У Х В А Л А

15 лютого 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Протасова О. М.

при секретарі Чирко С. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В С Т А Н О В И В:

26.12.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищезазначеною заявою.

Зазначав, що 15.09.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області по цивільній справі № 357/17396/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 винесено рішення про розірвання шлюбу.

Посилаючись на те, що справа розглядалась у його відсутності, оскільки він був мобілізований до Збройних сил України та брав участь в антитерористичній операції на території Донецької і Луганської областей, в звязку з чим не мав можливості надати документи, що підтверджують його статус як учасника бойових дій, просив ухвалити додаткове рішення про звільнення його від сплати судового збору як учасника бойових дій.

В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.

15.09.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав.

Таким чином, вказана правова норма не звільняє позивача від сплати судового збору по даній справі, оскільки цей спір не пов'язаний із порушенням прав позивача як учасника бойових дій.

Дана правова позиція міститься в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.02.2016 року № 6-4065ск16, від 25.03.2016 року № 6-8097ск16 та від 24.03.2016року № 6-8112ск16.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

З урахуванням наведених норм та з огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що в заяві про ухвалення додаткового рішення слід відмовити, оскільки доказів на підтвердження наявності пільг у відповідача щодо сплати судового збору на час ухвалення рішення матеріали справи не містили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 220 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Відмовити в заяві ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_3