Справа № 388/983/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

22.02.2017 року Долинський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого судді Баранського Д.М.,

за участю секретаря Марченко О.І.,

представників ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

розглянув у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду у м. Долинській цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_7, Новогригорівська Перша сільська рада Долинського району Кіровоградської області, приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_8 про визнання заповіту недійсним (нікчемним),

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що 27 січня 2016 року помер ОСОБА_9, який був її батьком.

Після смерті ОСОБА_9 залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 6,66 га, що знаходиться на території Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області.

15 липня 2016 року ОСОБА_5 звернулась до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9

До вищезазначеного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернувся також ОСОБА_7, який є сином спадкодавця.

Звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачка дізналась про те, що ОСОБА_9 залишив заповіт, посвідчений секретарем Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області на користь ОСОБА_6, яка є донькою спадкодавця.

ОСОБА_5 вважає вищезазначений заповіт таким, що вчинений з порушенням вимог щодо форми та посвідчення.

Позивачка вважає, що батько не міг підписати заповіт, оскільки перед його вчиненням був виписаний з лікувального закладу, знаходився у тяжкому стані.

Текст заповіту не містить відомостей про особи свідків, а саме дату їх народження, місце проживання, реквізити паспортів чи інших документів.

У заповіті не зазначено за яких фізичних вад заповідач не може особисто прочитати заповіт.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_5, її представники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов підтримали за обставин зазначених у ньому, попросили позов задовольнити. Позивачка суду пояснила, що останні чотири роки батька доглядала мати, а ОСОБА_6 приїздила до батьків на вихідні дні. Коли батько потребував лікування відповідачка хотіла їй його віддати на догляд, однак той казав, що зі свого помешкання нікуди не піде. За життя батько казав, що потрібно спадщину розділити на трьох дітей. Про те, що батько залишив заповіт не знала. До того як батько був поміщений до лікарні знаходився у поганому фізичному стані. Батько до смерті жив з ОСОБА_6, яка не впускала її та брата до батька, а тому батька не відвідували. З батьком спілкувались по телефону. Мати померла до смерті батька.

Представники позивачки, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суду пояснили, що при складанні та посвідченні заповіту не було збережено нотаріальну таємницю, оскільки крім заповідача були присутні свідки та відповідачка. У посвідчувальному написі заповіту не зазначено причину з якої заповідач не зміг особисто зявитися до посадової особи місцевого самоврядування та не зазначено місце вчинення нотаріальної дії. Посвідчення заповіту вчинено до оплати цієї нотаріальної дії. Підпис заповідача у заповіті посадовою особою не посвідчено. Не зазначено причину з якої заповідач не зміг особисто прочитати заповіт уголос, чому заповіт складався поза межами органу місцевого самоврядування. Заповіт заповідачу особисто вдома не надавався, виготовлений наступного дня у приміщенні органу місцевого самоврядування. У заповіті невірно зазначено місце його складання та час складання. Посадова особа вдома у заповідача не записувала заповітне розпорядження зі слів заповідача, а виготовила його наступного дня. Заповіт не містить відомостей про особи свідків, зокрема дату та місце народження, реквізити паспортів чи інших документів на підставі яких встановлювались особи свідків. Свідки не зачитували заповіт уголос.

Відповідачка ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити в його задоволенні. Відповідачка суду пояснила, що з 1985 року проживала біля батьків. За життя батьки завжди казали, що все їх майно залишиться їй. Інсульту у батька не було, була підозра на туберкульоз. З лікарні батько був виписаний перед новим роком, новий рік святкували вдома вдвох. Батько був у нормальному стані, особисто ходив у туалет, трохи пересувався по будинку. Оскільки батько хворів змушена була залишити роботу та здійснювати його догляд. Брат з сестрою ніколи батькові не приносили поїсти.

Представник ОСОБА_6, ОСОБА_3 суду пояснила, що позивачкою не доказано порушення її прав. Брат та сестра спадкодавцем не опікувалися, а тому він заповітом позбавив їх права на спадкування. Заповіт було посвідчено у межах нотаріального округу. Вважає, що якщо заповіт складений письмово, у встановленому порядку посвідчений, зареєстрований у реєстрі, відповідно відсутні підстави для визнання його нікчемним.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_7 у судовому засіданні не заперечував проти позову. Суду пояснив, що разом з позивачкою обходили батька та матір. Мати після візитів ОСОБА_6 плакала, оскільки та її ображала. До батька разом із сестрою не могли ходити, оскільки у ОСОБА_6 був відвязаний собака. Батька хотіли з позивачкою забрати та особисто доглядати, однак той сказав, що помре у своїй хаті. Разом із позивачкою все робили на господарстві.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_8 у судове засідання не зявилась, повідомлялась про місце та час розгляду справи, про причину неявки не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності не надіслала.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти позову, зазначає, що заповіт підписаний особисто заповідачем, однак може трохи є нікчемним. Того дня до неї зателефонувала відповідачка та спадкодавець з метою заїхати до їх помешкання. Їхали втрьох. Приїхавши зайшли до хати. Зайшовши заповідач усіх упізнав, сказав хто до нього приїхав. Повідомив, що хоче заповісти землю ОСОБА_6 ОСОБА_10 документи на земельну ділянку. Пізніше разом зі свідками приїхали до заповідача, який заповіт підписав своєю рукою. Приїхали з книгою вчинення нотаріальних дій, печаткою, прочитала заповіт, спадкодавець погодився та підписав.

