Справа №442/8733/13-ц
Провадження №2/442/19/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Петрів В.М.

позивача ОСОБА_2

представника позивача : ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_2 до ОСОБА_7, за участю третьої особи Дрогобицької міської Ради Львівської області , Відділу Держземагенства в м. Дрогобичі про визначення порядку користування земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_6, ОСОБА_2 звернулися до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області із врахуванням уточнених позовних вимог до ОСОБА_7, за участю третьої особи Дрогобицької міської Ради Львівської області , Відділу Держземагенства в м. Дрогобичі про визначення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позову зазначили, що згідно свідоцтва на право власності на квартиру від 31.05.1995 року, виданого Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду, їм на праві спільної ( сумісної ) власності належить квартира АДРЕСА_1, яка складається з двох житлових кімнат жилою площею 47.7 кв.м. та кухні, загальна площа квартири становить 95.9 кв.м.

28.09.1999 року, державний нотаріус Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори ОСОБА_8 посвідчив, що на підставі ст.. 529 Цивільного кодексу України спадкоємцем майна гр.. ОСОБА_9 , померлої 14.03.1999 року є вони-позивачі по справі, та було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке було зареєстровано в реєстрі № 1-2620, з якого вбачається, що спадкове майно складається з 1/3 ідеальної частини приватизованої квартири АДРЕСА_2 , яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 31.05.1995 року Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду згідно з розпорядженням № 131-р, зареєстрованого в Дрогобицькому МБТІ за № 3059.

Так як земельна ділянка на якій розміщені господарські прибудови перебуває у спільному користуванні обох будинків № 118 та № 120 ( який належить відповідачці) по вул. Війтівська Гора в м. Дрогобичі Львівської області, то порядок користування спільною земельною ділянкою визначається насамперед угодою між всіма власниками житлового будинку.

Оскільки згоди щодо добровільного розподілу користування цією земельною ділянкою між ними та відповідачкою ОСОБА_7 не досягнуто, змушені звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 , яка діє і в інтересах позивача ОСОБА_6 та представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та суду пояснили, що будинковолодіння № 118 і № 120 по вул. Війтівська Гора м. Дрогобич Львівської області знаходяться на одній земельній ділянці, яка перебуває у користуванні обох співвласників будинків. У зв»язку з проведенням судово-будівельно-технічної експертизи та запропонованими експертом варіантами щодо порядку користування земельною ділянкою, їм підходить будь-який варіант запропонований експертом, однак найбільш зручніший варіант № 1 , тому просять позов задоволити та визначии порядок користування земельної ділянки , яка знаходиться у спільному користуванні двох житлових будинків № 118 та № 120 по вул. Війтівська Гора в м. Дрогобичі Львівської області у відповідності до визначеному варіантом № 1 Додатку № 1 висновку судово- будівельно- технічної експертизи № 410/16.

Представник відповідача ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що згідно плану земельної ділянки складеного Дрогобицьким МБТІ 12.11.1970 року земельна ділянка розташована біля житлового будинку по вул. Війтівська Гора, 118 у м. Дрогобич Львівської області мала загальну площу 295 кв.м., а згідно плану земельної ділянки складеного Дрогобицьким МБТІ 23.11.1970 року земельна ділянка розташована біля житлового будинку по вул. Війтівська Гора, 120 у м. Дрогобич Львівської області мала загальну площу 907 кв.м., відтак це дві окремі земельні ділянки. Позивачем не надано жодного доказу, що це одна земельна ділянка. Визначити порядок користування цими двома земельними ділянками між сторонами можливо тільки мирним шляхом, а тому просить в задоволенні позову відмовити.

Представник Дрогобицької міської Ради ОСОБА_5 , щодо заявлених позовних вимог суду пояснив, що позов є безпідставним, жодним чином права позивачів не порушено, це дві окремі земельні ділянки, а тому просить в задоволенні позову відмовити.

Представник Відділу Держземагенства в м. Дрогобичі в судове засідання не з»явився, хоч належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи. Причини неявки суд не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши і перевіривши матеріали справи, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, позов слід задоволити з таких міркувань.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня1997 р. № 475/97-ВР (далі - Конвенція), зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Згідно приписів ч. З п. 21 Постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Відповідно до п.7 Розділу 10 « Перехідні положення» Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше чинним законодавством , зберігають права на ці ділянки.

