Справа № 755/2925/17
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Гноілек М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

встановив:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Сторони в судове засідання не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому позивачем також подана заява про відмову від позову та закриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що у задоволенні заяви про відмову від позову та закриття провадження у справі слід відмовити з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь позивача на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини та припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 08.08.2016 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Підстави відмови позивача від позову та наслідки закриття провадження в справі внаслідок такої відмови врегульовано п. 3 ч.1 ст. 205 та ст.206 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 206 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв'язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

В обґрунтування клопотання позивач посилається на позасудове врегулювання спору з відповідачем.

Разом з тим, відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Декларацією прав дитини (ст. 2) визначено, що дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом, в умовах свободи та гідності, а ст. 3 Конвенції про права дитини зобов'язує в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, судами, першочергову увагу приділяти забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи предмет спору та наявні у справі письмові докази, суд не приймає відмову ОСОБА_1 від позову, оскільки закриття провадження у справі унеможливить повторне звернення до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина сторін по справі, що є порушенням прав та інтересів дитини, у зв'язку з чим заява ОСОБА_1 про відмову від позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 180 Сімейного кодексу України, ст. ст. 4, 205, 206 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відмову від позову та закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя