Справа № 153/1510/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 травня 2017 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - Войнаровського І.В.,

за участі:

секретаря - Палій М.Д.,

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3 до Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом,

у с т а н о в и в:

У грудні 2016 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася до Ямпільського районного суду із позовом до Ямпільської міської ради Вінницької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Ямпіль помер дід позивача - ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_5, який був спадкоємцем ОСОБА_4 та батьком позивача.

За життя батько не встиг належним чином оформити свої спадкові права після смерті діда, однак вступив в фактичне володіння спадковим майном, що станом на день смерті діда прирівнювалось до прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_5 залишилось спадкове майно, яке складається із сертифіката на земельну частку (пай), площею 2 кадастрових гектара та території Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області.

Позивач є спадкоємцем першої черги зазначеного спадкового майна в порядку спадкування за законом, так як є донькою померлого. Позивач звернулась для оформлення спадкових прав до приватного нотаріуса, однак останнім було відмовлено в видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку через відсутність правовстановлюючого документу, про що винесено постанову.

З огляду на викладене, позивач просить визнати за нею право власності на сертифікат на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 зареєстрований 9 березня 2000 року № НОМЕР_2, площею 2 кадастрових гектара, виданого на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області від 12 лютого 2000 року на території Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області на ім'я ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Ямпіль.

6 грудня 2016 року ухвалою судді Ямпільського районного суду Дзерин М.М. відкрито провадження у вказаній справі.

Ухвалою суду від 13 січня 2017 року справу передано за підсудністю до Шаргородського районного суду Вінницької області.

6 лютого 2017 року на адресу суду надійшла зазначена цивільна справа та передана у провадження судді Войнаровського І.В.

22 лютого 2017 року на адресу суду надійшла заява позивача про заміну відповідача у справі, а саме Ямпільську міську раду Вінницької області замінити на Джуринську сільську раду Шаргородського району Вінницької області.

Ухвалою суду від 22 березня 2017 року замінено відповідача у справі та залучено Джуринську сільську раду Шаргородського району Вінницької області як належного відповідача.

25 квітня 207 року на адресу суду надійшла заява про внесення змін до позовної заяви, в якій позивач просить прохальну частину позову викласти у такій редакції: визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 право на земельну частку (пай), площею 2 кадастрових гектара, яка знаходиться на території Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області і належала ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 зареєстрованого 9 березня 2000 року за № НОМЕР_2, на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області від 12 лютого 2000 року.

У судове засідання позивач не з'явилася, проте від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, просять позов задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача - Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області - сільський голова ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Ямпіль Вінницької області помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3

ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Ямпіль помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_4

ОСОБА_5 був сином ОСОБА_4, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про народження № 4 від 21 вересня 2016 року (а.с. 9).

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема із права на земельну частку (пай) площею 2,00 га, яка знаходиться на території Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області.

Згідно довідки Відділу Держгеокадастру у Шаргородському районі Вінницької області від 05.10.2016 року № 29-28-99.2-1599/2-16, відповідно до книги реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) на ім'я гр. ОСОБА_4 був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 зареєстрований 09 березня 2000 року за № НОМЕР_2 площею 2,00 умовних кадастрових гектарах на території Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, виданий на підставі рішення Шаргородської райдержадміністрації від 12.02.2000 року.

Зазначений вище сертифікат на земельну частку (пай) був втрачений, у зв'язку із чим у газеті "Шаргородщина" було поміщено оголошення про втрату сертифікату та визнання його недійсним (а.с. 11).

Позивач, відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України, є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, як спадкоємець в порядку представлення, оскільки є внучкою спадкодавця, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5

З метою оформлення своїх спадкових прав, позивач звернулася до нотаріуса, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, про що нотаріусом винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 142/02-31 від 21 квітня 2017 року.

Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вбачається, що підставою для відмови у видачі зазначеного вище свідоцтва є ненадання позивачем правовстановлюючого документа на земельну ділянку.

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права власності на спадкове майно, водночас, оформити у спадщину земельну ділянку, площею 2 га, розташовану на території Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, позивач не може, через відсутність у неї правовстановлюючого документа.

Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Частинами першою та другою статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина перша статті 1221 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно із частиною четвертою статті 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Отже, із урахуванням зазначених вище вимог ЦК України, суд вважає, що позивач дійсно є спадкоємцем по закону після смерті ОСОБА_4 Проте оформити у спадщину земельну частку (пай) площею 2,00 га, розташовану на території Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області позивач не може, через відсутність оригінала правовстановлюючого документа на земельну частку (пай).

Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 3.1. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, вказано, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту у спосіб, передбачений статтею 392 ЦК України.

Суд вважає, що позивачем доведено належними та допустимими доказами її право отримати у спадщину право на земельну частку (пай), площею 2 га, розташовану на території Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області у порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4, яка належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_6

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року (остаточне 17 червня 2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)».

Ураховуючи викладене вище, суд доходить висновку про повне задоволення позову.

Керуючись статтями 3, 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_4 право на земельну частку (пай), площею 2 кадастрових гектара, яка знаходиться на території Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області і належала ОСОБА_4 на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 зареєстрованого 9 березня 2000 року за № НОМЕР_2, на підставі рішення Шаргородської районної державної адміністрації Вінницької області від 12 лютого 2000 року.

Згідно зі статтями 223, 294, 296 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Войнаровський