У Х В А Л А

27 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Демяносова М.В.,

Маляренка А.В.,

СитнікО.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом КП «Міжгірське ВУЖКГ» до ОСОБА_4 про визнання договору укладеним на підставі нормативного акта обов'язкової дії та стягнення суми заборгованості за надані послуги, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 28 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року КП «Міжгірське ВУЖКГ» звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що будинок АДРЕСА_1 відповідно до акта прийому-передачі був переданий в управління та обслуговування підприємству. ОСОБА_4 є власником квартири № 3 в цьому будинку.

У січні 2004 року підприємство уклало договір з відповідачем на постачання води та водовідведення. У січні 2005 року запропонувало відповідачу укласти договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, однак останній відмовився.

У зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань у відповідача утворилася заборгованість по оплаті за надані йому послуги, яка станом на жовтень 2014 року складає 1 942,18 грн.

Позивач просив визнати договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на основі типового договору укладеним з 01 січня 2005 року та стягнути з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з 01 січня 2005 року по жовтень 2014 року у розмірі 1 942,18 грн, судові витрати по сплаті судового збору та витрати, пов'язані з наданням правової допомоги.

Рішенням Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2014 року позов КП «Міжгірське ВУЖКХ» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь КП «Міжгірське ВУЖКХ» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за період з квітня 2010 року до жовтня 2014 року, комунальні послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01 січня 2005 року до 01 жовтня 2014 року у розмірі 1 942,18 грн, судовий збір у розмірі 243,60 грн та витрати за надання правової допомоги у розмірі 730,80 грн.

У решті позову відмовлено за спливом позовної давності.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 13 березня 2015 року рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2014 року в частині задоволення позову про стягнення заборгованості за надані послуги скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову КП «Міжгірське ВУЖКХ» відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 липня 2015 року рішення апеляційного суду Закарпатської області від 13 березня 2015 року в частині вирішення вимог про стягнення заборгованості за комунальні послуги скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до цього ж суду.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 28 січня 2016 року рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та провадження у справі закрити.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про наявність підстав для скасування судових рішень потребують перевірки колегією суддів.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом КП «Міжгірське ВУЖКГ» до ОСОБА_4 про визнання договору укладеним на підставі нормативного акта обов'язкової дії та стягнення суми заборгованості за надані послуги, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 28 січня 2016 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.В. Дем'яносов

А.В.Маляренко

О.М. Ситнік