АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/463/17 Номер провадження 22-ц/786/1208/17Головуючий у 1-й інстанції Рибалка Ю. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Лобова О.А., Абрамова П.С., при секретарі: Рибак О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Кременчуці на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 березня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просив суд встановити факт неправильності запису «№2» в Акті (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався 28.10.2005 о 16 год. 25 хв. (за формою Н-5) від 31.10.2005 та встановити, що Акт (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався 28.10.2005 о 16 год. 25 хв. (за формою Н-5) від 31.10.2005 є таким, що складений без зазначення номера; факт неправильності запису «НОМЕР_1» в п.3 «Відомості про потерпілого» у рядку «Ідентифікаційний код» в Акті про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом №2 від 31.10.2005 (за формою Н-1) та встановити, що запис «НОМЕР_2» є таким, що повинен бути зазначений у рядку «Ідентифікаційний код» в Акті про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом №2 від 31.10.2005 (за формою Н-1).

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 березня 2017 року заяву задоволено.

Встановлено факт неправильності запису «№ 2» в Акті (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався 28.10.2005 о 16 год. 25 хв. (за формою Н-5) від 31.10.2005 та встановлено, що Акт (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався 28.10.2005 о 16 год. 25 хв. (за формою Н-5) від 31.10.2005 є таким, що складений без зазначення номера.

Встановлено факт неправильності запису «НОМЕР_1» в п. 3 «Відомості про потерпілого» у рядку «Ідентифікаційний код» в Акті про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом № 2 від 31.10.2005 (за формою Н-1) та встановлено, що запис «НОМЕР_2» є таким, що повинен бути зазначений у рядку «Ідентифікаційний код» в Акті про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом № 2 від 31.10.2005 (за формою Н-1).

З даним суду не погодилося відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Кременчуці та подало на нього апеляційну скаргу, в якій прохало рішенняАвтозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судове засідання проводилося за участі сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 304 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими цією главою.

Відповідно п. 4 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і залишити заяву без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що 28.10.2005 року внаслідок нещасного випадку на виробництві ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав виробничу травму. Звернувшись до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Кременчуці Полтавської області з метою отримання страхових виплат у звязку з виробничою травмою, листом від 05.01.2017 за Вих. №10 ОСОБА_2 повідомлено про неможливість призначення страхових виплат у звязку з тим, що в Акті (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався 28.10.2005 о 16 год. 25 хв. (за формою Н-5) від 31.10.2005 зазначено «№2», проте згідно Додатку 2 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджених постановою КМУ від 25.08.2004 №1112 (в редакції чинній на час нещасного випадку) не передбачено зазначення номера акта. Крім того, в Акті про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом №2 від 31.10.2005 (за формою Н-1) в п.3 «Відомості про потерпілого» у рядку «Ідентифікаційний код» допущено технічну помилку та вказано некоректний ідентифікаційний код «НОМЕР_1» замість вірного «НОМЕР_2».

Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1232 не передбачено внесення змін та виправлень в затверджені Акти.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції виходив з того,що можливості внести зміни чи виправлення в Акт (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії) та Акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом немає, а тому суд дійшов до висновку, що заява підлягає до задоволення.

Проте, з такими висновками місцевого суду, колегія суддів, погодитися не може, виходячи з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ст.234, ст.256 ЦПК України та розяснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, суддя у відповідності до вимог статті 258 ЦПК України повинен перевірити мету встановлення юридичного факту, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Виходячи з наведеного та обставин справи, питання з яким заявник звернувся до суду не є юридичним фактом, який підлягає встановленню у вказаному порядку, оскільки він має технічний характер та не впливає на виникнення, зміну або припинення у останнього права на отримання страхових виплат. Дане питання стосується безпосередньо процедури документального оформлення підстав отримання страхової виплати.

Згідно ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

З наявних в матеріалах справи доказів, вбачається що відмова заінтересованої особи у проведенні призначення та виплати страхових виплат заявнику, є недостатньо обґрунтованою, так як не містить даних про те, яким чином виявленні неточності в актах впливають на можливість останнім отримати страхові виплати та які нормативні підстави такої відмови. Не містить зазначений документ інформації про права заявника в разі незгоди з рішення заінтересованої особи.

З огляду на викладене, у звязку з необхідністю усунення перешкод в реалізації передбаченого законодавством права заявника на отримання страхових виплат у звязку з виробничою травмою, що вказує на наявність спору про право, дане питання повинно вирішуватися у позовному провадженні.

Керуючись ст.ст.235, 304, 307, 310, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Кременчуці задовольнити частково.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 березня 2017 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення залишити без розгляду.

Розяснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/ ОСОБА_4

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1

З оригіналом згідно: