відповідача спадкоємець померлої ОСОБА_12 - ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 неодноразово позовні вимоги змінювали, остаточно просили суд виділити їм у власність приміщення, які були визначенні у висновку експерта, крім цього просили встановити порядок користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 0,4999 кв.м. і яку фактично використовують співвласники на підставі Договору від 15.11.1966 року і схеми розподілу до нього шляхом виділення для користування ОСОБА_1 та ОСОБА_15 0,2048 га відповідно до плану та плану кадастрової зйомки земельної ділянки з нанесенням контуру земельного поділу від 1966 року. позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Проти задоволення зустрічного позову заперечували у повному обсязі, вважаючи, що оскільки відповідачем ОСОБА_3 були побудовані самовільного господарські споруди, на які він не набув права власності у встановленому законом порядку, то виділ в натурі належних йому на праві власності часток в житловому будинку неможливий.

Позивач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Проти виділу в натурі часток, що належать на праві власності позивачам не заперечували. Що стосується встановлення порядку користування земельною ділянкою, то вважали ці позовні вимоги передчасними та такими що не підлягають задоволенню, оскільки земельна ділянка знаходиться у власності територіальної громади, позивачі не оформили згідно діючого законодавства свої права власності на земельну ділянку. Що стосується договору від 15.11.1966 року, то вказаний документ не є правовстановлюючим документом на земельну ділянку, крім цього станом на сьогоднішній день змінилася конфігурація земельної ділянки порівняно з договором від 15.11.1966 року, яким, яким на той час передбачався порядок користування фруктовим садом при будинку № АДРЕСА_1 між співвласниками житлового будинку. Зустрічний позов підтримали та остаточно просили виділити йому як співвласнику 8/100 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1: 1 - житлову кімнату пл. 8,8 кв.м., 2 - житлову кімнату пл.11,0 кв.м. Серед надвірних будівель та споруд виділити сарай Н-1 пл. 9,40 кв.м, крильце "а", 8/100 частин воріт №2, 8/100 частин огорожі № 1. Вимоги щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою просили залишити без розгляду.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання жодного разу не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася неодноразово належним чином.

Треті особи за первісним позовом та відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_8, його представник ОСОБА_16, ОСОБА_13 в судовому засіданні вирішення позовних вимог залишили на розсуд суду.

Третя особа за первісним та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Представник відповідача Вознесенської міської ради Миколаївської області в судове засідання не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, вирішення позовних вимог залишає на розсуд суду.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного.

Відповідно до правовстановлюючих документів співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 є:

- ОСОБА_1 - 32/100 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину;

- ОСОБА_5 - 6/100 часток на підставі договору дарування від 17.07.1990 р.;

- ОСОБА_3 - 8/100 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину;

- ОСОБА_6 - 14/100 часток на підставі договору купівлі-продажу від 31.01.1980 р.;

- ОСОБА_7 - 158/100 часток на підставі договору купівлі-продажу від 19.07.1977 р.;

ОСОБА_9 25/200 часток на підставі договору довічного утримання від 13.11.1990 р.

Згідно ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Ухвалою суду від 21.08.2015 року по справі була призначена судова будівельна-технічна експертиза.

На момент розгляду справи між співвласниками склався порядок використання житлового будинку, на підставі чого виходячи з відмінностей розташування житлового будинку, приміщень у ньому, надвірних споруд на земельній ділянці, з урахуванням технічних норм та правил, на розгляд суду експертом передбачається один раціональний варіант розподілу житлового будинку в частках приблизних до ідеальних з надвірними господарськими спорудами, враховуючи побажання власників.

Відповідно до висновку № 125-109 від 29.04.2016 року запропоновано виділити в користування співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_15 з часткою 38/100 в житловому будинку літ. "А-1, а'-1": квартира №2, 3 І - сени пл.3,2 кв.м., ІІ - сени пл. 4,9 кв.м, ІІІ - сени пл.2,3 кв. м., 1- Жилая пл.14,2 кв.м., 2 - жилая пл.16,7 кв.м., 3 - жилая пл.16,7 кв.м, 4 - кухня пл.13,6 кв.м. Разом по частині житлового будинку пл. 77,4 кв.м.

Надвірні узаконені господарські побудови: Літ. «Б-1» - Сарай пл.41,6 кв.м., Літ. «П-1» - Вбиральня пл. 2,2 кв.м, Літ. «0-1» - Літній душ пл. 2,8 кв.м. Літ. «Д-1» - Підвал з шиєю - пл. 19,0 кв.м , Літ. «Г-1» - Сарай пл. 27,8 кв.м., 38/100 частини №2 - ворота, 38/100 частини №1- огорожа.

Всього інвентарна вартість - 172024 грн. Реальна частка складає 35/100, що на 3/100 частки менше від належної частки.

В користування співвласника ОСОБА_18 з часткою 8/100 частини: у житловому будинку літ. «А-1, а'-1»: квартира №5, 1- Житлова пл. 8,8 кв.м., 2 -Житлова пл. 11,0 кв.м. Всього по частині житлового будинку пл. 19,8 кв.м.

Надвірні узаконені господарські побудови: Літ. «Н-1» - Сарай пл. 9,40 кв.м.. Літ. «а» - ганок, 8/100 частини №2- ворота, 8/100 частини №1- огорожа. Всього инвент. вартістю -30859 грн.

Реальна частка становить -6/100, що на 2/100 частини менше від ідеально належної частки.

Вимог про сплату грошової компенсації за відсутплення від ідеальних часток сторони не заявляли.

