Номер провадження: 22-ц/785/1553/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретарів Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» на рішення Болградського районного суду Одеської області від 20 квітня 2016 року,

встановила:

У січні 2015 р. публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» (далі Банк) звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_4 на користь Банку: 1) заборгованість за кредитним договором у розмірі 45 285,62 грн., яка складається з: заборгованість за кредитом 34 447,26 грн.; - заборгованість по відсоткам 10 838,36 грн. 2) судовий зір у сумі 452,85 грн..

Банк в позові посилався на те, що ОСОБА_4 порушив зобовязання за укладеним з публічним акціонерним товариством «Банк професійного фінансування» (далі ПроФінБанк) 25.10.2011 р. кредитним договором № 8 (далі - Кредитний договір) з повернення отриманого кредиту в розмірі 37 005,00 грн., строком до 26.10.2016 р., сплаті процентів за його користування у розмірі 15,8% річних. За вказаним кредитним договором позичальник отримав кредит для придбання автомобіля.

06.08.2012 р. між ПроФінБанк та публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» був укладений договір купівлі-продажу кредитних портфелів.

Станом на 26.12.2014 р. виникла заборгованість у вищевказаному розмірі.

Банк представника у судове засідання не направив. Про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Надав заяву про розгляд справи за відсутності його представника, підтримку позову в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій останній заперечував проти задоволення позову.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 20.04.2016 р. у задоволенні позову Банку відмовлено.

Банк в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог Банку у повному обсязі. Посилається на те, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги. Додатково надав відомості щодо здійснення Банком розрахунку за договором купівлі-продажу кредитного портфелю.

ОСОБА_4 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надав. У судовому засіданні його представник вважав необхідним скаргу відхилити. Рішення залишити без змін. Посилався на те, що рішення є законним та обґрунтованим, оскільки попереднім рішенням суду Банку було відмовлено в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень не неї, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Відмовляючи в задоволенні позову Банку в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що чинним рішенням Болградського районного суду Одеської області від 20.02.2014 р. у задоволенні позову Банку було відмовлено. Будь-яких інших доказів наявності права звернення до суду Банк не надав (а. с. 189 - 191).

Колегія суддів вважає, що погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна. Цих висновків суд першої інстанції дійшов при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального (ст. ст. 11, 15, 237, 241, 509, 525, 526, 1054 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 10, 11, 60, 179, 213 ЦПК України) права. Не відповідають обставинам справи висновки суду про неможливість стягнення з відповідача на користь Банку заборгованості за кредитним договором. Доводи апелянта про порушення судом норм матеріального та процесуального права є обґрунтованими.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно укладеного з публічним акціонерним товариством «Банк професійного фінансування» 25.10.2011 р. кредитного договору № 8 (а. с. 3 16), анкети (а. с. 17) ОСОБА_4 отримав кредит в розмірі 37 005,00 грн., строком до 26.10.2016 р. (п. 1.1), зі сплатою процентів за його користування у розмірі 15,8% річних (п. 2.1). Цільове призначення кредиту - для придбання автомобіля (а. с. 1.2).

06.08.2012 р. між ПроФінБанк та публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» був укладений договір купівлі-продажу кредитних портфелів (а. с. 26 - 36), зокрема і за кредитним договором з ОСОБА_4 (а. с. 37).

ОСОБА_4 порушив умови кредитного договору з повернення кредит, сплаті процентів за його користування.

Станом на 26.12.2014 р. виникла заборгованість у вищевказаному розмірі.

12.01.2015 р. Банк направив ОСОБА_4 письмову вимогу про сплату заборгованості, яка залишилась без задоволення.

Між сторонами по справі склалися правовідносини за кредитним договором.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори.

За правилами, передбаченими ст. ст. 509, 525, 526 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Оскільки беззаперечно встановлено, що наданий кредит відповідач не повернув, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в стягненні заборгованості.

Щодо заперечень ОСОБА_4 про відсутність підстав для задоволення позову(а. с. 53 55), колегія суддів зазначає наступне. Попереднім рішенням Болградського районного суду Одеської області від 20.02.2014 р. (а. с. 51) було відмовлено в задоволенні стягнення заборгованості за кредитним договором. Суд обґрунтував свої висновки тим, що не було надано оригіналу договору купівлі-продажу кредитного портфелю, акту прийому-передачі, доказів сповіщення про перехід права вимоги.

Матеріали справи по даній справі містять копію договору купівлі-продажу кредитних портфелів від 06.08.2012 р., укладеного між ПроФінБанк та публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» (а. с. 26 - 36), витяг з Додатку № 1 до Договору купівлі-продажу кредитних портфелів щодо кредитного договору з ОСОБА_4 (а. с. 37). Представник Банку в судовому засіданні надав відомості щодо здійснення Банком розрахунку за договором купівлі-продажу кредитних портфелів. Протилежного ОСОБА_4 не довів.

Кредитним договором не передбачено, що заміна кредитора здійснюється за згодою позичальника (ст. 516 ЦК України).

Виходячи з вищевказаного, колегія суддів вважає, що доводи апелянта щодо помилкового посилання суду на відсутність підстав для стягнення кредитної заборгованості є обґрунтованими. Право Банку на стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_4 порушено, а тому підлягає захисту.

Наявний у справі розрахунок боргу колегію суддів перевірений, визнаний правильним. Заперечення відповідача на позов не містять доводів щодо неправильності визначення розміру боргу.

Таким чином, апеляційна скарга Банку є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення по суті позовних вимог є неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати. Ухвалити нове рішення, яким позов Банку до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити. Стягнути з ОСОБА_4 на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 8 від 25.10.2011 р. у загальному розмірі 45 285,62 грн., яка складається з: - заборгованість по кредиту в сумі 34 447,26 грн.; - заборгованість за відсотками в сумі 10 838,36 грн..

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України, у звязку з відсутністю підстав для звільнення ОСОБА_4 від сплати судового збору, необхідно стягнути з останнього на користь Банку судовий збір, який був сплачений Банком, у загальній сумі 1 702,65 грн. = 574,65 грн. (суд першої інстанції а. с. 1, 77) + 1 128,00 грн. (суд апеляційної інстанції а. с. 155).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» задовольнити.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 20 квітня 2016 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_4 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер картки фізичної особи-платника податків НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 8 від 25 жовтня 2011 р. у загальному розмірі 45 285 (сорок пять тисяч двісті вісімдесят пять) грн. 62 коп., яка складається з: - заборгованість по кредиту в сумі 34 447 (тридцять чотири тисячі чотириста сорок сім) грн. 26 коп.; - заборгованість за відсотками в сумі 10 838 (десять тисяч вісімсот тридцять вісім) грн. 36 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер картки фізичної особи-платника податків НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» судовий збір у сумі 1 702 (одна тисяча сімсот дві) грн. 65 коп..

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. П. Гайворонський

ОСОБА_3