справа № 361/7052/16-ц
провадження № 2/361/715/17
РІШЕННЯ

Іменем України

14 лютого 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1,
за участю секретаря ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 03 травня 2016 року, право власності на частину земельної ділянки загальною площею 0,0501 га, кадастровий номер 000260473, площею 0,0249 га, що розташована за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Фонтене-су-Буа (колишня назва вулиці Московська), 58, цільове призначення: для обслуговування жилого будинку і господарських будівель, посилаючись на те, що державною нотаріальною конторою у видачі свідоцтва про право власності на належну померлому батькові земельну ділянку відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документа на цю земельну ділянку.

Представник позивача ОСОБА_6 у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності, позов підтримує, просить суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 міська рада Київської області у судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, просила суд розглянути справу без участі їхнього представника.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

За змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

03 травня 2016 року у віці 58 років помер батько позивача ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про його смерть серії І-ОК № 369978.

Із заповіту від 30 березня 2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_7, зареєстрованого в реєстрі за № 997, вбачається, що ОСОБА_5 належну йому на праві власності частину земельної ділянки за № 58, що знаходиться по вулиці Московській у місті Бровари Київської області, заповідав ОСОБА_3, позивачу у справі.

У ч. 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Із спадкової справи № 176/2016 до майна померлого 03 травня 2016 року ОСОБА_5 видно, що 05 травня 2016 року в установлений законом строк до ОСОБА_4 міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом звернулася дочка померлого, позивач ОСОБА_3

05 листопада 2016 року позивачу ОСОБА_3 нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частку житлового будинку із відповідними будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Фонтене-су-Буа (колишня назва вулиці Московська), 58.

Судом встановлено, що на момент відкриття спадщини спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування земельної ділянки від 15 грудня 2007 року належала частина земельної ділянки загальною площею 0,0501 га, кадастровий номер 000260473, площею 0,0249 га, що розташована за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Фонтене-су-Буа (колишня назва вулиці Московська), 58, цільове призначення: для обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

Факт належності померлому ОСОБА_5 даної спадкової частини земельної ділянки підтверджується також схематичним планом на земельну ділянку та копією державного акту серії ЯД № 656409 від 18 жовтня 2006 року.

Із рішення ОСОБА_4 міської ради Київської області № 52-04-07 від 25 грудня 2015 року Про перейменування вулиць та провулків м. Бровари вбачається, що вулиця Московська у місті Бровари перейменована на вулицю Фонтене-су-Буа.

Постановою нотаріуса ОСОБА_4 міської державної нотаріальної контори Київської області від 08 листопада 2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_5 на належну йому спірну частину земельної ділянки позивачу ОСОБА_3 відмовлено, оскільки право власності на цю частину земельної ділянки за життя спадкодавця на його імя не реєструвалось.

За змістом п. п. а, г ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором дарування, прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування розяснив, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

За змістом п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач ОСОБА_3 є єдиним спадкоємцем, яка прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_5, який помер 03 травня 2016 року та якому на момент смерті на підставі договору дарування належала частина спірної спадкової земельної ділянки площею 0,0249 га, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 174, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_5, який помер 03 травня 2016 року, право власності на частину земельної ділянки загальною площею 0,0501 га, кадастровий номер 000260473, площею 0,0249 га, розташованої за адресою: Київська область, місто Бровари, вулиця Фонтене-су-Буа, 58, цільове призначення: для обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дутчак І. М.