АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Шум Л.М.
№22-ц/796/8573/2017 Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію Кадирова В.В. до ОСОБА_3, третя особа: Національний банк України, про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А

У жовтні 2016 року ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію Кадирова В.В. звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3, третя особа: Національний банк України, про стягнення заборгованості.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19 червня 2017 року зупинено провадження в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію Кадирова В.В. до ОСОБА_3, третя особа: Національний банк України про стягнення заборгованості до вирішення Конституційним Судом України справи за конституційним поданням Верховного Суду України щодо конституційності Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Не погоджуючись з ухвалою, ПАТ «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зазначає, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини, які мають значення для справи.

Так, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

У подальшому виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким з 05.10.2015 року по 04.10.2017 року включно розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на ліквідацію Кадирова В.В.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.11.2016 року відкрито провадження в даній справі.

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року - чинний. У випадку визнання Конституційним Судом України Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» таким, що не відповідає положенням Конституції України, відповідний нормативно-правовий акт діяв на момент подачі позовної заяви до суду.

Також посилається на п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12.06.2009 року.

Сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлені, що підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Зупиняючи провадження по справі, суд першої інстанції вважав, що будь-яке рішення, прийняте Конституційним Судом України в справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», впливатиме на вирішення справи за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Судом встановлено, що ухвалою Конституційного Суду України від 10 лютого 2016 року відкрито конституційне провадження у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" від 23 лютого 2012 року №4452-VІ зі змінами. (а.с. 101-102)

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав до суду клопотання про зупинення провадження в даній справі до результатів розгляду Конституційним Судом України подання Верховного Суду України щодо відповідності (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» положенням Конституції України. (а.с. 75-78)

Аналогічне клопотання про зупинення провадження в справі заявлено представником відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні 19.06.2017 року. (а.с. 110-111)

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно до роз'яснень, які надані у п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12.06.2009 року, визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п. 4 ч. 1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість розгляду.

Необхідність у зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Згідно із ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 58 Конституції України закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Обов'язок суду щодо зупинення провадження у справі виникає у разі неможливості розгляду справи до вирішення взаємопов'язаного спору іншим судом в іншій справі. Адже неможливість розгляду справи полягає в тому, що обставини, які підлягають з'ясуванню та мають значення при розгляді конкретної справи, не можуть бути встановлені судом самостійно у даній справі, тобто йдеться про те, що суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем є ПАТ «Дельта Банк», відповідачем - боржник ОСОБА_3, спір виник щодо стягнення заборгованості.

Таким чином, враховуючи, що можливе визнання Конституційним Судом України таким, що не відповідає Конституції України Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»у цілому чи окремих його положень, не вплине на результат розгляду даної справи, то зупинення провадження у даній справі не є обов'язковим.

Отже, підстави для застосування п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України відсутні, а суд першої інстанції дійшов хибного висновку про необхідність зупинення провадження у справі до вирішення Конституційним Судом України справи за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню з поверненням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 311, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 19 червня 2017року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набираєзаконної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.Д.Українець

Судді М.І.Оніщук

В.А.Шебуєва