Справа № 397/949/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.02.2017 року Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді - Пляка С.Л.,
при секретарі - Захаренко С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за розпискою та відшкодування шкоди, -
В С Т А Н О В И В:
В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду клопотання в якому клопоче про розгляд цивільної справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.102).
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи, повідомлений в порядку ч.9 ст. 74 ЦПК України, через оголошення в пресі, а саме: оголошенням в газеті Урядовий курєр № 20 (5889) від 02.02.2017 року (а.с.103).
Згідно ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.
Неявка в судове засідання, належним чином повідомлених учасників судового розгляду справи, у відповідності зі ст. 169 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи.
У відповідності з ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Згідно розписки від 18.09.2013 року (а.с.6 ) відповідач взяв у позивача автомобіль Форд Сієра д/н НОМЕР_2 в розстрочку на 1 рік з щомісячною виплатою 2500 грн., дав перший внесок 3000 грн.
На звороті розписки вказаний графік виплат : 18.09.2013 року 3000 грн., 18.10.2013 року - 2500 грн., 18.11.2013 року 2500 грн.; поряд з кожною сумою знаходяться підписи 2-х осіб.
Відносини, що склалися між сторонами, суд відносить до зобовязальних правовідносин, та вважає за необхідне керуватися нормами книги 5-ї розділу 1-го Загальні положення про зобовязання ЦК України.
Згідно ч.1 ст.509 ЦК України - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст.610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 п.4 ст.611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - відшкодування збитків та моральної шкоди.
Враховуючи викладене, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 18.09.2013 року позивач за розпискою передав відповідачу автомобіль Форд Сієра д/н НОМЕР_2 в розстрочку на 1 рік з щомісячною виплатою 2500 грн. Останнім було сплачено позивачу 8000 грн., про що свідчить графік платежів.
Згідно ч.1 ст.16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Оскільки з графіку виплат (зворотня сторона а.с.6) вбачається, що відповідачем ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 було сплачено кошти на загальну суму 8000 грн., а тому,позовні вимоги в частині стягнення грошових коштів у розмірі 25 000 грн., підлягають задоволенню частково.
Згідно ч.1, ч.2 п.п.2,3 ст. 23 ЦК України - особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України - моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).
А тому, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 грн., не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не було надано до суду доказів її заподіяння.
Так, на підтвердження позивач надав висновок психолога від 09.04.2015 року відносно психологічного стану ОСОБА_1, в якому зазначено, що у звязку з ситуацією, яка склалася з відповідачем, негативно позначилося на його психічному стані, при цьому жодних доказів на підтвердження його моральних чи фізичних страждань чи інші негативних явищ не надав, та позивачем не надано доказів на підтвердження з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди.
Крім того, суд вважає, що в задоволені позовних вимог у частині стягнення витрат на правову допомогу у сумі 6 000 гривень необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем було укладено договір №27-03/15 від 27.03.2015 року, №10-02/16 від 10.02.2015 року про надання адвокатом правової допомоги (а.с.13,26-27,56-60) в яких одним із пунктів зазначено, що ціна виконання цього доручення визначається сторонами у додаткових угодах. Крім того, Клієнт зобовязується сплатити адвокату фактичні витрати, повязані з виконанням цього доручення (оплата роботи фахівців, оплата судових витрат, обовязкових платежів транспортні витрати, зв'язок, технічні витрати тощо) згідно додатків до вищевказаних договорів. Однак позивачем не було надано до суду додаткових угод до вищевказаних договорів та фінансових документів, які б підтверджували фактичні витрати повязані з виконанням цих договорів по наданню позивачу правової допомоги.
Таким чином суд, оцінивши усі надані позивачем докази на підтвердження заявлених вимог, приходить до висновку, що позивачем не доведено суми витрат на надання йому правової допомоги.
Згідно ч.1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Згідно п.6 ч.3 ст. 79 ЦПК України до витрат повязаних з розглядом судової справи, належать витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір сплачений при подачі позову до суду та судові витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Керуючись ст.ст. 208, 213 - 215 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за розпискою та відшкодування шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 кошти в сумі 22 000 (двадцять дві тисячі) гривень 00 копійок, сплачений на користь держави судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривень 21 копійки та 420,00 (чотириста двадцять ) гривень витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
В іншій частині позову - відмовити.
Учасники судового розгляду справи, з повним рішенням суду, зможуть ознайомитись 27 лютого 2017 року.
Рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення - рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

На рішення суду може бути подана, через Олександрівський районний суд, в апеляційний суд Кіровоградської області, апеляційна скарга, протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: /підпис/

Копія вірно:

Рішення набуло законної сили___ __________________ 2017 року та підлягає виконанню.

Оригінал рішення зберігається у справі № 397/949/16-ц.

Суддя Олександрівського

районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_3