Справа № 500/260/17
Провадження № 2/500/1418/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

за участю:

адвоката ОСОБА_1,

представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

ОСОБА_3

до

виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради

про

скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

Позивач пояснила, що свідоцтвом про право власності на нерухоме майно за № 283 від 21 квітня 2010 року, виданим на підставі рішення №449 виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 15 квітня 2010 року підтверджене право власності позивача на садовий будинок літ. «А» загальною площею 60,6 кв.м. за адресою Одеська область. м. Ізмаїл, товариство садоводів-любителів №13 будинок 134. За вказаною адресою позивач в якості члена товариства садоводів-любителів №13 користується земельною ділянкою площею 403 кв.м. з 13 грудня 2016 року. Разом із тим вказана земельна ділянка раніше на підставі рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 648 від 28 липня 1997 року була загальною площею 400 кв.м. передана безоплатно в приватну власність ОСОБА_4, який державний акт на право приватної власності не отримав та виключений з членів товариства на підставі його заяви від 17 травня 2003 року. Разом із тим листом за № Н-1287 від 31 серпня 2016 року позивачеві відмовлено у передачі в приватну власність вказаної земельної ділянки, а ОСОБА_4 помер. Вказана обставина зумовлює неможливість органу місцевого самоврядування вирішити вказаний спір, у зв'язку із чим просить рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 648 від 28 липня 1997 року скасувати.

Представник відповідача безумовно визнала позовні вимоги.

Вислухавши пояснення сторін, думку захисту, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими.

У відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 60, 131 ЦПК України.

Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно за № 283 від 21 квітня 2010 року, виданим на підставі рішення №449 виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 15 квітня 2010 року підтверджене право власності позивача на садовий будинок літ. «А» загальною площею 60,6 кв.м. за адресою Одеська область. м. Ізмаїл, товариство садоводів-любителів №13 будинок 134. Разом із тим вказана земельна ділянка раніше на підставі рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 648 від 28 липня 1997 року була загальною площею 400 кв.м. передана безоплатно в приватну власність ОСОБА_4, який державний акт на право приватної власності не отримав та виключений з членів товариства на підставі його заяви від 17 травня 2003 року. Разом із тим листом за № Н-1287 від 31 серпня 2016 року позивачеві відмовлено у передачі в приватну власність вказаної земельної ділянки.

Між тим заявою від 17 травня 2003 року ОСОБА_4 звернувся до товариства із вимогою про виключення з числа членів товариства у зв'язку із продажем належної йому земельної ділянки.

За вказаною адресою позивач в якості члена товариства садоводів-любителів №13 користується земельною ділянкою площею 403 кв.м. з 13 грудня 2006 року, що підтверджене довідкою товариства за № 159 від 10 жовтня 2009 року.

Довідкою № 5119 від 11 листопада 2016 року Ізмаїльського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області підтверджена смерть ОСОБА_5 на підставі актового запису №701 від 05 серпня 2011 року.

У відповідності до вимог ст. 174 ч.4 ЦПК України та роз'яснень п. 24 ч.3 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Представник відповідача визнала неможливим самостійне скасування виконавчим комітету свого рішення за № 648 від 28 липня 1997 року через смерть особи, яка не отримала державний акт на право власності на землю.

Вказані обставини та відсутність вимог інших осіб про право власності на вказану земельну ділянку суд визнає за обставину для задоволення позовних вимог у порядку, передбаченому ст. 120 ЗК України.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Керуючись ст. 209-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 648 від 28 липня 1997 року про передачу ОСОБА_4 земельної ділянки № 134 площею 400 кв.м. у садовому товаристві № 13 скасувати.

Скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6