Справа № 310/4292/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

28 лютого 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області: у складі: головуючого судді - Черткової Н.І., при секретарі судового засідання Димовій Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного підприємства «МАК СТРОЙ», третя особа: акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» про визнання нікчемності правочину, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом ОСОБА_2, приватного підприємства «МАК СТРОЙ», третя особа: акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» про визнання нікчемності правочину, посилаючись на наступні обставини. Позивач вказав, що 10.02.2016 року на підставі договору іпотеки від 21.11.2006 року, серія та номер 1821, виданого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області; -договору про внесення змін до Договору іпотеки від 30.10.2007 року, серія та номер 1734, виданого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області;

-договору про внесення змін до договору іпотеки від 22.06.2011 р., серія та номер 1060, виданого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області;

-договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 05.11.2015 р., серія та номер 901, виданого ОСОБА_4, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу;

-копії повідомлення про порушення основного зобов'язання від 09.11.2015 року, серія та номер 1486, виданого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області;

-копії Експрес-накладної від 11.11.2015 року, серія та номер б/н, виданої TOB «Нова Пошта»;

- відповіді на запит від 10.02.2016 року, серія та номер 10/02-24, виданої ОСОБА_3, приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області, за позивачем здійснено реєстрацію права власності на 1/2 частину будівлі та споруди торгово-готельного комплексу, розташованого в м. Бердянську по вул. Макарова, 13а. 1/2 частина торгово-готельного комплексу 13а по вул. Макарова в м. Бердянську належить ОСОБА_1 на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Українській Товарній Біржі «Українська Товарна Біржа», ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01.11.2013 року.

Позивач вказав, що відповідач - ОСОБА_2 є колишнім власником зазначеного нерухомого майна.

ОСОБА_1 вказала, що наприкінці березня 2016 року їй стало відомо, що 10 жовтня 2015 року між ОСОБА_2 та ПП «МАК СТРОЙ» було укладено договір оренди, з тексту якого слідує, що він укладений 10 жовтня 2015 року. Пунктом 1.1 Договору оренди передбачено, що предметом оренди є: кімната 1-101 площею 16,0 кв.м., санвузол 1-102 площею 2,5 кв.м., кімната 1-103 площею 15,6 кв.м., кімната 1-104 площею 2,6 кв.м., санвузол 1-105 площею 2,5 кв.м., кімната 1-106 площею 16,3 кв.м., балкон площею 3,0 кв.м., санвузол 2-205 миощею 2,6 кв.м., кімната 2-206 площею 17,3 кв.м., балкон площею 3,1 кв.м., загальною площею 81,5 кв.м., основною 65,2 кв.м., із основної будівлі літера "В», сходів до літери «В», крильце до літери «В» (відповідно до технічного паспорту, виготовленого станом на 30.07.2014 року).

29.04.2016 року позивачу було надано копію Договору оренду від 12 жовтня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_2 надано в оренду ПП «МАК СТРОЙ» у тимчасове користування на умовах оренди частину торговельно-готельного комплексу, розташованого в м. Бердянську по вул. Макарова, 13-а, а саме: кімнату 2-201 площею 16,6 кв.м., санвузол 2-202 площею 2,5 кв.м., кімнату 2-203 площею 16,1 кв.м., санвузол 2-204 площею 2,5 кв.м., балкон площею 5,8 кв.м., кімнату 3-301 площею 16,2кв.м., санвузол 3-302 площею 3,0 кв.м., кімнату 3-303 площею 16,7 кв.м., санвузол 3-304 площею 2,7 кв.м., санвузол 3-305 площею 2,7 кв.м., кімнату 3-306 площею 17,0 кв.м., балкон площею 2,6 кв.м., балкон площею 1,8 кв.м., балкон площею 5,8 кв.м., загальною площею 112,0 кв.м., основною - 82,6 кв.м., з основної будівлі літ. «В»; кімнату 401 площею 16,0 кв.м., , кімнату 402 площею 10,7 кв.м., санвузол 403 площею 2,7 кв.м. загальною площею 29,4 кв.м., основною - 26,7 кв.м., з мансарди літ. «Мс»; набудови літ «м» площею 20,7 кв.м., сходів до літ. «В», кафе літ. «Б» площею 34,2 кв.м., основної будівлі літ. «А» площею 14,8 кв.м., навіс «Г» площею 25,9 кв.м. (відповідно до технічного паспорту, виготовленого станом на 30.07.2014 року). Загальна площа об'єкта оренди складає 237 кв.м. ОСОБА_5 дії договору оренди встановлено з 12.10.2015 року до 19.10.2018 року. Позивач вважає, що обидва договори оренди є нікчемними.

21 листопада 2006 року між ОСОБА_2 і Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» укладеного договір про надання споживчого кредиту № 0, в забезпечення виконання якого за вказаним кредитним договором 21 листопада 2006 року між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» було укладено договір іпотеки № 00/3, посвідчений ОСОБА_3, приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області, реєстровий номер 1822. Пунктами 1.4-1.4.3 Договору іпотеки визначено, що предметом іпотеки є нежитлова будівля 13а по вул. Макарова в м. Бердянську, яка складається з основної будівлі металевої, личкованої цеглою, зазначеної в плані літерою «А» загальною площею 11,9 кв.м., замощення бетонної плити № І, замощення бетонної плити № II, паркану металевого № 1, основної будівлі цегляної «Б» загальною площею 25,5 кв.м., навісу без обшивки «Г» площею 16,0 кв.м. Договором від 30.10.2007 р. про внесення змін до договору іпотеки № 0/3 від 21.11.2006р. змінено редакцію п. 1.4.3 розділу 1 «Предмет договору» та викладено у наступній редакції: нежитлова будівля, що є предметом цього договору, розташована на земельній ділянці площею 665 кв.м. і складається з основної будівлі металевої, личкованої цеглою, зазначеної в плані літ. «А» загальною площею 11,9 кв.м., замощення бетонні плити № І, замощення бетонного № II, паркану металевого № 1, основної будівлі цегляної «Б» загальною площею 25,6 кв.м., навісу без обшивки «Г» площею 16,0 кв.м., основної будівлі (трьохповерхової з ракушняка, сайдингу) «В» площею 171,4 кв.м., ґанку бетонного до «В», двох балконів дерев'яних до «В», сходів металевих до «В», тераси бетонної «В», воріт металевих № 2 та паркану залізобетонного № 3.

Пунктом 1.8 Договору іпотеки від 21.11.2006 року передбачено, що іпотека розповсюджується на всі приналежності предмету іпотеки та на всі невід'ємні від майна поліпшення, складові частини та внутрішні системи, що існують на момент укладення цього договору та виникнуть в майбутньому. Всі зроблені іпотекодавцем в період дії цього договору всілякого роду поліпшення, реконструкційні роботи, зміни, доробки, тощо автоматично стають предметом даного договору іпотеки - предметом іпотеки, - і не потребують внесення змін до цього договору іпотеки.

З наведеного слідує, що договори оренди від 10.10.2015 року та 12.10.2015 року укладено між ОСОБА_2 та ПП «МАК СТРОЙ» під час дії договору іпотеки..

Відповідно до ч. 5 ст. З Закону України «Про іпотеку» іпотека є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Основне зобов'язання припинено 10.02.2016 року шляхом передачі права власності ОСОБА_1, яка була на той час іпотекодержателем на підставі Договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 05.11.2015 р., в порядку передбаченому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку».

З наведеного слідує, що договори оренди від 10.10.2015 року та 12.10.2015 року укладено між ОСОБА_2 та ПП «МАК СТРОЙ» під час дії договору іпотеки..

Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про іпотеку» іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя передавати предмет іпотеки в оренду, тому позивач прохає суд встановити нікчемність цих договорів.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги, викладені в позовній заяві, в подальшому надали заяву про розгляд справ у їх відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, в подальшому в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про дату та місце судового засідання.

Представник відповідача приватного підприємства «МАК СТРОЙ» в судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про дату та місце судового засідання.

