Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

№ 336/6706/16-ц

№ 2/336/308/17

м. Запоріжжя 6 березня 2017 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Зарютіна П.В.,

при секретарі Чернишовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкових договорів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, з якої вбачається, що 18.02.2016 року між нею та відповідачемі був укладений спадковий договір, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала право після смерті ОСОБА_1 набути у власність належний їй житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Куйбишева, 207.

Також того ж дня між позивачем та відповідачкою був укладений спадковий договір, відповідно до якого відповідач отримала право після смерті позивачки отримати у власність належну позивачу земельну ділянку за вищевказаною адресою, площею 0,0675 га.

Зі свого боку відповідач за договором зобовязалась щодо забезпечення належного довічного догляду та піклування за позивачкою, забезпечення медикаментами, довічного проживання у житловому будинку, довічного користування земельною ділянкою.

Позивачка вказує, що з моменту укладення спадкових договорів ОСОБА_2 взяті на себе обовязки належним чином не виконує, на підставі чого просить суд, розірвати спадкові договори.

У судовому засіданні позивач та її представник наполягли на заявлених позовних вимогах за вищевказаними підставами, а сторона відповідача позов не визнала, посилаючись на те, що взяті на себе зобовязання відповідач належно виконувала.

Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Відповідно до ч.1ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Судом встановлено і з матеріалів справи вбачається, що 18 лютого 2016 року між сторонами було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, відповідно до якого позивач передає у власність відповідача свій житловий будинок за адресою:Запоріжжя, вул. Куйбишева, 207, після своєї смерті в разі виконання відповідачем умов договору.

Крім того, 18 лютого 2016 року між сторонами було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, відповідно до якого позивач передає у власність відповідача свою земельну ділянку за адресою:Запоріжжя, вул. Куйбишева, 207, площею 0,0675 га, після своєї смерті в разі виконання відповідачем умов договору.

Пунктом 5 вказаних договорів перебачені обовязки набувача майна: забезпечення належного довічного догляду та піклування, забезпечення медикаментами, забезпечення довічного користування земельною ділянкою та забезпечення довічного проживання у житловому будинку за адресою:Запоріжжя, вул. Куйбишева, 207.

Стаття 1302 ЦК України і укладений сторонами спадковий договір передбачають, що лише набувач бере на себе зобов'язання виконувати розпорядження другої сторони - відчужувача. Відчужувач у спадковому договорі не має обов'язків, він наділяється лише правом вимоги. А тому набувач повинен довести належне виконання ним зобов'язань за договором.

На підтвердження свого належного виконання умов договору відповідач надала суду ксерокопії фіскальних чеків на придбання продуктів, ліків та предметів гігієни за квітень, червень жовтень 2016 року.

Сторона позивача не оспорювала у судовому засіданні, що перелічені за чеками товари, були дійсно придбані відповідачем саме для ОСОБА_1

Але ж, предявляючи позовні вимоги, позивач посилалася на те, що вона за станом здоровя майже не встає з ліжка, відповідач не забезпечує їй належний догляд та піклування, вона не цікавиться станом здоровя позивача, іншими потребами. Час від часу вночі позивач за станом свого здоровя вимушена викликати швидку допомогу, відповідач, незважаючи на прохання позивача приїхати до неї в цей час, неодноразово відмовлялась це робити, внаслідок чого позивач була вимушена звертатись до інших своїх знайомих за допомогою. Крім того, внаслідок недостатнього догляду та піклування з боку ОСОБА_2, позивач змушена була користуватись допомогою соціальних працівників, які бувають у неї майже щодня та допомагають їй у домашніх справах. Крім того, позивач зазначає, що відповідач не виконує належно і свого обовязку щодо забезпечення позивача медикаментами, бо ліки купуються за рахунок власних грошів ОСОБА_1

При цьому надані відповідачем докази не дають достатніх підстав для висновку суду про належне виконання нею зобовязань, передбачених спадковими договорами, а є лише свідчення певної допомоги, яка не є доглядом у розумінні вимог названих договорів.

Жоден з допитаних в ході слухання справи свідків не дав переконливих пояснень, що вказана допомога мала систематичний характер, а не у вигляді періодичних дій.

Між тим з довідки КУ «ЦПМСД» від 21.02.2017 року видно, що позивач страждає на ряд хронічних захворювань, перенесла перелам стегна та потребує постійного догляду.

Крім того, уклавши спадкові договори від 18.02.2016 року з ОСОБА_2, позивач не подала заяву про припинення надання соціальної допомоги вдома Запорізькім міським територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Запорізької міської ради, про наявність якої свідчить довідка названого центру від 15.12.2016 року.

Зазначений факт, на думку суду, свідчить про те, що незважаючи на допомогу ОСОБА_2, позивач продовжувала потребувати допомоги від інших осіб, що, в свою чергу, призводить до висновку, що відповідач неналежним чином виконувала свій обовязок щодо її догляду та піклування. А те, що вона деколи здійснювала придбання продуктів, ліків та предметів гігієни не свідчить, що фактично нею належно виконувались усі взяті на себе за спадковими договорами зобовязання.

Хоча суд і критично ставиться до показань свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які заінтересовані у результатах вирішення спору, про що самі й повідомили суду, факт неналежного виконання відповідачем своїх обовязків підтверджується показаннями допитаного судом свідка ОСОБА_6, не довіряти якій у суду немає підстав, згідно яких свідок особисто під час відвідувань ОСОБА_1 бачила неналежне забезпечення останньої як ліками, продуктами харчування, так і доглядом. Посилання відповідача на те, що її фактично сама ж позивач позбавила можливості надавати допомогу, також спростовуються показаннями названого свідка, яка підтвердила суду наявність вільного доступу ОСОБА_2 до помешкання ОСОБА_1

При цьому показання допитаних за клопотанням відповідача свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не впливають на висновок суду, оскільки вказані особи навіть не провідували вдома ОСОБА_1 жодного разу під час дії спадкових договорів.

За таких обставин, виходячи із наведеного та вимог ст. 1308 ЦК України та п. 28 роз'яснень, наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд вважає, що оскільки доказів належного виконання умов спадкових договорів і розпоряджень позивача матеріали справи не містять, а ОСОБА_1 вимагає розірвання спадкових договорів, підстав для відмови у задоволенні її позову немає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3-4, 10-11, 57-65, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання спадкових договорів.

Розірвати спадковий договір, укладений 18 лютого 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, згідно з умовами якого ОСОБА_2 отримала право після смерті ОСОБА_1 набути у власність належний останній житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Куйбишева, 207, загальною площею 67,6 кв.м, у тому числі житловою 41,7 кв.м.

Розірвати спадковий договір, укладений 18 лютого 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_3, згідно з умовами якого ОСОБА_2 отримала право після смерті ОСОБА_1 набути у власність належну останній земельну ділянку, площею 0,0675 га, кадастровий номер :07:019:0031.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів після проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя П.В Зарютін