Справа № 346/3395/17
Провадження № 2/346/1680/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі : головуючого судді П'ятковського В.І.

за участю секретаря Іванишин Х.І.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, яка представляє своїх інтереси та інтереси неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ОСОБА_6 до державного підприємства «Коломийське лісове господарство» та Шепарівцівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, про визнання права на приватизацію квартири,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернувшись із даним позовом посилаються на те, що 06 листопада 1997 року директор Коломийського держлісгоспу видав дозвіл, на підставі якого 12 листопада 1997 року виконавчий комітет Шепарівцівської сільської ради народних депутатів Коломийського району Івано-Франківської області видав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ордер на право зайняття службового житлового приміщення загальною площею 30 м.кв., яке складається із однієї ізольованої кімнати у відомчому будинку Шепарівського лісництва, за адресою вул. Шевченка № 2.

27 червня 2007 року виконавчий комітет Шепарівцівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області видав ордер на службове житлове приміщення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з сім»єю з чотирьох осіб, на право зайняття службового приміщення, загальною площею 57,3 кв. метрів, яке складається з однієї кімнати, кухні, коридору у відомчому будинку Шепарівцівського лісництва ДП «Коломийського лісгоспу» за адресою АДРЕСА_1.

З часу одержання вони проживають в зазначеній квартирі, крім того між ними та Коломийським держлісгоспом починаючи з 2000 року і по даний час укладаються договори тимчасового найму житлового приміщення вищевказаної квартири.

Довідкою виданою територіальним відокремленим безбалансовим відділенням № 10008/0129 філії Івано-Франківського обласного управління Державного ощадного банку від 08 червня 2017 року № 478 підтверджується, що ОСОБА_3 числиться в списках громадян, що мають право на отримання приватизаційних паперів за адресою АДРЕСА_2 та житловий чек не використав.

Довідкою виданою територіальним відокремленим безбалансовим відділенням № 10019/048 філії Тернопільського обласного управління АТ Державного ощадного банку від 20 квітня 2017 року № 452 підтверджується, що ОСОБА_4 зареєстрована в списках жителів с. Возилів Бучацького району під № 972 та житловий чек не використала.

15 березня 2017 року з метою здійснення права приватизації ОСОБА_3 звернувся із заявою до директора ДП «Коломийське лісове господарство» про приватизацію квартири АДРЕСА_3.

Однак відповідач листом від 27 березня 2017 року відмовив йому у приватизації житлової квартири, посилаючись на те, що будинок по вул. Шевченка,2 перебуває на балансі ДП «Коломийський лісгосп» як не житлове приміщення, в якому знаходиться контора Шепарівцівського лісництва і не підпадає під перелік об»єктів приватизації, передбачених законом.

Рішенням Шепарівцівської сільської ради від 12 липня 2017 року № 30 відмовлено в передачі у власність зазначеної квартири через те, що вона не є комунальною власністю є власністю ДП «Коломийський лісгосп».

Оскільки згідно із ордером та договором найму вони мають право на користування квартирою № 2 по вул.. Шевченка, 2 в с. Шепарівці, проживають в ній з 1997 року, дане приміщення є жилим і підлягає до приватизації, так як належить на праві власності державі в особі ДП «Коломийське лісове господарство», тому позивачі просять визнати вищевказану відмову незаконною та визнати за ними право на приватизацію квартири АДРЕСА_4.

У судовому засіданні представник відповідачів позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача державного підприємства «Коломийське лісове господарство» в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив з тих же підстав, що викладені 27 березня 2017 року в листі директора ДП «Коломийське лісове господарство».

Представник Шепарівцівської сільської ради в судове засідання не з»явився. Під час попереднього судового засідання сільський голова с. Шепарівці подала суду заяву в якій вказала, що позивачі з 1997 року проживають у займаній ними квартирі на підставі ордеру і сплачують комунальні платежі. Також вказала, що право на приватизацію квартири позивачами не використано. Просить позов задоволити.