Представник третьої особи Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи у його відсутність і про визнання позовних вимог, оскільки банк не надав згоду відповідачу ОСОБА_2 на укладення договорів оренди майна, яке знаходиться в іпотеці.

Суд, заслухав сторони, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

На підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Українській Товарній Біржі «Українська Товарна Біржа» від 25.05.2006 року, ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01.11.2013 року, 1/2 частина торгово-готельного комплексу 13а по вул. Макарова в м. Бердянську була зареєстрована на праві власності за ОСОБА_1, 1/2 частина за ОСОБА_2

Cудом встановлено, що 21 листопада 2006 року між ОСОБА_2 і Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» укладеного договір про надання споживчого кредиту № 0.

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором 21 листопада 2006 року між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» укладено договір іпотеки №00/3, посвідчений ОСОБА_3, приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області, реєстровий номер 1822.

Пунктами 1.4-1.4.3 Договору іпотеки визначено, що предметом іпотеки є нежитлова будівля 13а по вул. Макарова в м. Бердянську, яка складається з: основної будівлі металевої, личкованої цеглою, зазначеної в плані літерою «А» загальною площею 11,9 кв.м., замощення бетонної плити № І, замощення бетонної плити № ІІ, паркану металевого № 1, основної будівлі цегляної «Б» загальною площею 25,5 кв.м., навісу без обшивки «Г» площею 16,0 кв.м.

Договором від 30.10.2007р. про внесення змін до договору іпотеки № 0/3 від 21.11.2006р. змінено редакцію п. 1.4.3 розділу 1 «Предмет договору» та викладено у наступній редакції: нежитлова будівля, що є предметом цього договору, розташована на земельній ділянці площею 665 кв.м. і складається з основної будівлі металевої, личкованої цеглою, зазначеної в плані літ. «А» загальною площею 11,9кв.м., замощення бетонні плити № І, замощення бетонного № ІІ, паркану металевого № 1, основної будівлі цегляної «Б» загальною площею 25,6 кв.м., навісу буз обшивки «Г» площею 16,0кв.м., основної будівлі (трьохповерхової з ракушняка, сайдингу) «В» площею 171,4кв.м., ганку бетонного до «В», двох балконів деревяних до «В», сходів металевих до «В», тераси бетонної «В», воріт металевих № 2 та паркану залізобетонного № 3.

Пунктом 1.8 Договору іпотеки від 21.11.2006 року передбачено, що іпотека розповсюджується на всі приналежності предмету іпотеки та на всі не відємні від майна поліпшення, складові частини та внутрішні системи, що існують на момент укладення цього Договору та виникнуть в майбутньому. Всі зроблені Іпотекодавцем в період дії цього Договору всілякого роду поліпшення, реконструкційні роботи, зміни, доробки, тощо автоматично стають предметом даного договору іпотеки Предметом іпотеки, і не потребують внесення змін до цього договору іпотеки.

Судом встановлено, що основне зобовязання припинено 10.02.2016 року шляхом передачі права власності ОСОБА_1І відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» на підставі договору іпотеки від 21.11.2006 року, серія та номер 1821, виданого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області; договором про внесення змін до Договору іпотеки від 30.10.2007 року, серія та номер 1734, виданого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області; договором про внесення змін до договору іпотеки від 22.06.2011, серія та номер 1060, виданого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області; договором про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 05.11.2015, серія та номер 901, виданого ОСОБА_4, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу; копією повідомлення про порушення основного зобовязання від 09.11.2015 року, серія та номер 1486, виданого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області; копією Експрес-накладної від 11.11.2015 року, серія та номер б/н, виданої ТОВ «Нова Пошта»; відповіддю на запит від 10.02.2016 року, серія та номер 10/02-24, виданої ОСОБА_3, приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області. Зазначене підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта.

