РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"24" лютого 2017 р. 145/65/17

2/145/275/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Цюпій О.П.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 01.12.1989 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі, який вони зареєстрували у виконавчому комітеті Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області.

Від шлюбу вони мають дорослих синів, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2

Однак подружнє життя у них не склалося через різні погляди на спосіб життя, ведення спільного господарства, ревнощі. Внаслідок розходжень між ними вдома постійно виникали сварки, що призвело до втрати взаємних почуттів. Шлюбні стосунки вони не підтримують. Їхня сім"я фактично розпалась.

Оскільки у них з відповідачем різні характери, різні плани щодо майбутнього і в їхніх відносинах відсутнє порозуміння та повага один до одного, вважаю, подальше сумісне життя з відповідачем неможливим. Збереження шлюбу суперечить її інтересам, тому вона вимушена звернутися до суду із даним позовом.

Спільне майно вони поділять добровільно.

Після розірвання шлюбу вона бажає залишити прізвище "Мігаль".

Просить розірвати шлюб.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання двічі (08.02.2017 р. та 24.02.2016 р.) в судове засідання не з'явився, хоч про слухання справи повідомлений своєчасно, заяви про відкладення розгляду справи, про слухання справи у його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ст.77 ч.2 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного.

01.12.1989 р. між сторонами у виконавчому комітеті Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області зареєстровано шлюб, актовий запис № 123.

Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 79, 212, 213, 214, 215, 224-233, ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113, 180, 182, 183 СК України,

вирішив:

Позов задоволити.

Шлюб, зареєстрований 01 грудня 1989 р. виконавчим комітетом Гніванської міської ради Тиврівського району Вінницької області між ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис № 123, розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище "Мігаль".

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Тиврівського районного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.О. Кіосак