Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Губар В.С., Кузюри Л.В.

із секретарем Зіньковець О.О.,

за участю: сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 02 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 02.02.2017, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини - задоволено, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

За доводами апеляційної скарги, рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі заявник зазначає, що його матеріальний стан не збільшився, а твердження суду щодо цього є помилковими, такі докази у справі відсутні.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 27.01.2017, яким з відповідача стягнуто аліменти на користь його повнолітньої дочки, яка навчається.

Заслухавши суддю-доповідача, сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.08.2016 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.07.2016 та до досягнення ним повноліття (а.с. 30).

З матеріалів справи вбачається, що син сторін ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1) проживає з позивачем, та відвідує Чернігівський дошкільний навчальний заклад № 10 з 01.09.2015 (а.с. 5, 6).

Ухвалюючи рішення про збільшення розміру аліментів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на неповнолітню дитину в більшому розмірі, з врахуванням досягнення іншою дитиною повноліття, яка також перебувала на його утриманні.

З таким висновком районного суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства, враховуючи наступне.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як визначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує окрім стану здоров'я та матеріального становища дитини та платника аліментів, а також наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 192 СК України та п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, підставою для звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів відповідно до положень ст. 192 СК України є зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення, або поліпшення стану здоров'я когось із них, та в інших випадках.

Місцевим судом встановлено, що після стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 29.08.2016 року, він припинив сплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв»язку з досягненням повноліття.

Зазначені обставини не заперечувались відповідачем під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, який пояснив, що копію рішення про стягнення аліментів на утримання дочки, яка досягла повноліття, до суду першої інстанції він не подавав.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Разом з тим, доводи заявника, що з нього за рішенням суду стягнуто аліменти на користь дочки, яка навчається не можуть бути підставою для скасування вірного по суті рішення враховуючи наступне.

Ч. 2 ст. 182 СК України встановлено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але межі максимального розміру аліментів законодавцем не встановлено.

Стягнення з відповідача аліментів на користь неповнолітнього сина в розмірі 1/4, та враховуючи стягнення аліментів з відповідача на користь повнолітньої дочки, яка навчається в розмірі 1/6 заробітку, не перевищує 1/2 частини заробітку відповідача.

Інші доводи апеляційної скарги, а саме, що матеріальний стан не збільшився, оскільки він продовжує сплачувати аліменти на повнолітню дочку, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, рішення суду відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України .

Оскаржуване рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених доказах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують та не містять передбачених законом підстав для скасування вірного по суті рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 02 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: