22 травня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Грегуль О.В.
при секретарі - Давиденко І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Київського нотаріального округу Подаваленко Марія Сергіївна, про визнання недійсним договору дарування частини квартири,
Позивачка звернувшись до суду з вищевказаним позовом, просить визнати недійсним укладений між нею і відповідачем договір дарування 1/3 (однієї третьої) частини квартири від 04.02.2011 року, за яким вона подарувала відповідачу 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 та який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Подаваленко Марією Сергіївною і зареєстрований у реєстрі за № 107. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вказаний договір вона уклала під впливом обману з боку відповідача, оскільки фактично вона мала намір укласти договір довічного утримання.
У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила про його задоволення.
Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи, зворотними поштовими повідомленнями.
Третя особа надіслала до суду листа з проханням розглядати справу за її відсутності.
Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи по суті за відсутності відповідача та третьої особи.
З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі, для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача та третьої особи.
Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи, письмові докази, суд у судовому засіданні встановив наступне.
Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії нотаріально посвідченого договору дарування 1/3 (однієї третьої) частини квартири від 04.02.2011 року, позивачка подарувала відповідачу 1/3 частину квартири АДРЕСА_1.
Згідно зі ст. 230 ЦК України, 1. Якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. 2. Сторона, яка застосувала обман, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв'язку з вчиненням цього правочину.
Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочину недійсним» № 9 від 06.11.2009 року, правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Норми статті 230 ЦК (435-15) не застосовуються щодо односторонніх правочинів.
Договір дарування є одностороннім правочином.
За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 4-11, 209, 213-215, 224-228 ЦПК України,
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1.
Понесені ОСОБА_1 судові витрати по справі, покласти на ОСОБА_1.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
СУДДЯ: