Справа № 2-21/11 Провадження № 22-ц/772/698/2017Головуючий в суді першої інстанції Питель О. В.
Доповідач Рибчинський В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Рибчинського В.П.

суддів Кучевського П.В., Голоти Л.О.,

за участі секретаря Топольської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 17 січня 2017 року про відмову у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про заміну стягувача по виконанню рішення Барського районного суду Вінницької області від 24 березня 2011 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до приватного підприємства "Конкурент", ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,

встановила:

ПАТ «Дельтабанк» звернулося до суду із заявою про заміну стягувача.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Барського районного суду Вінницької області від 24.03.2011 року було задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до Приватного підприємства «Конкурент», ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, договором поруки; стягнуто солідарно з Приватного підприємства «Конкурент», ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № від 21.01.2007, за договором поруки №89917 від 21.01.2007 у розмірі 1284470 грн 29 коп., судового збору у розмірі 1700 грн 00 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн 00 коп.

15.04.2011 судом видано виконавчі листи на виконання рішення суду. 08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого було відступлено право вимоги за кредитним договором, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк», ПП "Конкурент" та ОСОБА_2 №0 від 24.01.2007 з усіма змінами та доповненнями.

Таким чином, кредитором у зобов'язанні, що було предметом розгляду справи №2-«ц»-21/2011, стало ПАТ «Дельтабанк», тому ПАТ «Дельтабанк» звернулося до суду з заявою про заміну стягувача.

Зважаючи на викладене, просило здійснити заміну стягувача по виконанню виконавчого листа №2 "ц" - 21/2011 від 15 квітня 2011 року виданого Барським районним судом Вінницької області про солідарне стягнення з ПП "Конкурент" та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №00 від 24 січня 2007 року в сумі 1284470,29 грн., витрат, пов'язаних зі сплатою державного мита в сумі 1700,00 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи в сумі 120,00 грн. на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", а саме замінити первісного стягувача публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на його правонаступника публічного акціонерного товариства "Дельта Банк".

Ухвалою Барського районного суду Вінницької області від 17 січня 2017 року в задоволенні заяви ПАТ "Дельта Банк" відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ПАТ "Дельта Банк" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просило її скасувати, матеріали справи передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Барського районного суду Вінницької області від 24.03.2011 було стягнуто солідарно з приватного підприємства «Конкурент», ОСОБА_2 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № від 24.01.2007, за договором поруки №89917 від 21.01.2007 у розмірі 1284470 грн 29 коп., судовий збір у розмірі 1700 грн 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн 00 коп.

На виконання вказаного рішення суду 15.04.2011 Барським районним судом Вінницької області видано виконавчий лист.

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та позичальниками, у тому числі з приватним підприємством «Конкурент», поручителем у яких виступав ОСОБА_2 (а.с. 10).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» керувався тим, що відступлення права вимоги замінює сторону у зобов'язанні, що відбувається поза межами виконавчого провадження, та є підставою для заміни сторони виконавчого провадження. Таким чином вважав, що обов'язковою умовою для постановлення суддею ухвали про заміну сторони виконавчого провадження, поряд з відступленням права вимоги, є наявність виконавчого провадження, адже відповідно до змісту ч. 1 ст. 378 ЦПК України суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником лише у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження.

Однак, за виконавчим листом від 15.04.2011 №2-«ц»-21/2011 виконавче провадження не відкривалося.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

Заміна кредитора чи боржника у зобов'язанні регулюється ЦК України. Так, відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Разом з тим, правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувана або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, що раніше не брала участь у виконавчому провадженні.

Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за кредитними договорами, яке підтверджено документально.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. ч. 1, 2, 5 ст. 8 Закону сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою серед інших виконавчих документів, зокрема й виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

З аналізу вказаних норм вбачається, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ст. 512 ЦК України, які не вимагають наявності відкритого виконавчого провадження для відповідної заміни стягувача у зобов'язанні.

Зазначене узгоджується з правовою позицією викладеною в постанові від 20.11.2013 року (справа №6-122цс13), в якій зазначено, що виходячи зі змісту статей 512,514 ЦК України, ст.378 ЦПК України заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вирішуючи заяву ПАТ "Дельта Банк" , суд першої інстанції невірно витлумачив вищезазначені положення?закону, застосував до спірних правовідносин положення, які не підлягають застосуванню, а відтак дійшов до передчасного висновку про відмову у її задоволенні.

Разом з тим, судом першої інстанції не було досліджено матеріали цивільної справи за позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, не встановлено, чи набрало рішення Барського районного суду Вінницької області від 24.03.2011 року законної сили, копія якого в матеріалах даної справи відсутня, що свідчить про порушення порядку розгляду заяви ПАТ "Дельта Банк".

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 17 січня 2017 року слід скасувати, справу передати в суд першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задовольнити.

Ухвалу Барського районного суду Вінницької області від 17 січня 2017 року скасувати.

Справу за заявою публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про заміну стягувача передати в суд першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/ /підпис/

З оригіналом вірно: В.П. Рибчинський