Справа № 336/1740/17
Пр. № 2/336/1286/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Щасливої О.В.

при секретарі Морозовій В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду с позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину і коштів на своє утримання.

В заяві вказує, що з 2010 року перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних стосунках, які припинені 16 серпня 2016 року, з якого сторони проживають окремо. Малолітній син сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на утриманні позивача. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку щомісяця, до його повноліття, а також аліменти на власне утримання в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача до досягнення дитиною трирічного віку.

В судовому засіданні позивач пояснила, що відповідач хоча й надає допомогу в добровільному порядку, проте визначив суму на утримання дитини на власний розсуд, її зазвичай не вистачає для задоволення потреб сина. Бажання упорядкувати отримання аліментів в достатньому для утримання дитини розміру зумовило її звернення до суду. Крім того, зазначає, що хоча вона й працює неофіційно, але більшу частину часу присвячує догляду за дитиною, тому дохід, який вона отримує, є невеликим, у звязку з чим вона просить стягнути аліменти і на своє утримання до досягнення хлопчиком трирічного віку.

У звязку з викладеним просить про задоволення позову.

Відповідач позов визнав частково. Пояснив, що не заперечує проти стягнення аліментів у сумі ? частини його заробітку на утримання дитини і 1/20 частини на утримання дружини, оскільки стягнення аліментів в сумі, про яку просить позивач, призведе до того, що він втратить ? частину свого заробітку. Між тим він також випробовує певні матеріальні труднощі, так як має невиконані зобовязання за договором кредитування, на виконання яких він витрачає в середньому 1000 грн. на місяць; проживає однією сімєю з непрацездатною за віком матірю, яка є вдовою, страждає низкою хронічних захворювань і у відсутність інших осіб, на чию матеріальну допомогу вона могла б розраховувати, отримує утримання від нього.

У звязку з викладеним просить про стягнення з нього на користь позивача на утримання дитини ? частини заробітку, а на утримання позивача 1/20 частини його заробітку.

Представник відповідача підтримав доводи свого довірителя.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Згідно із ст. 80 ч. 3 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням всіх обставин, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України ураховує стан здоров'я й матеріальне становище дитини, а також платника аліментів, відсутність у нього інших дітей, а також наявність непрацездатної за віком матері, в організації життєдіяльності якої він бере участь, невиконаних зобовязань за кредитним договором, оскільки ці обставини є предметом доказування при вирішенні питання про розмір аліментів.

Таким чином, всебічно оцінивши обставини, які мають суттєве значення для вирішення спору, суд у відповідності до ст. 183 СК України знаходить можливим стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача на утримання дитини і 1/10 частини на утримання матері дитини, які, на думку суду, є домірними як майновому і сімейному стану відповідача, так і потребі неповнолітнього сина в утриманні.

Керуючись ст. ст. 84, 91, 164, 180, 182-184 Сімейного Кодексу України,ст.ст. 10, 60, 61, 88, 212-215, 292, 294, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «Техпровід» майстром, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 березня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «Техпровід» майстром, аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі 1/10 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 27 березня 2017 року до досягнення дитиною трьох років.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 640 грн. у доход держави.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішен

Суддя О.В. Щаслива