РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

01.03.2017 Франківський районний суд м. Львова в складі:

Головуючого- судді Лозинського Б.М.

за участі секретаря судових засідань- Бугайчук В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу, за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд,-

в с т а н о в и в:

представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на користь ТзОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість, нараховану по кредитному договору на загальну суму 468 935,81 грн. та судовий збір, у сумі 3654,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним Банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1304/0807/88-003, згідно умов якого, ОСОБА_4 надав останньому кредитні кошти у розмірі 55000,00 дол. США з розрахунку 12, 5 % річних за користування кредитом на строк з 30.08.2007 року по 30.08.2017 року. 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено Договір Факторингу, відповідно до якого ОСОБА_4 відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії,надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів.

Разом з тим, 28.11.2012року між Факторинговою компанією «Вектор плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір Факторингу, відповідно до якого Клієнт відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії,надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів.

Отже, відповідно до вищевказаних договорів Факторингу ТОВ «Кредитні ініціативи» набув права вимоги по даному кредитному договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору, позичальник зобов'язується погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок № 8501 щомісяця, через касу Банку згідно додатку №1, що є невід'ємною частиною даного договору. Згідно п. 3.2. Договору, проценти за користування Кредитом нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення. Згідно п.3.9. Договору, у випадку порушення умов, передбачених п.5.1.9. кредитного договору та/або у випадках, в яких чинним законодавством України передбачено право дострокової вимоги виконання зобов'язань, забезпечених заставою, та/або якщо позичальник порушує строки платежів, встановлені п.3.1. кредитного договору ОСОБА_4 має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, а Позичальник зобов'язаний виконати зазначені зобов'язання в порядку, передбаченому кредитним договором. Вимога про дострокове повернення кредиту та сплату процентів за користування ним направляється Позичальникові у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом 30 календарних днів з моменту її надіслання Банком за адресою Позичальника, зазначеною в реквізитах кредитного договору.

В забезпечення виконання зобовязань Позичальником, що випливають з Основного договору, відповідно до ст.553 ЦК України, 30.08.2007року Акціонерний комерційний банк «ТАС Комерцбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та фізична особа громадянин України ОСОБА_2 уклали Договір Поруки № 1304/0807/88-003-Р-1.

В забезпечення виконання зобовязань Позичальником, що випливають з Основного договору, відповідно до ст.553 ЦК України, 30.08.2007року Акціонерний комерційний банк «ТАС Комерцбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та фізична особа громадянин України ОСОБА_3 уклали Договір Поруки № 1304/0807/88-003-Р-2.

Позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконуються, у зв'язку з чим, станом на 01.08.2014 року за відповідачем наявна заборгованість у сумі: 36 980, 24 дол. США, що з курсом НБУ на дату розрахунку складає 442 377,96 грн., з яких: 33 125,12 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 396 285,08 грн. - заборгованість нарахована за кредитом; 3 855,12 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 46 119,88 грн. - заборгованість нарахована по відсотках.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення у випадку неявки відповідачів не заперечив.

Відповідачі, будучи належно повідомленими, у суд повторно не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про розгляд справи у їх відсутності до суду не надходило. Тому, у відповідності до ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі матеріалів та доказів, ухвалює заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 18 липня 2007 року між Акціонерним комерційним Банком «ТАС-Комерцбанк», що 30 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним Банком «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 1304/0807/88-003, згідно умов якого, ОСОБА_4 надав останньому кредитні кошти у розмірі 55000,00 дол. США з розрахунку 12, 5 % річних за користування кредитом на строк з 30.08.2007 року по 30.08.2017 року. 28 листопада 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк» та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» було укладено Договір Факторингу, відповідно до якого ОСОБА_4 відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії,надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів.

Разом з тим, 28.11.2012 року між Факторинговою компанією «Вектор плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» укладено Договір Факторингу, відповідно до якого Клієнт відступає Фактору свої права Вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з Боржниками, право на вимогу якої належить Банку на підставі Документації. З моменту відступлення Банком Фактору прав вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії,надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для Фактора та вважаються наданими Фактору. Разом з правами вимоги до Фактора переходять всі повязані з ними права, зокрема права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених Боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обовязкових платежів.

Отже, відповідно до вищевказаних договорів Факторингу ТОВ «Кредитні ініціативи» набув права вимоги по даному кредитному договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України Кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 3.1. Договору, позичальник зобов'язується погасити заборгованість, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок 8501 щомісяця, через касу Банку згідно Додатку № 1, що є невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 3.2 Договору, проценти за користування кредитом нараховуються виходячи з фактичної кількості днів користування кредитом, на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом, починаючи від дати видачі кредиту до моменту його повернення.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредитні кошти в сумі 55 000,00 доларів США.

В свою чергу, протягом строку дії кредитного договору відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов'язань за договором, що стверджується розрахунком заборгованості за договором № 1304/0807/88-003 від 30.08.2007 року, згідно з яким заборгованість позичальника станом на 01.08.2014 року становить 36 980, 24 дол. США, що з курсом НБУ на дат розрахунку складає 442 377,96 грн., з яких: 33 125,12 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 396 285,08 грн. - заборгованість нарахована за кредитом; 3 855,12 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 46 119,88 грн. - заборгованість нарахована по відсотках.

Відповідно до вимог ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст.530 ч.1 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно роз'яснень, даних в п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.

Враховуючи викладене і беручи до уваги, що Відповідач 1 односторонньо порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором від 30.08.2007 року, то, відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов кредитного договору, позикодавець вправі вимагати в Позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту та виплати належних за цим договором платежів.

Крім цього, встановлено, що з метою забезпечення виконання зобовязань Позичальником, що випливають з Основного договору, відповідно до ст.. 553 ЦК України, 30.08.2007року Акціонерний комерційний банк «ТАС Комерцбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та фізична особа громадянин України ОСОБА_2 уклали Договір Поруки № 1304/0807/88-003-Р-1.

Також з метою забезпечення виконання зобовязань Позичальником, що випливають з Основного договору, відповідно до ст.. 553 ЦК України, 30.08.2007року Акціонерний комерційний банк «ТАС Комерцбанк» (правонаступник ПАТ «Сведбанк») та фізична особа громадянин України ОСОБА_3 уклали Договір Поруки № 1304/0807/88-003-Р-2.

Відповідно до умов Договорів поруки поручителі поручаються за виконання Позичальником обовязків, що виникли на підставі Основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

Позичальник та поручитель відповідають перед кредитором за порушення вказаних обов'язків як солідарні боржники (п.3.1 договору поруки).

Із матеріалів справи випливає, що 10.07.2013 року позичальнику і поручителю направлялася вимога ТОВ «Кредитні ініціативи» щодо досудового врегулювання спору і дострокового погашення заборгованості за кредитним договором №1304/0807/88-003від 30.08.2007 року, яка залишена без реагування, заборгованість на день розгляду справи не погашена.

У відповідності до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно положень ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Строки дії поруки, які передбачені ч.4 ст.559 ЦК України, не є строками захисту порушеного права, а строками існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Згідно п. 10. Договорів поруки визначено: Цей договір набуває чинності з моменту його підписання. Сторони, керуючись умовами частини четвертої ст. 559 ЦК України встановили, що строком припинення поруки, встановленої цим договором є повне виконання Позичальником або Поручителем своїх обовязків, передбачених основним зобовязанням.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України).

При цьому, до даних правовідносин підлягає застосуванню правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 17.09.2014 року за результатами розгляду справи №6-53цс14, а саме: виходячи з положень другого речення ч.4 ст.559 ЦК, вимога до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинна бути пред'явлена у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК, або із дня настання строку виконання основного зобов'язання (у разі, якщо кредит має бути погашений одноразовим платежем). Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Згідно ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом(судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Оскільки за умовами кредитного договору, укладеного із ОСОБА_1, він зобов'язаний погашати кредит періодичними платежами згідно графіку, узгодженому сторонами, строк повернення кредиту був встановлений до 29.08.2017 року, сплата останніх платежів щодо погашення заборгованості за кредитним договором №1304/0807/88-003 від 30.08.2007 року ним здійснена 23.10.2013 року, а до суду з позовом до Відповідачів позивач звернувся лише 28.08.2014 року , то суд вважає, що відповідно до положень ч.4 ст.559 ЦК України порука відповідача 2 та відповідача 3 припинилася, а відтак вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення заборгованості в солідарному порядку, в тому числі з Відповідача 2 та Відповідача 3 є безпідставними, відтак у задоволенні цієї частини позовних вимог слід відмовити.

Таким чином, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача 1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 468 935,81 грн. заборгованості за кредитним договором №1304/0807/88-003 від 30.08.2007 року, а в задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до відповідача 2 та відповідача 3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, з огляду на зазначене, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача 1 на користь позивача суму судового збору в розмірі 3654,00 гривень, сплаченого при поданні позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 58, 59, 60, 88, 209, 212, 213, 216, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 530, 533, 536, 546, 554, 612, 625, 1050, 1048, 1054 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» щодо стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1,зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2), на користь ТОВ «Кредитні ініціативи » (,п/р 2001 в ПАТ «Альфа Банк», МФО 300346, Юридична адреса 07400, Київська область,м. Бровари, бульвар Незалежності, 14) заборгованість за кредитним договором у розмірі 468 935,81 грн. (чотириста шістдесят вісім тисяч девятсот тридцять пять грн. 81 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2), на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» ( (,п/р 2001 в ПАТ «Альфа Банк», МФО 300346, Юридична адреса 07400, Київська область,м. Бровари, бульвар Незалежності, 14) понесені позивачем судові витрати у виді судового збору, розміром 3654,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя Франківського

районного суду м.Львова: ОСОБА_4