Допитана як свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні суду пояснила, що працює секретарем Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області та здійснювала посвідчення спірного заповіту. До неї зателефонувала ОСОБА_6 та дала телефон батькові, який сказав приїхати до помешкання. Заповіт було посвідчено у заповідача вдома за адресою: вул. Садова, 49, с. Широка Балка, Новогригорівська Перша сільська рада, Долинський район, Кіровоградська область. Були присутні спадкодавець, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 Спадкодавець особисто дав 5 грн за посвідчення заповіту. Сказав, що заповіт не прочитає. Сліпим не був. Міг підписуватись. Свідки були з паспортами. У заповіті відсутня інформація про паспортні дані свідків. Наголошує, що заповідач особисто підписував заповіт. Заповіт зачитувався до його підписання. Заповіт друкувався у сільській раді. 23 січня до обіду прибула до спадкодавця. Спадкодавець не був паралізований, заповіт підписував сидячи. Заповіт прочитала вголос, спадкодавець не захотів заповіт читати, оскільки той малими буквами був надрукований, у нього були погані окуляри. Перший підпис спадкодавець хотів зробити короткий, однак сказала йому по іншому писати. Підпис на заповіті спадкодавець ставив без допомоги сторонніх осіб.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що удень коли учинявся спірний заповіт було холодно. Того дня були на роботі. Мали заїхати до спадкодавця. Вирішили разом з ОСОБА_11 зайти привітатись. Зайшовши дід почав підводитись. Спадкодавець вирішив скласти заповіт на користь ОСОБА_6 Пізніше приїхали до ОСОБА_9 дали йому заповіт, той його підписав. Спочатку дід розписався, а потім вони. Спадкодавцю ОСОБА_4 прочитала заповіт до його підписання. Особисто заповіт вголос не читала. Не знає хто здійснював оплату вчиненої нотаріальної дії. Взнали, що будуть свідками при вчиненні заповіту коли приїхали першого разу. Дід сказав їм бути свідками. З відповідачкою працювали з 2003 по 2010 роки. Зазначає, що за посвідченням заповіту звернувся спадкодавець. Заповіт посвідчувався за місцем проживання заповідача, а друкувався у сільській раді. При посвідченні заповіту були присутні вчотирьох. Не знає чи спадкодавець міг читати. ОСОБА_9 правовою рукою підписувався.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що вдень складання заповіту були у м. Долинській Кіровоградської області. ОСОБА_4 сказала, що потрібно заїхати до ОСОБА_9 Всі троє зайшли до помешкання, дід з усіма привітався. Дід лежав на ліжку. ОСОБА_9 сказав, що бажає скласти заповіт на користь ОСОБА_6 Наступного дня приїхали до ОСОБА_9, той сказав, що всі йому знайомі. ОСОБА_4 дістала заповіт, зачитала його вголос, спадкодавець з усім був згоден. Заповіт підписував власноручно будучи на ліжку. Після цього підписалися у заповіті та поїхали. Паспорт при собі мав. Разом з ОСОБА_6 працювали з 2000 по 2010 роки. Того дня зайшли провідати ОСОБА_9 та стали свідками. Не знає хто звернувся за посвідченням заповіту. Заповіт посвідчувався вдома за місцем проживання заповідача у його присутності, у присутності свідків та ОСОБА_4 Не знає хто заплатив кошти за посвідчення заповіту. Не знає причину запрошення їх як свідків. Діду заповіт зачитували, однак причину цього не знає. Спадкодавець міг читати, однак чого не читав не знає. Бачив як спадкодавець підписував заповіт правою рукою. Заповіт друкувався у сільській раді.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що спадкодавець має дві доньки та сина. Спадкодавець проживав з ОСОБА_6 Не знає чи інші діти приходили до батька. З дідом спілкувалась, утрати памяті в нього не було. ОСОБА_9 розмовляв, мислив, ходив, їв самостійно. У 2015 році було рік від смерті його жінки, їв самостійно, за собою слідкував. Вважає, що ОСОБА_9 міг особисто підписати заповіт. Знає, що у 2015 році читав газети, оскільки газети бачила біля нього. Про заповіт нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що була сусідкою ОСОБА_9 Знає, що донька ходила до діда, а також, що той хворів. Після лікарні бачила ОСОБА_9, який був нормальним. У помешканні не була, не знає чи спадкодавець читав, писав.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом установлено, що 27 січня 2016 року у с. Широка Балка Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області помер ОСОБА_9 (а .с. 4), який постійно проживав у цьому населеному пункті.

