Справа № 310/8641/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 згідно договору дарування від 26.10.1999 року, за яким ОСОБА_3, за дорученням від його імені діяла ОСОБА_4, подарував позивачу квартиру за зазначеною вище адресою. 23.03.2005 року без згоди власника житла був зареєстрований ОСОБА_2. Відповідач не був та не є членом позивача. В 2011 року відповідач виїхав на постійне місце проживання до міста - курорт Сочі Російської Федерації, де і мешкає по цей час. Особистих речей відповідача в квартирі немає, в оплаті комунальних платежів він ніколи участі не приймав. Тому позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася. Надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Не заперечує проти задоволення позовних вимог.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії договору дарування від 26.10.1999 року, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. (а.с.4)

Згідно довідки КК «Коменерго-Бердянськ» №119 від 20.12.2016 року, довідки сектору реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 09.02.2017 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. (а.с. 6, 14).

Відповідно до ст. ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сім'ї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Оскільки житлові права членів сім'ї власника житла є похідними від прав власника цієї квартири, то припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів сім'ї на користування цією квартирою. Таким чином, лише члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не був та не є членом сім'ї нового власника - позивача по справі, тому їх правовідносини не регулюються ст. 156 ЖК України. Відповідач з новим власником не вирішував питання про користування жилою площею, а відтак між ними не виникли житлові правовідносини.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Приймаючи до уваги викладене, аналізуючи письмові докази, суд вважає, що відповідач чинить перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження належним їй на праві власності квартирою АДРЕСА_1, тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551,2 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Б. І. Полянчук