Справа № 297/145/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого Фейір О. О.,при секретарі Кузьма Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в Берегівський районний суд Закарпатської області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 травня 1998 року у відділі РАГС Іршавської райдержадміністрації Закарпатської області за актовим записом № 30, та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 частки всіх його доходів. Також просила залишити їй шлюбне прізвище «Демян» та стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 1200 гривень та витрати на оплату судового збору.

Позовні вимоги мотивовано тим, що спільне життя між сторонами не склалося, їм не вдалося створити міцну сімю. Крім того, відповідач тривалий час не турбується про сімю, почав агресивно поводитись відносно дружини та дітей. Постійні сварки, які виникають на очах у дітей, негативно на них впливають. Також зазначає, що вони з відповідачем вже тривалий час не підтримують шлюбних відносин і їх шлюб носить тільки формальний характер. Вважає, що примирення між ними неможливе. Крім цього, оскільки батько також зобовязаний матеріально забезпечувати дітей, позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей. Зазначає, що відповідач офіційно не працює, однак має інші доходи, тому позивач просить стягувати з нього аліменти в частці від заробітку.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі. Зазначила, що строк наданий судом для примирення позитивного результату не дав, тому просила позов задоволити повністю (а. с. 29).

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання також не зявився, подав заяву про розгляд даної справи без його участі, позовні вимоги просить задоволити в повному обсязі (а. с. 30).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило (а. с. 27, 32).

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилалася, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Сторони уклали шлюб 23 травня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Іршавської райдержадміністрації Закарпатської області за актовим записом № 30, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ФМ № 055529 від 23.05.1998 року (а. с. 4).

Судом встановлено, що подружжя проживає окремо. Це вбачається з довідки про склад сімї від 20.01.2017 року, згідно якої відповідач ОСОБА_3 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 разом зі своєю матірю та братом (а. с. 7). Крім того встановлено, що сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, їх шлюб існує формально і подальше спільне життя для них є неможливим, а постійні сварки між подружжям, які відбуваються при дітях, суперечать інтересам останніх.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з заяви позивача, наданий судом строк для примирення сторін, позитивного результату не приніс, подружжя не примирилося.

За таких обставин, суд вважає шлюб між сторонами розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та їх неповнолітніх дітей.

Крім того, згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За таких обставин, враховуючи, що відповідно до ст. 113 СК України, позивач має право надалі іменуватися прізвищем, яке вона отримала після реєстрації шлюбу, суд вважає залишити позивачу ОСОБА_1 прізвище, яке вона отримала у звязку з реєстрацією шлюбу «Демян».

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Як встановлено з матеріалів справи, сторони мають двох неповнолітніх синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвами про народження відповідно серії І-ФМ № 314547 та серії І-ФМ № 314546 від 24.03.2015 року (а. с. 7, 8).

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу особи, зобов'язаної утримувати дитину, або у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи те, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, те що відповідач є працездатним, та більше нікого не має на утриманні, те що обов'язок утримувати дітей є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька дітей, суд вважає за необхідне стягувати з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання їх неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частки його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дітьми повноліття.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, суд вважає допустити негайне виконання рішення суду.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До останніх, згідно з ч. 3 цієї статті належать витрати на правову допомогу.

При цьому, суд вважає задоволити вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу частково, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі Постанова) граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Пунктом 48 Постанови передбачено, що витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Так, відповідно до довідки № 1 від 19.01.2017 року, виданої адвокатом ОСОБА_5, останній отримав він позивача ОСОБА_1 гонорар за надання правової допомоги в розмірі 1200 гривень (а. с. 10).

Враховуючи час участі адвоката ОСОБА_5 в судовому засідання, надання ним правової допомоги позивачу поза судовий засіданням, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» на 1 січня календарного року та вищенаведене, суд вважає задоволити вимогу позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на правову допомогу частково в розмірі 640 гривень.

Крім того, приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_1 при предявленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень за вимогу про стягнення аліментів.

Суд також вважає, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача в користь позивача 640 гривень судового збору за вимогу про розірвання шлюбу, що був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Керуючись ч. 3 ст. 105, ст. ст. 112, 113, 180, ч. 3 ст. 181, ст. 183 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 57-60, 88, 208, 292, 294, 367 ЦПК України,

рішив:

Позов задоволити частково.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрований 23 травня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Іршавської райдержадміністрації Закарпатської області за актовим записом № 30 розірвати.

Залишити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, шлюбне прізвище «Демян».

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 частки його доходу, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 20 січня 2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, понесені нею витрати на правову допомогу в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень, що був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, в користь держави судовий зір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Суддя ОСОБА_6.