4 березня 2016 року до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_8 із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_6, яка є донькою спадкодавця.

15 липня 2016 року до того ж нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_5 та ОСОБА_7, які також є дітьми спадкодавця.

23 січня 2015 року секретарем Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області ОСОБА_4 було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_9, що зареєстрований у реєстрі за № 2. Цим заповітом ОСОБА_9 у присутності двох свідків на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: земельний пай розміром 6,66 га, що належить йому згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р3-№ :02:000:0425, виданого 6 лютого 2002 року, що знаходиться на території Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області заповідає ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 8).

За змістом ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частинами 1 та 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За містом статей 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Таким чином, після смерті спадкодавця спадкоємцями за законом першої черги залишились його діти, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які прийняли спадщину.

За змістом ст. ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Згідно з чч. 1, 2 ст. 1235, чч. 1, 2, ст. 1236 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування. Заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Статтею 1247 ЦК України передбачено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, у заповіті обовязково має бути зазначено місце та час його складання, заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, однак з цього правила є винятки, а також посвідчений визначеною посадовою особою.

Відповідно до ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

За змістом ст. 1253 ЦК України на бажання заповідача його заповіт може бути посвідчений при свідках. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому. У текст заповіту заносяться відомості про особу свідків.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про нотаріат» у сільських населених пунктах уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують заповіти (крім секретних).

За містом статей 38, 42, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання, державна реєстрація актів цивільного стану (за винятком виконавчих органів міських (крім міст обласного значення) рад). Сільський, селищний, міський голова організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету. Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Згідно пунктів 1.1., 1.2. розділу І, п. 1.4. розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 11 листопада 2011 року N 3306/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 листопада 2011 року за N 1298/20036, перелік нотаріальних дій, що вчиняються посадовими особами органів місцевого самоврядування, визначено статтею 37 Закону України "Про нотаріат". Нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися в присутності не менш як двох свідків. Свідками можуть бути лише особи з повною цивільною дієздатністю. Свідками не можуть бути посадова особа органу місцевого самоврядування, яка посвідчує заповіт, спадкоємці за заповітом, члени сім'ї та близькі родичі спадкоємців за заповітом, особи, які не можуть прочитати або підписати заповіт. Текст заповіту має містити відомості про особи свідків, а саме: прізвище, ім'я, по батькові кожного з них, дату народження, місце проживання, реквізити паспорта чи іншого документа, на підставі якого було встановлено особу свідка. Свідки, при яких посвідчено заповіт, зачитують його вголос та ставлять свої підписи на ньому.

Таким чином, виключно до повноважень виконавчого комітету відповідної ради належать повноваження вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання. На посадових осіб органу місцевого самоврядування повноваження вчиняти нотаріальні дії покладаються рішенням виконавчого комітету прийнятим на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради й лише після цього відповідна посадова особа є уповноваженою на вчинення визначених нотаріальних дій.

У цій справі секретар Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської ОСОБА_4 суду пояснила, що рішення виконавчого комітету про покладення на неї обовязків з вчинення нотаріальних дій не приймалось, а тому це рішення надати не може. Обовязки з вчинення нотаріальних дій здійснює відповідно до посадової інструкції секретаря цієї ради.

Отже, суд установив, що спірний заповіт посвідчений особою, яка не була уповноважена у порядку встановленому законом на вчинення нотаріальних дій.

Статтею 1257 ЦК України передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

За змістом п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року N 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому.

З огляду на вищезазначене, оскільки спірний заповіт, зокрема посвідчено особою, яка не уповноважена посвідчувати заповіти, відповідно цей заповіт складений з порушенням вимог щодо його посвідчення, а відтак є нікчемним, тобто вимоги позивачки у цій справі є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачка ОСОБА_5 у цій справі понесла судові витрати, що складаються з 551,20 грн сплаченого судового збору, які підлягають стягненню з відповідачки на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 20, 203, 215, 1216, 1217, 1219, 1220, 1221, 1222, 1223, 1233, 1234, 1235, 1236, 1247, 1251, 1253, 1257, 1268 ЦК України, ст. ст. 11, 15, 30, 60-62, 64, 79, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_7, Новогригорівська Перша сільська рада Долинського району Кіровоградської області, приватний нотаріус Долинського районного нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_8 про визнання заповіту недійсним (нікчемним).

Визнати нікчемним заповіт від імені ОСОБА_9 посвідчений 23 січня 2015 року секретарем Новогригорівської Першої сільської ради Долинського району Кіровоградської області ОСОБА_4, зареєстрований у реєстрі за № 2.

Стягнути з ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 551,20 грн (пятсот пятдесят одну гривню 20 копійок) понесених судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Кіровоградської області через Долинський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 27 лютого 2017 року.

Суддя Долинського районного суду ОСОБА_10