В даний час, згідно варіанту розділу житлового будинку, в користуванні співвласників знаходяться і виділяються ізольовані частини житлового будинку, при цьому будь - які роботи по переобладнанню не потрібні.

Врахувавши всі обставини справи, з урахуванням стосунків, які склалися між сторонами, суд вважає доцільним та можливим здійснити поділ житлового будинку з врахуванням побажань сторін за варіантом, визначеним експертом, при цьому відступ від ідеальних часток є незначним, площа по житловому будинку виділяється без порушень інтересів обох сторін.

Що стосується позовних вимог щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1, то в цій частині суд вважає за необхідне відмовити позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до ст.126 кодексу визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Надання у власність або в користування земельної ділянки, в розумінні надання правового статусу власника (користувачу) згідно з положеннями Земельного кодексу України, є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування та та/або органів державної влади на підставі 116 Земельного кодексу України.

В судовому засіданні було встановлено, що на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, що був виданий 24 листопада 1993 року на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради від 17 серпня 1993 р. №210 ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_17, ОСОБА_7, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14 була надана у власність земельна ділянка площею 0,5460 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, призначення якої було обслуговування житлового будинку та особистого підсобного господарства. (а.с.53).

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 12 липня 2012 року справа № 1407/1274/2012 вказаний Державний акт на право приватної власності на землю був визнаний недійсним. (а.с.52).

Відповідно до листа виконавчого комітету Вознесенської міської ради від 09.02.2016 року № 297/01/01-02/20 звернень до Вознесенської міської ради щодо приватизації даної земельної ділянки від співвласників нерухомого майна, розташованого в АДРЕСА_1, не надходило. (а.с.198).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння, можливо тільки після надання зазначеної земельної ділянки з встановленої конфігурацією, розмірами лінійних кордонів і загальною площею у власність або користування співвласникам, згідно з положеннями Земельного Кодексу України, яка є компетенцією органів місцевого самоврядування або органів державної влади.

Що стосується договору від 15 листопада 1966 року (а.с.12) на який посилається позивач ОСОБА_1, вважаючи його підставою для встановлення порядку користування земельної ділянкою, то в даному випадку суд вважає, що вказаний договір не є правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності або користування земельною ділянкою співвласників житлового будинку.

Крім того під час експертного дослідження було встановлено, що конфігурація земельної ділянки, яка відповідала договору від 15.11.1966 р. та конфігурація земельної ділянки на момент дослідження невідповідає конфігурації - розмірів лінейних меж і площ земельних ділянок.

Згідно Договору від 15.11.1966 р. розділу підлягала земельна ділянка площею 3216,0 кв.м. без урахування площі в загальному користуванні, так як розділу підлягали тільки земельні ділянки під садом і городом, тобто в договорі не вказані площі, які виділяються співвласникам під будівлями і ділянкою загального користування. Згідно даних технічного паспорта БТІ станом на 26.11.1966 р. загальна площа земельної ділянки становила 5427,0 кв.м., фактична площа земельної ділянки на момент дослідження з існуючою конфігурацією складає 4999,0 кв.м. з урахуванням площ під забудовою будівлями, а також під ділянкою загального користування у фасадній частині ділянки.

Також, з огляду на те, що відсутнє рішення Вознесенського міської Ради Миколаївської області на виділ встановленої площі земельної ділянки в користування співвласників при домоволодінні АДРЕСА_1, визначити варіант порядку користування вказаною земельною ділянкою не можливе.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 підлягають частовому задоволенню. Зустрічний позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати сплачені сторонами при подачі позовних заяв, а тому враховуючи характер спірних відносин, відшкодуванняю за рахунок іншої сторони по справі не підлягають.

Керуючись ст.ст. 355, 356, 358, 364, 367 ЦК України,ст.212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про реальний виділ частки з житлового будинку та встановлення порядку користування земельною ділянкою - задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в натурі приміщення в житловому будинку "А-1, а1, а'-1":

І - сіни 3.2 кв.м.; ІІ - сіни 4,9 кв.м.; ІІІ - сіни 2,3 кв.м.; 1 - житлова 14,2 кв.м; 2- житлова площа 16,7 кв.м.; 3 - житлова 22,5 кв.м.; 4 - кухня 13,6 кв.м.; надвірні господарські споруди: сарай Б-1, площею 41,6 кв.м.; сарай - Г-1, площею 27,8 кв.м.; погріб з шийкою - Д-1 п/д, площею 19 кв.м.; літній душ О-1, площею 2,8 кв.м.; вбиральня П-1, площею 2,2 кв.м.; 38/100 часток №2 -ворота; 38/100 часток №1 - огорожа, що розташовані в АДРЕСА_1, з яких 21/25 частки належить ОСОБА_1, 4/25 частки належить ОСОБА_5.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в частині встановлення порядку користування земельною ділянкою загальною площею 0,4999 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1 - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6, ОСОБА_5, Вознесенської міської ради Миколаївської області про реальний виділ частки нерухомого майна - задовольнити повністю.

Виділити ОСОБА_3 в натурі приміщення в житловому будинку «А-1, а`-1»:

1 - житлова площа 8,8 кв.м; 2 - житлова площа 11,0 кв.м.; надвірні господарські споруди: сарай Н-1, площею 9,4 кв.м.; крильце «а»; 8/100 часток №2 -ворота; 8/100 часток №1 - огорожа, що розташовані в АДРЕСА_1, з яких 8/100 часток належить ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М. Ротар