Справа №591/5118/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/5/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

Іменем України

13 вересня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 травня 2016 року

за позовом ОСОБА_4 Камільєвича до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5, про стягнення грошової суми внаслідок невиконання зобовязань, відшкодування моральної шкоди,

та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Камільєвича про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом ОСОБА_3, у якому після уточнення, просила суд стягнути з ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 155 000,00 грн. та 20 000,00 грн. моральної шкоди, усунути перешкоди у користуванні житловим будинком за адресою: м.Суми, вул. М. Кощія, 37 та виселити відповідача з даного будинку, а також стягнути з ОСОБА_4 на її користь 5000,00 грн. судових витрат за проведення експертних будівельно-технічних досліджень.

Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить 4/5 частки житлового будинку за адресою: м. Суми, вул. Кощія, 37. Навесні 2012 року між нею та відповідачем була досягнута усна домовленість щодо укладення договору купівлі-продажу 4/5 частин належного їй житлового будинку та відповідної частини земельної ділянки, оскільки на момент домовленості були відсутні правовстановлюючі документи на землю, в результаті чого відповідач отримав ключі від будинку та дозвіл користуватися житловим будинком разом з предметами домашнього вжитку, які там залишила ОСОБА_3 та земельною ділянкою до моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

В подальшому ОСОБА_4, без погодження з ОСОБА_3, зруйнував зазначений житловий будинок разом з господарськими будівлями та спорудами, а будівельні матеріали продав невідомим особам. Після повідомлення позивачем ОСОБА_4 про оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, останній відмовився купувати зазначене домоволодіння та став вимагати повернення попередньо сплачених коштів.

З урахуванням експертних будівельно-технічних досліджень, вважає, що майнова шкода за руйнування вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, становить 150 000,00 грн.

Зазначає, що відповідач продовжує користуватися житловим будинком та земельною ділянкою та чинить перешкоди ОСОБА_3 в користуванні своєю власністю, а також відмовляється передати їй належні на праві власності предмети домашнього вжитку на загальну суму 5000,00 грн.

Крім того, вказаними діями відповідача позивачу було завдано моральних страждань.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 06.05.2016 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 07.06.2016 року про виправлення описки, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Усунуто перешкоди в користуванні житловим будинком за адресою: м. Суми, вул. М.Кощія, 37, надавши доступ до нього ОСОБА_3 Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвали нове, яким позов задовольнити, а саме: стягнути з ОСОБА_4 на її користь майнову шкоду у розмірі 92 295,00 грн. та 20 000,00 грн. моральної шкоди; виселити ОСОБА_4 зі спірного житлового будинку, а також стягнути з нього витрати за проведення експертних будівельно-технічних досліджень у розмірі 5000,00 грн.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що висновок суду про недоведеність позивачем належними доказами завдання шкоди протиправними діями відповідача не відповідає матеріалам справи, оскільки технічні паспорти на спірний житловий будинок від 2010 року та 2012 року, які були дослідженні судом, підтверджують, що під час користування будинком ОСОБА_4 зніс побутові та господарські споруди, що не заперечував також і сам відповідач у судовому засіданні та підтвердив, що ключі від будинку знаходяться у нього.

Крім того, судом необґрунтовано не були взяті до уваги висновки експертних досліджень №11/15 та №20/15, якими підтверджено та встановлено розмір завданих збитків та які, як вважає позивач, є належними доказами по справі незважаючи на те, що вони призначалися не судом, а за запитом адвоката.

Також вказує, що поза увагою суду залишилися пояснення свідків, які підтвердили вказані у позові обставини, та що суд безпідставно відмовив у задоволенні вимог, щодо стягнення моральної шкоди, оскільки у ОСОБА_3 різко погіршився стан здоровя та вона зазнала душевних страждань через такі дії відповідача та постійні погрози з його боку.

Зазначає також про необґрунтованість відмови суду у виселенні відповідача з будинку, оскільки зобовязання в рішенні суду ОСОБА_4 надати доступ до житлового будинку є недієвим способом захисту її права власності.

