Справа № 466/8278/16 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.С.
Провадження № 22-ц/783/3204/17 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р, Приколоти Т.І.,

секретар Бохонко Е.Р.,

з участю представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, представника ПАТ КБ «Приватбанк» - Гнатишака О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 березня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором у розмірі 10864,23 грн. та судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що відповідно до укладеного договору від 11.01.2011 року ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 10100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_6 померла. Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є відповідач ОСОБА_3 Позивач 01.02.2016 року направив претензію кредитора до Третьої Львівської державної нотаріальної контори, яку направили до першої Львівської державної нотаріальної контори, за місцем заведення спадкової справи, звідки надійшла відповідь, що спадкоємці померлої із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа була заведена на підставі претензії ПАТ «КБ «Приватбанк». Відповідач не відмовився від спадщини у передбачені законодавством строки. 17.07.2016 року відповідачу було направлено лист-претензію, згідно якого позивач предявив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано. Станом на дату смерті позичальника заборгованість перед банком за кредитним договором становила 10864,23 грн., з яких 9020,00 грн. заборгованість за кредитом, 1844,23 грн. заборгованість за відсотками.

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість в розмірі 10864,23 гривень та судовий збір в розмірі 1378,00 гривень у межах вартості спадкового майна ОСОБА_6.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_3

В апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а судовий розгляд відбувався неповно, не всебічно та не об'єктивно. Зазначає, що позивач звернувся до нього з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, який був укладений між позивачем та його покійною дружиною. Стверджує, що задовольняючи позов, суд не врахував те, що його дружина не мала будь-якого спадкового майна, та що зобов'язання за кредитним договором до нього не перейшло, оскільки він не успадковував жодного майна після смерті дружини та не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Звертає увагу на те, що він звертався в державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо надання інформації про наявне рухоме та нерухоме майно в його покійної дружини та отримав відповідь, що право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження, безхазяйне нерухоме майно у ОСОБА_6 відсутнє. Не погоджується з посиланням суду на постанову Верховного суду України від 08.04.2015 року, справа № 6-33цс15, в якій зазначено про обставини при яких спадкоємці не приймають спадщину з метою ухилення від виконання зобов'язань спадкодавця, оскільки в даному випадку він не прийняв спадщину у зв'язку з відсутністю спадкового майна. Зазначає, що в серпні 2014 року його дочка ОСОБА_7 написала заяву про припинення нарахування відсотків, пені та будь-яких інших нарахувань у зв'язку зі смертю ОСОБА_6 та надала копію Свідоцтва про смерть останньої. Відтак, стверджує, що банку було відомо про відкриття спадщини після смерті його дружини з серпня 2014 року, а тому позивач пропустив строки протягом яких він має право звертатися до спадкоємців про повернення боргу спадкодавця. Крім цього, банком не було представлено суду договору на підставі якого виникла заборгованість, не надано доказів належності його дружині на праві власності будь-якого майна, та судом не було досліджено розрахунку заборгованості. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника ПАТ КБ «Приватбанк» - Гнатишака О.В. про заперечення вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Судом встановлено такі обставини.

11.01.2011 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 укладено договір, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 10100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 18.08.2014 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, серія НОМЕР_1.

На час відкриття спадщини відповідач - її чоловік ОСОБА_3 був зареєстрований та мешкав за однією адресою з померлою.

Як вбачається з відповіді Першої львівської державної нотаріальної контори від 13.05.2016 року, спадкова справа після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, заведена на підставі претензії кредитора. Спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд виходив з того, що ОСОБА_3 несе обов»язки за боргами спадкодавця, і, що посилання відповідача на повідомлення банку про смерть позичальника у 20 числах серпня 2014 року не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду справи, оскільки жодних доказів такого повідомлення банку, стороною відповідача не надано.

Однак з такими висновками погодитись не можна, оскільки вони не відповідають встановленим обставинам.

Згідно з ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав i обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять yсі права i обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав i обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Перелік зобов'язань, які не входять до складу спадщини, визначений статтею 1219 ЦК України, однак зобов'язання за кредитним договором серед визначеного переліку відсутні, таким чином такі входять до складу спадщини.

За змістом статті 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців вiд дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно вiд настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав i не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року вiд настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.32 Постанови від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальником за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Порядок видачі свідоцтв про смерть встановлено Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000року за № 719/4940.

Позивачем додано до позовної заяви ксерокопію свідоцтва про смерть ОСОБА_6 з штампом банку «Згідно з оригіналом». (а.с.34)

Однак, доказів щодо володіння оригіналом чи повторним свідоцтвом про смерть ОСОБА_6 позивачем ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду не подано.

А відтак, оскільки позивач по справі не є особою, яка відповідно до Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року №52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000року за № 719/4940 має право на видачу чи повторну видачу свідоцтва про смерть, колегія суддів вважає підставним та доведеним посилання відповідача по справі на повідомлення в серпні 2014 року позивача по справі про смерть ОСОБА_6 та подання останньому копії свідоцтва про її смерть.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що після смерті ОСОБА_6 в серпні 2014 року кредитор - позивач по справі дізнався про відкриття спадщини, однак протягом шести місяців вiд дня, коли він дізнався не пред»явив свої вимоги до спадкоємця, оскільки позов до суду подав в вересні 2016 року, а тому відповідно до ч.4 ст.1281 ЦК України позбавляється права вимоги.

Зазначені обставини залишились поза увагою суду, що призвело до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову.

В зв»язку з цим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак, слід стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в користь ОСОБА_3 1516 грн. 90 коп. судового збору.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.309, ст.316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 16 березня 2017 року скасувати. Ухвалити нове рішення. Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в користь ОСОБА_3 1516 (одну тисячу п»ятсот шістнадцять) грн. 90 (дев»яносто) коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Павлишин О.Ф.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.