АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/7014/16-ц Головуючий в 1 інстанції - Багрова А.Г.
Провадження №22ц/774/743/К/17 Доповідач - Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

за участі секретаря: Чубіної А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку ст. 197 ч. 2 ЦПК України за наявними у справі матеріалами, за відсутності осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату судового засідання, та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2016 року про повернення позовоної заяви ОСОБА_1 до Нікопольської міської психіатричної лікарні, Нікопольської міської прокуратури, виконавчого комітету Нікопольської міської ради про визнання його безстрокової інвалідності другої групи з першого березня 1982 року, каліцтвом 01.03.1982 року, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Нікопольської міської психіатричної лікарні, Нікопольської міської прокуратури, виконавчого комітету Нікопольської міської ради про визнання його безстрокової інвалідності другої групи з першого березня 1982 року, каліцтвом 01.03.1982 року, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року вищезазначена заява залишена без руху та ОСОБА_1 надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвалою судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2016 року позовна заява ОСОБА_1 визнана неподаною та повернута йому у зв'язку з невиконанням ухвали від 21 грудня 2016 року про усунення недоліків позовної заяви.

Не погодившись з даною ухвалою, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування ухвали суду, посилаючись на те, що його позовна заява в повному обсязі відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи позовну заяву неподаною і повертаючи її ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із того, що позивач був ознайомлений з вимогами ухвали суду від 21 грудня 2016 року, та не усунув зазначені у ній недоліки у встановлений судом строк.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як убачається із матеріалів справи, позивач звернувся до суду із позовною заявою в якій просив суд встановити його безстрокову інвалідність другої групи з першого березня 1982 року, каліцтвом 01.03.1982 року, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 грудня 2016 року, суд першої інстанції виходив із того, що позовна заява позивача необґрунтована та не конкретизована, позивачем не викладено обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги, не конкретизовано яке право позивача порушене, незрозуміло діями якої особи саме порушені права позивача , не конкретизовано спосіб захисту порушеного права щодо зазначених позовних вимог відповідно до вимог статті 16 ЦК України та підстави виникнення цивільних прав та обов'язків відповідно до статті 11 ЦК України.

Копія ухвали від 21 грудня 2016 року про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків отримана позивачем власноруч 23 грудня 2016 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, однак позивач, вказані в увалі суду недоліки не усунув, натомість подав заяву та просив суд відкрити провадження по справі, оскільки докази та обставини, щодо заявленої ним вимоги містяться в інших справах, що розглядались судом та підлягають перегляду за нововиявленими обставинами, а позовну заяву він підпише потім.

Відповідно до норм діючого цивільно-процесуального законодавства позовна заява подається до суду в письмовій формі і повинна відповідати вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України щодо змісту, а також щодо сплати судового збору.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Аналогічне положення міститься і в Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що оскільки позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 21 грудня 2016 року, позовну заяву слід визнати неподаною та повернути позивачу.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що його позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України спростовуються зазначеними нормами закону.

Так, відповідно до вимог п.5,6 ч.2 ст. 119 ЦПУ України позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

На думку колегії суддів позовна заява позивача не відповідає вище зазначеним нормам процесуального права, а твердження позивача що докази та обставини, щодо заявленої ним вимоги містяться в інших справах, що розглядались судом та підлягають перегляду за нововиявленими обставинами, а позовну заяву він підпише потім не є підставою для вікриття провадження за позовом, яки не відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України.

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.119,120 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про залишення позовної заяви без руху, а в подальшому визнанню неподаною та поверненню її позивачу у звязку із невиконанням ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 312 ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: