Головуючий у 1-й інстанції Ковтуненко О.В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді Принцевської В.П.,

суддів Попової С.А., Гаврилової Г.Л.,

секретар Зал Ю.С.

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ВУСО», третя особа ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності та шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ВУСО» на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 жовтня 2016 року,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ВУСО» про стягнення страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В подальшому, 12 липня 2016 року, позовні вимоги було уточнено, у звязку з чим позовні вимоги було предявлено тільки до ПАТ СК «ВУСО». В обґрунтування зазначених позовних вимог, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач посилалася на ті обставини, що 13 січня 2015 року сталася дорожньо транспортна пригода за участю автомобілів «Мітсубісі», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобілем «Черрі», державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 Під час зіткнення транспортний засіб отримав технічні ушкодження та не підлягає відновленню. Позивачка ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. У звязку з отриманими травмами ОСОБА_2 перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, внаслідок чого понесла матеріальні витрати на загальну суму 7 603,18 гривень. Вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 26 серпня 2015 року, відповідачку ОСОБА_3 було визнано винною в скоєнні ДТП. Цивільно-правова відповідальність відповідачки ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ СК «ВУСО», а тому позивачка ОСОБА_2, просить суд стягнути з ПАТ СК «ВУСО» страхове відшкодування в рахунок відшкодування матеріальної шкоди спричиненої внаслідок фізичного знищення транспортного засобу 15 724,0 гривні, в рахунок відшкодування витрат повязаних з лікуванням в розмірі 7603,18 гривень, витрати повязані з евакуацією транспортного засобу в розмірі 400 гривень, моральну шкоду в сумі 380,16 гривень, а всього 24 107,34 гривні. Також просить суд стягнути з ПАТ СК «ВУСО» судові витрати а саме витрати на проведення судової авто товарознавчої експертизи в розмірі 2900 гривень та витрати повязані з наданням правової допомоги в розмірі 1700 гривень.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія ВУСО» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування, повязане з фізичним знищенням транспортного засобу в сумі 15724 гривні, витрати на евакуацію транспортного засобу в сумі 400 гривень, страхове відшкодування за шкоду, повязану з лікуванням в сумі 7342 гривні 17 копійок, а всього 23833 гривні 28 копійок, а також витрати на правову допомогу в сумі 1700 гривень та витрати, повязані із проведенням судової експертизи в сумі 2900 гривень.

З даним рішенням не погодився відповідач ПАТ «Страхова компанія ВУСО» та оскаржив його в апеляційному порядку. Він посилається на те, що суд не повно з»ясував обставини справи, безпідставно не задовольнив їх клопотання про призначення комісійної судової автотоварознавчої експертизи. Вважає, що суд ухвалив рішення з порушенням вимог процесуального та матеріального Закону. Просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

ПАТ «Страхова компанія ВУСО» звернулося з заявою по розгляд справи у відсутність їх представника.

Позивачка в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Третя особа також заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним частково задовольнити апеляційну скаргу з наступних підстав.

У відповідності до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до вимог ст. 929 ЦК України, за договором страхування сторона (страховик) зобов»язується у разі настання певної події ( страхового випадку) виплатити другій стороні ( страхувальникові) або іншій особі, визначений у договорі грошову суму ( страхову виплату), а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п.1 ст. 22 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно вироку Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 26 серпня 2015 року, ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.1 КК України.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПАТ СК «ВУСО», відповідно до страхового полісу № АІ/3699529, якиий діяв на момент вчинення дорожньо транспортної пригоди. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну складає 50 000 гривень, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоровью на одного потерпілого складає 100 000 гривень.

За висновком № 023 від 11 лютого 2015 року «Про оцінку вартості матеріальної шкоди спричиненної власнику колесного транспортного засобу», вартість матеріальної шкоди спричиненої власнику автомобіля «Черрі», державний номер НОМЕР_3 складає 75 709,60 гривень. Вартість відновлюваного ремонту зазначеного автомобіля складає 90 362,01 гривень.

Згідно розрахунку вартості відновлюваного ремонту № 143 від 11 лютого 2015 року та № 115 від 23 лютого 2015 року, ринкова вартість транспортного засобу складає 75 881,45 гривень, вартість технічно справних складових частин (з технічної точки зору) автомобіля «Черрі», реєстраційний номер НОМЕР_3 складає 41 605,45 гривень. Відновлювати автомобіль, який досліджується економічно не доцільно.

Таким чином, за розрахунком ПАТ СК «ВУСО» сума страхового відшкодування повинна складати 33 276,00 грн = 75881,45грн 41 605,45 грн, у зв»язку з чим було складно страховий акт № 228-24 від 18 січня 2016 року, та згідно платіжного доручення № 660 від 18 січня 2016 року зазначену суму було сплачено ОСОБА_2

Позивачка ОСОБА_2 не погодилася зі сплаченою сумою страхового відшкодування в розмірі 33 276,00 гривень, та просила суд прийняти до уваги висновок експерта № 97 від 30 травня 2016 року, який виконано за ухвалою суду першої інстанції від 13 квітня 2016 року, за яким ринкова вартість автомоля «Черрі», державний номер НОМЕР_2 станом на момент дорожньо транспортної пригоди, складає 75 705,30 гривень, сума матеріальних збитків спричинених власнику складає 112 374,90 гривень, дійсна ринкова вартість автомобіля після ДТП складає 12 700,0 гривень.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_4 обгрунтував значну розбіжність у вартості технічно справних складових частин під час проведення ним експертизи та за висновками досліджень проведених страховою компанією, тим що всі складові частини автомобіля на момент вчинення ДТП були вже не новими, а тому не можно рахувати їх вартітсь як вартість нових запчастин. Також наголосив, що вартість автомобіля та варітсть відновлюваного ремонту пошкодженного автомобіля розраховувалась саме на дату вчинення ДТП, т.т. на 13 січня 2015 року. При цьому звернув увагу суду, що ним як експертом під час проведення експертизи, автомобіль «Черрі» було повністю оглянуто, що не було зроблено представниками страхової компанії.

Суд першої інстанції правильно прийняв до уваги висновок експерта № 97 від 30 травня 2016 року, який було проведно на підставі ухвали суду, як обгрунтований.

Відповідно до ст. 29 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому

законодавством.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи суму ліміту відповідальності за шкоду заподіяну майну, яка складає 50 000 гривень, зазначену в полісі обов»язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ / 3699529, ПАТ СК «ВУСО», а також суму франшизи в розмірі 1000 гривень, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачці ОСОБА_2Л, підлягає відшкодуванню сума матеріальних збитків в розмірі 15 724,00 гривень.

Винна у ДТП водій ОСОБА_3 сплатила потерпілій ОСОБА_2Л, суму матеріального відшкодування в розмірі 14 005,53 гривні, яка складається з франшизи в розмірі 1000 гривень а також різниці між збитками в розмірі 63 005,53 гривень та лімітом страхової відповідальності в розмірі 50 000,0 гривень. У звязку з чим позивачка ОСОБА_2 уточнила свої позовні вимоги і претензій до ОСОБА_3 в частині стягнення матеріальної шкоди не має.

Однією з позовних вимог ОСОБА_2 є стягнення шкоди повязаної з витратами на лікування в розмірі 7603,18 гривень.

Представник відповідача ПАТ СК «ВУСО» заперечував в суді першої інстанції проти стягнення матеріальної шкоди повязаної з лікуванням у звязку з тим, що вона значно завищена. Так представник відповідача посилається на ті обставини, що в наданих позивачем чеках міститься чисельна кількість препаратів, які не призначалися позивачу закладом охорони здоровя а також взагалі не є лікарськими засобами.

Суд першої інстанції розглянув ці позовні вимоги та дійшов правильного висновку, що вони підлягають задоволенню частково.

Відповідно до п.1 ст. 22 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 23 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено що шкодою заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов'язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов'язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов'язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

Відповідно до п.1 ст. 24 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» У зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров'я.

Згідно полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3699529 від 6 січня 2015 року, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоровю складає 100 000 гривень.

Згідно висновку експерта № 39 від 17 лютого 2015 року, у громадянки ОСОБА_2 були виявлені наступні тілесні ушкодження: забита рана нижньої щелепи, забита рана лівого колінного суглоба, забита скальпована рана правого колінного суглоба з ушкодженням внутрішньої бокової зв'язки, закритий осколковий перелом великогомілкової кістки правої гомілки зі зміщенням, які утворилися від дії тупих предметів, або при ударі об предмети, якими могли бути виступаючі частини салону автомобілю, що могло мати місце при дорожньо-транспортній події 13.01.15 року та в своєї сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров'я на строк понад двадцять один день.

Згідно листів непрацездатності АГУ № 028363, АГУ № 093891, АГУ №155192, АГУ № 155497, АГУ № 155703, АГУ № 867613, АГУ № 029202, АГУ № 887994, АГУ № 934222, позивачка ОСОБА_2 перебувала на лікування в період з 13 січня 2015 року по 18 вересня 2015 року.

В довідці № 69 від 4 серпня 2015 року, виданої лікарем ОСОБА_5, зазначено що ОСОБА_2 під час лікування використовувала перелік медичних препаратів, який зазначено в довідці та складає 69 пунктів.

Суд погоджується із запереченнями ПАТ СК «ВУСО» в частині того, що деякі чеки містять позиціє, що не є лікарськими засобами, а саме:

Чек № 44547 від 11.08.2015 року - мінеральна вода, подушечки ватні - загальна сума - 20,24 гривні;

Чек № 49034 пакет «новий Маріуполь», пакет «Ілліч-фарм» - загальна сума 1,24 гривні;

Чек № 72266 від 15.01.2015 року - пакет «новий Маріуполь» - сума 1.02 гривні;

Чек № 33609 від 15.01.2015 року - пакет «Ілліч-фарм» - сума 0,11 гривні

Чек №№ 49422 пакет «Ілліч фарм» - сума 0,11 гривень;

Чек № 83895 від 22 .07. 2015 року крем мило сума 15,12 гривень;

Чек № 33372 пакет «новий Маріуполь»- сума 1,13 гривень;

Чек № 46324 віл 22.07.2015 року пакет «Ілліч-фарм» - сума 0,30 гривень.