Беручи до уваги пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, а тому підлягаючими задоволенню виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 06 листопада 1997 року позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 директором Коломийського держлісгоспу видано дозвіл на проживання в однокімнатній квартирі у відомчому будинку контори Шепарівського лісництва, загальною площею 30 м.кв. по вул. Шевченка, 2 в с. Шепарівці, Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі зазначеного дозволу, 12 листопада 1997 року виконавчий комітет Шепарівцівської сільської ради народних депутатів Коломийського району Івано-Франківської області видав ОСОБА_3, як квартиронаймачу та ОСОБА_4, як його дружині, ордер на право зайняття службового житлового приміщення загальною площею 30 м.кв., яке складається із однієї ізольованої кімнати у відомчому будинку Шепарівцівського лісництва ДП «Коломийського лісгоспу» за адресою вул. Шевченка № 2.

27 червня 2007 року виконавчий комітет Шепарівцівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області видав ордер на службове житлове приміщення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з сім»єю з чотирьох осіб, на право зайняття службового приміщення, загальною площею 57,3 кв. метрів, яке складається з однієї кімнати, кухні, коридору у відомчому будинку Шепарівцівського лісництва ДП «Коломийського лісгоспу» за адресою АДРЕСА_1.

З часу одержання вказаних ордерів позивачі поселилися та проживають в зазначеній квартирі.

Також між ОСОБА_7 та Коломийським держлісгоспом починаючи з 2000 року укладались договори найму житлового приміщення вищевказаної квартири у вищевказаному будинку Коломийського держлісгоспу, зокрема : від 03 квітня 2000 року, 03 січня 2001 року, 06 березня 2002 року, 10 січня 2003 року, 10 січня 2004 року, 10 січня 2005 року, 10 січня 2006 року, 10 січня 2007 року, 02 січня 2008 року, 22 січня 2009 року, 05 січня 2010 року 04 січня 2011 року, 24 січня 2012 року, 31 січня 2013 року, 02 січня 2014 року та від 02 січня 2015 року .

Згідно із довідкою, виданою виконавчим комітетом Шепарівцівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 02 вересня 2016 року за № 701, позивач ОСОБА_3 разом із своєю дружиною ОСОБА_4 та дітьми - ОСОБА_5 і ОСОБА_6 зареєстровані та проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Довідкою виданою територіальним відокремленим безбалансовим відділенням № 10008/0129 філії Івано-Франківського обласного управління Державного ощадного банку від 08 червня 2017 року № 478 підтверджується, що ОСОБА_3 числиться в списках громадян, що має право на отримання приватизаційних паперів за адресою АДРЕСА_2 та житловий чек не використав.

Довідкою виданою територіальним відокремленим безбалансовим відділенням № 10019/048 філії Тернопільського обласного управління АТ Державного ощадного банку від 20 квітня 2017 року № 452 підтверджується, що ОСОБА_4 зареєстрована в списках жителів с. Возилів Бучацького району Тернопільської області, під № 972 та житловий чек не використала.

З метою здійснення права приватизації 15 березня 2017 року позивач ОСОБА_7 звернувся із заявою до директора ДП «Коломийське лісове господарство» про приватизацію квартири АДРЕСА_3.

Однак відповідач листом від 27 березня 2017 року відмовив йому у приватизації квартири, посилаючись на те, що згідно ст.. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об»єктів приватизації Належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові Блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі квартири(будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Приміщення, яке знаходиться за адресою по вул.. Шевченка, 2 в с. Шепарівці, перебуває на балансі ДП «Коломийський лісгосп» як не житлове приміщення, в якому знаходиться контора Шепарівцівського лісництва і не підпадає під перелік об»єктів приватизації, передбачених законом.

Рішенням Шепарівцівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області від 12 липня 2017 за № 30 ОСОБА_3 відмовлено в оформленні передачі у приватну власність зазначеної квартири, через те, що вона не є комунальною власністю сільської ради, а перебуває у власності ДП «Коломийське лісове господарство».

