Справа № 152/102/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21 лютого 2017 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого Войнаровського І.В.

за участі:

секретаря Палій М.Д.,

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

у с т а н о в и в:

18 січня 2017 року ОСОБА_1А.(далі - позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебувала з 04 вересня 2011 року по 13 вересня 2016 року в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі - 1000 гривень щомісячно, починаючи з часу звернення її до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач з сім'єю не проживає, участі в утриманні та вихованні дочки не приймає, чим ставить їх у скрутне матеріальне становище.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач заперечував щодо суми аліментів, зазначивши що він офіційно не працює та просив призначити мінімальний розмір аліментів на утримання дитини.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2011 року по 13 вересня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №181972 та рішенням Шаргородського районного суду про розірвання шлюбу від 13 вересня 2016 року, відповідно. Від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 І-АМ № 351210. ОСОБА_4 проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні згідно довідки, виданої секретарем Хоменківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області №22 від 4 січня 2017 року. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає, однак не на постійній основі, чим ставить позивача та неповнолітню доньку в скрутне матеріальне становище. Домовленості про добровільну сплату аліментів у позасудовому порядку між сторонами не досягнуто.

Установленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, статтей 180-184, 191 СК України.

Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток.

Згідно із статтями 180-184, 191 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

За приписами ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Пленум Верховного Суду України у пункті 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення, суд вважає, що позивач не довела належними та допустимими доказами спроможність відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн, на дитину щомісячно, оскільки доказування позивачем цієї обставини ґрунтується виключно на припущеннях, що суперечить ч. 4 ст. 60 ЦПК України.

При визначенні розміру аліментів у справі, суд враховує, що доказів, які б свідчили про те, що за станом здоровя відповідач не може працювати, суду не надано, а тому він має усі можливості матеріально утримувати дочку, що є його обовязком відповідно до ст. 180 СК України.

Таким чином, суд вважає, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, має можливість працювати, зобовязаний утримувати власну дитину та спроможний сплатити аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн щомісячно, починаючи з 18 січня 2017 року і до досягнення повноліття. Ухвалюючи рішення суд виходить із захисту інтересів дитини та з вимог діючого законодавства. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі забезпечить надійний захист інтересів дитини та отримання надійного стабільного матеріального утримання з боку батька.

За правилами ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" підлягає стягненню з відповідача судовий збір в розмірі 640 грн.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись статтями 10,11,60,88,212-215, 367 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 аліменти на доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі по 700 гривень щомісячно, починаючи з 18 січня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, з наступною індексацією зазначеного розміру відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 3 липня 1991 року в редакції Закону від 6 лютого 2003 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.В. Войнаровський