При переході права власності на будівлі та споруди за цивільно- правовими угодами, укладеними до 01 січня 2002р. згідно з положеннями чинної до цієї дати ст.30 Земельного Кодексу України, до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження.

Пунктом 6 Розділу 10 « Перехідні положення» Земельного Кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 01 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Однак Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/ 2005 п.6 Розділу 10 « Перехідні положення» Земельного Кодексу України визнано таким, що не відповідає Конституції України , оскільки суперечить положенням ч.4 ст.13, ч.2 ст.14, ч.3 ст.22, ч.1 ст. 24 , ч.1,2,4 ст.41 Конституції України.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЗК 1990 р. при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об»єктами переходить у розмірах, передбачених ст. 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі та споруди. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва на право власності на квартиру від 31.05.1995 року, виданого Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду, позивачам на праві спільної ( сумісної ) власності належить квартира АДРЕСА_1.

Згідно плану земельної ділянки складеного Дрогобицьким МБТІ 12.11.1970 року, вбачається, що земельна ділянка розташована біля житлового будинку по вул. Війтівська Гора, 118 у м. Дрогобич Львівської області мала загальну площу 295 кв.м..

Згідно плану земельної ділянки складеного Дрогобицьким МБТІ 23.11.1970 року вбачається, що земельна ділянка розташована біля житлового будинку по вул. Війтівська Гора, 120 у м. Дрогобич Львівської області мала загальну площу 907 кв.м..

Згідно рішення Дрогобицького виконавчого комітету міської Ради від 22.03.1991 року № 88 « Про наведення порядку в землекористуванні при будинках № 118 та № 120 по вул. Війтівська Гора ( колишня Калініна) вбачається, що з метою узаконення для мешканців будинку № 120 виходу ( виїзду) на вулицю з однієї сторони та до надвірних будівель, якими користуються мешканці будинку № 118, виконком міської Ради народних депутатів вирішив: вважати будинку по вул. Війтівська Гора № 118 та № 120 такими, що знаходяться на одній земельній ділянці, яку не може бути розділено на дві відокремлені ділянки з самостійними виходами на вулицю та залишити загальну площу 990 кв.м.

Згідно плану земельної ділянки складеного Дрогобицьким МБТІ 10.12.1990 року, вбачається, що площа земельної ділянки, на якій розташовані житлові будинки № 118 та № 120 по вул. Війтівська Гора, 118 у м. Дрогобич Львівської області складає 1000 кв.м..

Спільний вхід і заїзд на земельну ділянку відбувається тільки зі сторони проїжджої частини вулиці ОСОБА_10.

Крім того,при допиті в судовому засіданні експерта ОСОБА_11, судом було встановлено, що оскільки виділити в окреме користування як позивачам так і відповідачу частину земельної ділянки з окремим заїздом /входом з вулиці неможливо, експертом було запропоновано декілька варіантів, щодо порядку користування земельною ділянкою власниками будинків № 118 і № 120, згідно висновку № 410/16 проведеної судової будівельно-технічної експертизи .

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, враховуючи, що виділити в окреме користування як позивачам так і відповідачу частину земельної ділянки з окремим заїздом /входом з вулиці неможливо і між сторонами добровільно не вибрано один із запропонованих експертом варіантів згідно висновку № 410/16 проведеної судової будівельно-технічної експертизи, відтак суд погоджується з позицією експерта, вважає її правильною і обґрунтованою, та вважає що позовні вимоги позивачів, слід задоволити та визначити порядок користування земельної ділянки , яка знаходиться у спільному користуванні двох житлових будинків № 118 та № 120 по вул. Війтівська Гора в м.Дрогобичі Львівської області у відповідності до визначеному варіантом № 1 Додатку № 1 висновку судово- будівельної експертизи № 410/16.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88 , 209, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 30, 89, 143, 158 ЗК Кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визначии порядок користування земельної ділянки , яка знаходиться у спільному користуванні двох житлових будинків № 118 та № 120 по вул .ОСОБА_10 в м. Дрогобичі Львівської області у відповідності до визначеному варіантом № 1 Додатку № 1 висновку судово- будівельної експертизи № 410/16.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Головуюча-суддя: ______________ ОСОБА_1