Судом встановлено, що 10 жовтня 2015 року та 12 жовтня 2015 року між ОСОБА_2 та ПП « ОСОБА_5 були укладені договори оренди, предметом договорів оренди є частина торговельно-готельного комплексу, розташованого за адресою; м. Бердянськ, вул. Макарова, 13-а.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано суду письмової згоди іпотекодержателя ПАТ «УкрСиббанк» на укладення договору оренди. У наданих суду письмових поясненнях ПАТ «УкрСиббанк» заперечує факт надання згоди на укладення договорів оренди від 10.10.2015 року та від 12.10.2015 року.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» іпотека поширюється на частину об'єкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Частиною 2 ст. 215 ЦК України встановлено, що недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

За змістом ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, виходячи з наведеного, за ступенем недійсності всі правочини поділяються на абсолютно недійсні з моменті їх вчинення (нікчемні) та відносно недійсні, які можуть бути визнані судом недійсними за певних умов (оспорювані). Нікчемним є той правочин, недійсність якого прямо передбачена законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя передавати предмет іпотеки в оренду.

Частиною 2 ст. 586 ЦК України встановлено, що заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про іпотеку» правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотеко держателя є недійсним.

З огляду на наведене Верховний Суд України у Постанові від 2 березня 2016 року по справа № 6-308цс16 висловив правову позицію про те, що на підставі ч. З ст. 12 Закону України «Про іпотеку» угоди по відчуженню іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсною.

Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, договори оренди від 10 жовтня 2015 року та від 12 жовтня 2015 року між ОСОБА_2 та ПП «МАК СТРОЙ» були укладені без попередньої згоди на те ПАТ «УкрСиббанк» як іпотекодержателя будівлі літ «В», сходів до літери «В», ганку до літери «В» за іпотечним договором від 21.11.2006 року № 00/3 і договором від 30.10.2007р. про внесення змін до договору іпотеки, що в силу наведених норм та умов договору іпотеки свідчить про недійсність (нікчемність) такого правочину в силу закону, а тому визнання такого договору недійсним в судовому порядку не вимагається.

Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

Отже договори від 10.10.2015 року та від 12.10.2015 року не створює жодних юридичних наслідків , як для позивача, так і для відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» іпотека поширюється на частину об'єкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснено, що у разі нікчемності правочину суд своїм рішення не визнає правочин недійсним, а лише підтверджує його недійсність в силу закону у звязку з його оспорюванням та не визнанням іншими особами.

Крім того, відповідно до правової позиції викладеної в Постанові Верховного Суду України від 2 березня 2016 року по справі № 6-308цс16, на підставі ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У разі невизнання іншою стороною такої недійсності правочину в силу закону і за наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності може бути пред"явлена до суду окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Закону України «Про іпотеку» угоди по відчуженню іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсною.

З огляду на те, що договори оренди від 10.10.2015 року та від 12 жовтня 2015 року, укладені між ОСОБА_2 та ПП «МАК СТРОЙ» е недійсними (нікчемними) в силу закону, і визнання їх недійсними у судовому порядку не вимагається.

Але у зв»язку з тим, що позивачем надані письмові докази того, що її право власності на майно, що є предметом договору аренди, саме частина торговельно-готельного комплексу, розташованого за адресою:по вул. Макарова, 13 а в м. Бердянську оспорюється і не визнається іншими особами ОСОБА_6А, зокрема, що підтверджується його листом на адресу ОСОБА_1 від 29.04.2016 року та показаннями в якості свідка, які буди надані ним слідчому поліції 21.07.2016 року, суд, вважає вимоги позивача ОСОБА_1 законними і обгрунтованими та вважає необхідним встановити нікчемність договорів оренди від 10 жовтня 2015 року та 12 жовтня 2015 року, оскільки інші особи не визнають недійсність цих договорів в силу закону.

На підставі ст..ст. 215, 586 ЦК України , ст.ст. 9, 12 Закону України « Про іпотеку» і керуючись ст..ст. 15, 30, 62, 202, 212, 214 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного підприємства «МАК СТРОЙ», третя особа: акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» про визнання нікчемності правочину, задовольнити. Встановити нікчемність договорів оренди від 10 жовтня 2015 року та 12 жовтня 2015 року, укладених між ОСОБА_2 та приватним підприємством «МАК СТРОЙ». Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збур у розмірі 275, 60 грн. Стягнути з приватного підприємства «МАК СТРОЙ». на користь ОСОБА_1 судовий збур у розмірі 275, 60 грн. Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя