Справа № 211/3978/16-ц
Провадження № 2/211/276/17
У Х В А Л А

про забезпечення позову

01 березня 2017 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Папариги В.А.,

при секретарі Ручка М.Л.,

без присутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши клопотання ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину удаваним та поділ майна,-

ВСТАНОВИВ:

05.09.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину удаваним та поділ майна, який в послідуючому уточнила. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 02.10.2002 року вона з відповідачем ОСОБА_2 зареєструвала шлюб в Іванівській сільській раді Долинського району Кіровоградської області, актовий запис № 02. Під час перебування у шлюбі 16.05.2007 року вони вирішили придбати автомобіль марки «Шевроле Лацетті», реєстраційний номер НОМЕР_1. Між ними було досягнуто згоду щодо відчуження транспортного засобу шляхом видачі ОСОБА_3 на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом. Приватним нотаріусом ОСОБА_4 було посвідчено відповідну довіреність, яка зареєстрована в реєстрі за № 1309. За вказаний автомобіль подружжям було сплачено ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 8 000 доларів США ( на момент здійснення оплати складало 40 000 гривень), після чого подружжя стало фактичним власниками автомобіля. З 04.08.2015 року шлюб між сторонами розірвано, вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть. Вона звернулась до ОСОБА_2 з вимогою здійснити поділ автомобіля шляхом сплати останнім на її користь грошових коштів. ОСОБА_2 від такої пропозиції ухиляється, а вона відповідно не має можливості звернутися до суду з позовом про поділ майна, оскільки майно не зареєстроване в установленому законом порядку. Єдиним способом захисту інтересу позивача є визнання довіреності від 16.05.2007 року удаваним правочином, що вчинений з метою приховання іншого правочину договору купівлі-продажу транспортного засобу.

21.02.2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль «ШЕВРОЛЄ ЛАЦЕТТІ», 2005 року випуску, шасі № KL1NF486E5K149811, реєстраційний номер НОМЕР_1 та передати його на зберігання позивачу. В обґрунтування заявленої вимоги позивач зазначає, що невжиття заходів для забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву, суд вважає, що вона підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позивачем був предявлений позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочину удаваним та поділ майна.

Таким чином, суд вважає необхідним прийняти заходи для забезпечення позову у виді накладення арешту на автомобіль «ШЕВРОЛЄ ЛАЦЕТТІ», 2005 року випуску, шасі № KL1NF486E5K149811, реєстраційний номер НОМЕР_1.

В той же час суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача щодо забезпечення позову шляхом передання спірного автомобілю їй на зберігання, оскільки позивачем не доведено суду того, що накладення арешту на вказаний автомобіль буде недостатнім заходом для забезпечення позову.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «ШЕВРОЛЄ ЛАЦЕТТІ», 2005 року випуску, шасі № KL1NF486E5K149811, реєстраційний номер НОМЕР_1, що є співмірним з заявленими позивачем вимогами.

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Направити копію ухвали до Довгинцівського відділу ДВС КМУЮ в Дніпропетровській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м.Кривого Рогу протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали, що не зупиняє її виконання.

Суддя: ОСОБА_5