Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2017 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Гуденко О.А.
при секретарі Кваші С.О.,
за участю: представника позивача, представника відповідача,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом садівничого товариства «Сонячна поляна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків, -
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2016 року садівниче товариство «Сонячна поляна» предявило до суду позов, який обґрунтований порушенням членом товариства відповідачем вимог ст. 12 Закону України «Про кооперацію» та Статуту щодо сплати членських внесків у період 2014-2016 років. Загальна заборгованість сягнула 4282,21 грн. Відповідач добровільно не задовольняє письмові претензії товариства про сплату боргу по членським внескам, хоча за період 2012, 2013 років судовим рішенням заборгованість по членським внескам вже присуджена на користь товариства. Крім того, товариство понесло видатки по оплаті 1000 грн. на послуги адвоката, який готував дану заяву до суду та сплатило судовий збір, які просило стягнути з відповідача.
В судовому засіданні представники позивача просили позов задовольнити. Голова СТ суду пояснив, що дійсно відповідач подавав заяви про вихід з членів товариства, на що йому було розяснено, що для цього необхідно зявитися до Голови правління і укласти відповідні договри на оплату конкретних послуг, на охорону на обслуговування доріжок спільного користування тощо. На теперішній час дійсно відповідач не користується водо- та електро-постачанням через СТ, але все одно повинен сплачувати членські внески, які для нього складаються з витрат Товариства на оплату послуг охорони, оплати праці найманих працівників.
Представник відповідача просив позов залишити без задоволення через його необгрунтованість, оскільки ОСОБА_1Г, не є членом Товариства з 23 грудня 2013 року, не отримує від позивача жодних послуг.
Суд, дослідивши надані сторонами докази, в межах заявлених позовних вимог, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Згідно довідки з Управління статистики у Жовтневому районі Миколаївської області від 06.04.2007 року позивач як юридична особа вперше зареєстрований у 1988 році, а основним видом його діяльності є діяльність громадської організації. Про діяльність садівничого товариства як громадської організації зазначено і в його Статуті. У довідці ДПІ від 29.07.2004 про взяття садівничого товариства на облік платника податків зазначено що воно не є прибутковою організацією.
Із матеріалів справи та пояснень представників сторін вбачається, що фактичною основною функцією позивача є діяльність притаманна обслуговуючому кооперативу.
Із цього слідує висновок, що не дивлячись на некоректно визначений статус позивача в реєстраційних документах та Статуті, правовідносини між сторонами врегульовані Законом України «Про кооперацію» (N 1087-IV).
Рішенням правління садівничого товариства, оформленим протоколом від 6.06.2002 року та рішенням загальних зборів садівничого товариства, оформленим протоколом від 30.07.2002 року ОСОБА_1 прийнято до членів товариства у звязку із виділенням йому земельної дільниці №158.

19.04.2004 р. був оформлений державний акт на право приватної власності відповідача на земельну ділянку площею 0,1219 га. для ведення садівництва на території садівничого товариства.

12.03.2005 року між садівничим товариством «Сонячна поляна» та власником садівничої дільниці №158 ОСОБА_1 укладений договір, яким товариство зобовязалося надавати послуги з подачі на дільницю води, електроенергії, забезпечувати освітлення території товариства, її охорону, а ОСОБА_1 зобовязався оплачувати послуги з водо-, електропостачання, щомісячно сплачувати членські внески

18.01.2014 р. керівництвом позивача прийнято заяву ОСОБА_1 від 25.12.2013 року про вихід з членів товариства.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 вересня 2015 року, набрання якого законної сили сторонами не заперечувалося, позов ОСОБА_1 до СТ «Сонячна поляна» про визнання неправомірною бездіяльності керівництва товариства щодо неприйняття рішення відносно заяви про вихід з членів вказаного товариства та встановлення факту виходу його з членів товариства з 19.01.2014 року залишений без задоволення з підстав неналежності обраного способу захисту. Даним судовим рішенням встановлено, що заяву ОСОБА_1 від 18.01.2014 року розглянуто на засіданні правління садівничого товариства 15 лютого 2014 року та прийнято рішення про відкладання цієї заяви до ліквідації заборгованості по членським внескам.

Згідно ст. 4 Закону України «Про кооперацію» кооперація базується на принципі безперешкодного виходу з кооперативної організації.

Рішення правління від 15 лютого 2014 року, яким відкладений розгляд заяви ОСОБА_1 від 18.01.2014 року про вихід з членів кооперативу через несплату ним членського внеску прямо суперечить наведеній статті 4 Закону України «Про кооперацію», тому суд не приймає його до уваги.

Відтак, позивачем не доведено членство відповідача у товаристві протягом 2014 - 2015 років та, відповідно, обовязком оплачувати фіксовані членські внески відповідач не повязаний з січня 2014 року.

Фіксований членський внесок для члена садівничого товариства, який сплачується у календарному році одноразово, розраховувалися виходячи з розміру земельної ділянки рішенням загальних зборів: за 2014 рік 9.08.2014 року, за 2015 рік 16.05. 2015 року, за 2016 рік 3.05.2016 року

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.06.2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 18.08.2015 р., задоволений позов садівничого товариства «Сонячна поляна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по членським внескам за 2012, 2013 роки.

Але встановлені обставини обовязку відповідача сплачувати членські внески встановлені в наведених судом не можуть бути прийняті як преюдиціальні, оскільки як встановлено в даній справі такий обовязок для відповідача припинився з січня 2014 року

Представником позивача в судовому засіданні визнано, що відповідачем улаштований незалежний від товариства ввід водо- та електропостачання на свою приватизовану земельну ділянку і він самостійно сплачує земельний податок.

У відповідності до змісту кошторисів на 2014, 2015, 2016 роки видатки садівничого товариства складаються з оплати праці голови, бухгалтера товариства, робітників товариства, адміністративні витрати та вкладення в капітальний та відновлювальний ремонт доріг та ліній комунікацій, друкарська продукція, витрати повязані з наданням водопостачання та електропостачання, оплата податку на землю тощо.

Згідно ст. 1 Закону України «Про кооперацію» членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об'єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об'єднання.

Обовязку оплати членського внеску членом кооперативу кореспондується надання обслуговуючим кооперативом відповідних послуг, що слідує із визначення мети утворення кооперативу наданого в тій самій статті Закону.

Відтак, предметом доказування позову та заперечень відповідача є також оцінка факту надання послуг кооперативом та обовязку їх оплати членом кооперативу з 1.01.2014 року по 18.01.2014 року включно.

Пояснення представника відповідача щодо самостійного забезпечення земельної дільниці відповідача особистим водопостачанням та електроенергією доведені визнанням таких обставин представником позивача.

Видатки 2014 років, які зазначені в кошторисі товариства (крім надання послуг електро-, водопостачання, технічного обслуговування ліній цих комунікацій), які покриваються за рахунок членських внесків членів товариства не мають підтвердження їх здійснення з січня 2014 року.

За такого, вимоги позову про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по сплаті членських внесків не грунтуються на відповідній правовій підставі, отже задоволенню не підлягають.

Разом з тим, право на компенсацію видатків товариства протягом 2014-2016 років, що спрямовані на забезпечення потреб усіх власників або користувачів земельних ділянок на території садівничого товариства, незалежно від членства може бути захищено садівничим товариством самостійним позовом про стягнення витрат за фактично надані послуги.

У звязку з відмовою у задоволенні позову судові витрати (витрати на правову допомогу, судовий збір) позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 8,10,30,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов садівничого товариства «Сонячна поляна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті членських внесків залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Гуденко О.А.