Справа № 274/5328/16-ц
провадження № 2/0274/294/17
"27" лютого 2017 р. м. Бердичів
БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
в складі: головуючого - судді Хуторної І.Ю.,
за участю секретаря Соломянюк Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з відповідача борг за договором позики від 18 лютого 2015 року у розмірі 11 000 гривень.
В обґрунтування позову вказала, що відповідно до договору позики від 18 лютого 2015 року вона позичила ОСОБА_2 11 000 гривень, які він зобовязався повернути в строк до серпня 2016 року. Однак грошові кошти не повернув.
У судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_3 позов підтримав, з підстав заявлених у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не зявився. Про дату час та місце судового засідання повідомлений належним чином, за адресою зареєстрованого місця проживання
Зі згоди представника позивача судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 224 ЦПК України.
Дослідивши докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.
Судом встановлено, що 18 лютого 2015 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 отримав у позику від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 11 000 гривень, які зобовязався до серпня 2016 року ( а.с. 3).
Відповідно до статей 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.
Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.
Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку (стаття 545 ЦК України).
Той факт, що борг за договором позики ОСОБА_2 не повернутий, свідчить наявний у позивачки оригінал розписки.
Доказів на підтвердження іншого відповідачем не надано.
Прохання представника позивача про стягнення з відповідача 3000 грн. у відшкодування витрат за надання правової допомоги суд задовольняє частково, виходячи з такого.
У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Згідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах»передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» з 01.01.2016 по 30.04.2016 мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становила 1378,00 грн., у погодинному розмірі -8,29 грн., а з 01.05.2016 -1450,00 грн., а у погодинному 8,69 грн.
Із вищенаведених норм законів вбачається, що розмір компенсації витрат на правову допомогу при розгляді даної справи у погодинному розмірі не може перевищувати 580,00 грн. ( 1450 грн.* 40%) та бути нижчим 8,69 грн.
За таких обставин, враховуючи характер спірних правовідносин, незначну ступінь складності справи, граничний ( максимальний ) та мінімальний розміри компенсації витрат на правову допомогу у погодинному розмірі, виходячи з принципів розумності та виваженості, стягненню підлягають витрати за надання правової допомоги у розмірі 500, 00 грн. (50 ,00 грн. консультація+450,00 грн. підготовка позовної заяви та матеріалів до неї).
Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України, з відповідача в дохід слід стягнути судовий збір у розмірі 551,2 грн., від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду.
Керуючись статтями 88, 213- 215, 224-226 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 18 лютого 2015 року, в розмірі 11 000 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 551,2 грн. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 500 гривень у відшкодування витри за надання правової допомоги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення подають скаргу у той же строк з дня отримання ними копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Бердичівським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: І.Ю. Хуторна