А всього на загальну суму 39,27 гривень.

Однак вважає, що зазначені в чеках :

№ 72266 від 15.01.2015 р гігієнічні пелюшки на суму 48,73 гривні,

№ 106283 від 13.01.2015 р.- підкладна клейонка на суму 60,52,

№ 67485 від 13.01.2015р. судно на суму 40,04 гривні

які були придбані позивачем за призначенням лікаря, відповідно до довідки № 69 від 4 серпня 2015 року, та враховуючи травми з якими ОСОБА_2 проходила лікування, були необхідними.

Таким чином загальна сума матеріальних збитків у звязку з лікуванням, яка підтверджена копіями чеків, складає 7 381,44 гривні. Враховуючи вартість позицій, що не є лікарськими засобами в розмірі 39,16 гривень, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що до відшкодування підлягає сума 7 342,17 гривень. Зазначена сума підлягає стягненню з ПАТ СК «ВУСО», оскільки не перевищує страхового ліміту, та підтверджена документально.

Відповідно до ст. 16 ч. 2 п. 9 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

За положеннями п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.2005р. з подальшими змінами і доповненнями моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілому відшкодовується моральна шкода передбачена п.1,2 ч.2 ст.23 ЦК України.

Відповідно до ст. 23 ч. 2 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

Відповідно до вимог ст. 26-1 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів") страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Суд першої інстанції правильно врахував доводи позивача ОСОБА_2Л, щодо негативних душевних страждань від того, що протиправними діями відповідача ОСОБА_3 було спричинено шкоду її майну та здоровю, внаслідок чого вона тривалий час змушена була додавати додаткові зусилля для відновлення свого фізичного та матеріального стану. Враховуючи той факт, що позивачка ОСОБА_2 після отримання тілесних ушкоджень від дорожньо-транспортної пригоди потребувала тривалого лікування, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України необхідно стягнути на користь позивачки з ПАТ СК «ВУСО» в рахунок відшкодування моральної шкоди суму 367,11 гривень, оскільки зазначена сума складає 5 % від суми страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю.

Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги та дійшов висновку, що вони є частково обґрунтованими.

Згідно товарного чеку позивачка ОСОБА_2Л, витратила на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП - 400 гривень, які відповідно до ч.2 ст. 30 ЗУ"Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», також підлягають стягненню з відповідача ПАТ СК «ВУСО» .

Статтею 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди

майну потерпілого, - це шкода, пов'язана:

з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд,

технічних засобів регулювання руху;

з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих

у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

з пошкодженням транспортного засобу, використаного для

доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи

забрудненням салону цього транспортного засобу;

з евакуацією транспортних засобів з місця

дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, витрати, пов»язані з евакуацією транспортного засобу входять до шкоди, заподіяної майну потерпілого.

Згідно з пунктами 9.1, 9.2 статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов»язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Відповідно пункту 4 полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3699529 страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 50 тисяч гривень.

Суд першої інстанції при проведенні розрахунку суми страхового відшкодування, стягуючи витрати на евакуацію перевищив ліміт страховика, визначений законодавством за шкоду, яка заподіяна майну потерпілого на 400 грн.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає необхідним частково задовольнити апеляційну скаргу відповідача, рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 жовтня 2016 року скасувати в частині стягнення з ПАТ «Страхова компанія ВУСО» витрат пов»язаних з евакуацією транспортного засобу в розмірі 400 грн. Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2. в частині стягнення з ПАТ «Страхова компанія ВУСО» витрат пов»язаних з евакуацією транспортного засобу в розмірі 400 грн. відмовити.

Відповідно до ст.88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Апеляційний суд вважає необхідним рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 жовтня 2016 року змінити в частині відшкодування судових витрат. Стягнути з ПАТ «Страхова компанія ВУСО» на користь ОСОБА_2 в відшкодування судових витрат на правову допомогу та судових витрат на оплату експертизи в загальній сумі 4549,40 грн.

Керуючись ст.,ст. 88, 309, 316 ЦПК України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ВУСО» задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 жовтня 2016 року скасувати в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ВУСО» витрат пов»язаних з евакуацією транспортного засобу в розмірі 400 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ВУСО» витрат пов»язаних з евакуацією транспортного засобу в розмірі 400 грн. відмовити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 жовтня 2016 року змінити в частині відшкодування судових витрат.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія ВУСО» на користь ОСОБА_2 в відшкодування судових витрат на правову допомогу та судових витрат на оплату експертизи в загальній сумі 4549,40 грн. (чотири тисячі пятсот сорок девять грн. 40 коп.)

В решті частині рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 жовтня 2016 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді