Справа № 182/4585/16-ц
Провадження № 2/0182/1527/2017
23.02.2017 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Рунчевої О. В.
секретаря Власенко Ю. В.
за участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Свої вимоги мотивує тим, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 06.02.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі № 134 належить житловий будинок № 27 по вул. Ашхабадськау м. Нікополь Дніпропетровської області.
З травня 2015 року відповідач не проживає у належному їй будинку, що підтверджується актом про не проживання, складеним Квартальним комітетом № 35 від 20.08.2016 року. Його особистих речей за вказаною вище адресою також немає.
Реєстрація відповідача у вказаному будинку створює їй перешкоди в користуванні та розпоряджанні своїм майном. Крім того, вона вимушена нести додаткові витрати за відповідача по оплаті комунальних послуг.
Позивач та її представник у судовому засіданні на позовних вимогах наполягали, просили їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення справи чи про розгляд справи за його відсутності суду не надав.
Суд на підставі ст. 224 ЦПК України розглянув справу заочно.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
У відповідності до ч. 2. ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що житловий будинок № 27 по вул. Ашхабадськау м. Нікополь Дніпропетровської області належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 06.02.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстровано в реєстрі № 134 (а.с. 5).
Також за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з 02.10.2006 року зареєстрований за адресою : м. Нікополь, Ашхабадська, буд. 27 (а.с.13).
З травня 2015 року відповідач не проживає у вищезазначеному будинку, що підтверджується актом про не проживання, складеним Квартальним комітетом № 35 від 20.08.2016 року. Його особистих речей за вказаною вище адресою також немає. (а.с. 4).
Реєстрація відповідача у вказаному будинку створює позивачу перешкоди в користуванні та розпоряджанні своїм майном. Крім того, вона вимушена нести додаткові витрати за відповідача по оплаті комунальних послуг.
У добровільному порядку вирішити даний спір не представляється за можливе.
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місце проживання» на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Відповідно до вимог ст. 7 Закона України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року № 1382- IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду.
Відповідно до Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визнання особи такою, що втратила права проживання житловим приміщенням є підставою для зняття її з реєстраційного обліку і тому додаткового рішення не потребує.
Зважаючи на наведене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 16, 319,321,391 ЦК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області (м. Кривий Ріг) через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: ОСОБА_6