Відповідно до ч. ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно із вищевказаними договорами найму ДП «Коломийське лісове господарство» надало ОСОБА_3 та членам його сім'ї належну їм квартиру АДРЕСА_3.

При цьому, судом також встановлено, що позивач проживає у спірній квартирі з 1997 року і вселився у вказане житло на підставі ордера на службове жиле приміщення.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЖК Української РСР жилі будинки і жилі приміщення в будівлях, що належать державі, є державним житловим фондом.

Частиною 1 ст. 5 ЖК Української РСР передбачено, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон) суть приватизації державного житлового фонду полягає у відчуженні на користь громадян України, тобто у їх власність, як квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, так і належних до них господарських споруд і допоміжних приміщень (підвалів, сараїв тощо) цього фонду.

За змістом ст. 2 Закону до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Указана норма містить вичерпний перелік об'єктів, які не підлягають приватизації. За її змістом не підлягають приватизації квартири (кімнати, будинки), в тому числі, й віднесені у встановленому порядку до числа службових.

Частинами 4,5 ст. 5 Закону передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.

Статтею 8 Закону встановлено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 15 ЖК України виконавчі комітети районних, міських, районних у містах рад, в тому числі, приймають рішення про включення жилих приміщень до числа службових.

Також за змістом ст. 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради.

Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Пунктами 4,5 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04 лютого 1988 року № 37 , визначено, що до числа службових може бути включено тільки вільне жиле приміщення. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири, розташовані, переважно, на першому поверсі. Облік службових жилих приміщень у всіх будинках, незалежно від їх належності, здійснюється у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, яка прийняла рішення про включення жилого приміщення до числа службових. Службові жилі приміщення обліковуються в журналі обліку службових жилих приміщень. Оперативний облік належних їм службових жилих приміщень провадять також відповідні підприємства, установи, організації.

Матеріали справи не містять підтверджень про віднесення в установленому порядку квартири АДРЕСА_3 до службового житла, оскільки відповідного рішення згідно із ч. 1 ст. 118 ЖК Української РСР виконавчим комітетом Шепарівцівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області не приймалося.

Також слід врахувати й те, що позивач користується ним на підставі договору найму та у трудових відносинах з ДП «Коломийське лісове господарство» не перебуває.

Тому, з урахуванням встановлених вище обставин справи, відповідачі, вирішуючи питання про приватизацію житла, необґрунтовано відмовили позивачу у передачі у власність спірної квартири, оскільки обставини, які б забороняли приватизацію державного майна не підтвердилися.

Оскільки згідно із ордером та договором найму позивачі мають право користування квартирою № 2 по вул. Шевченка, 2 в с. Шепарівці у якій проживають постійно перші двоє з 1997 року, а інші з часу народження, вказане приміщення є жилим і підлягає приватизації, оскільки не відноситься до службових, належить на праві власності державі в особі ДП «Коломийське лісове господарство», тому позивач відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК України, ч. 4 ст. 5 Закону має право на приватизацію спірного житла.

Враховуючи вказані обставини справи, суд бере до уваги те, що займане позивачами приміщення є об'єктом приватизації відповідно до Закону, а дії ДП «Коломийське лісове господарство» та виконавчого комітету Шепарівцівської сільської ради щодо відмови у проведенні приватизації позивачами цієї квартири є неправомірними.

На підставі наведеного та ст.ст. 15, 16, 107, 118, 119 ЦК України, ст. 5 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», Положення про порядок передачі у власність квартир, жилих приміщень в гуртожитку у власність громадян, керуючись ст.ст. 213, 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати відмову державного підприємства «Коломийське лісове господарство», виконавчого комітету Шепарівцівської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області на проведення ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 приватизації квартири № 2, по вул.. Шевченка, 2 в с. Шепарівці, Коломийського району, Івано-Франківської області - незаконною.

Визнати за ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 право на приватизацію квартири АДРЕСА_5.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя П'ятковський В. І.