В судому засіданні представник ОСОБА_3 доводи апеляційної скарги підтримала в частині відшкодування майнових витрат, завданих будівлі житлового будинку та через знесення господарських споруд, а також відшкодування моральної шкоди.

Через відмову представника ОСОБА_3 від частини позовних вимог, а саме, усунення перешкод у користуванні приміщенням будинку та відшкодування майнової шкоди за пошкодженні речі, така відмова від позовних вимог була прийнята апеляційним судом і ухвалою цього суду від 13.09.2017 року рішення місцевого суду щодо вирішення по суті цієї частини позовних вимог скасовано і закрито апеляційне провадження.

Позивач просив апеляційну скаргу відхилити і залишити рішення без змін.

Його апеляційна скарга на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 06.05.2016 року, якою позов ОСОБА_4 залишено без розгляду - скасовано і повернуто справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Третя сторона до суду не зявилась, але про час розгляду справи, як засвідчив в суді представник відповідача ОСОБА_3, була повідомлена.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши цивільну справу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні зустрічних вимог відповідача про відшкодування майнової шкоди, виходив з того, що остання не надала суду доказів про завдання їй такої шкоди через неправомірні дії ОСОБА_4, які не можуть ґрунтуватися на матеріалах проведених експертиз, за її зверненням. Оскільки ця частини вимог не підлягає задоволенню, відсутні підстави і для відшкодування моральної шкоди.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів повністю погодитися не може, виходячи з наступного.

Частиною 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім обставин, від доказування яких сторона звільняється.

Як вбачається із цивільної справи, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 20.04.2012 року було визнано за ОСОБА_3 право власності на 4/5 земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. М. Кощія, 37 (т. 1 а.с. 138).

Житловий будинок 37 по вул. М.Кощія у м. Суми на праві спільної часткової власності належить: ОСОБА_3 - 4/5 частини будинку та третій особі ОСОБА_5 1/5 частина цього будинку. (т. 1 а.с. 16-18, 140).

Право спільної часткової власності на даний будинок у обох зареєстровано у встановленому законом порядку, що доводиться витягом з реєстру права власності на нерухоме майно станом на 06.06.2012 року.

Згідно цього витягу опис обєкта складається з: житлового будинку літ А вартістю 29009,00 грн.; погріба літ п/г вартістю 1892,00 грн.; огорожі літ.1-3 вартістю 1498,00 грн., а всього 32399,00 грн.

Зроблено примітки: в нотконтору для відчуження житлова площа зменшена на 8,1 кв.м. за рахунок повернення кімнати №4 в попередній стан, використовується як кладова ( раніше самовільно переобладнано кладову в житлову кімнату), дозволу не потребує. Знесено сарай Д,Е,И, душ Ж, вбиральню Г, навіси М,Н, дозволу не потребує.

Отже станом на 06.06.2012 року на земельній ділянки з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку та господарських споруд і будівель, розташованої по вул. М.Кощія, 37 у м. Суми, знаходився тільки будівля житлового будинку, загальною площею 37,7 кв.м, жилою 13,3 кв.м, погріб та огорожа.

Ані ОСОБА_3, ані ОСОБА_5 не спростували того факту, що після прийняття цього обєкта нерухомості у власність в порядку спадкування, саме ними вчинялись дії щодо реєстрація свого права власності з вказаним складом обєктів.

Згідно даних інвентаризаційної справи № 28013 Сумського обєднаного бюро технічної інвентаризації, попередньому власнику цього житлового будинку ОСОБА_6 ( витяг з реєстру права власності на нерухоме майно станом на 17.03.2010 року) окрім житлового будинку належали розміщені на земельній ділянці господарські споруди та будівлі: сараї Д,Е,И,М, душ К, вбиральня Г, навіси К,Н, погріб п/г.

Відповідно до витягу прав власності на нерухоме майно станом на 25.03.2010 року після смерті ОСОБА_7, власником цього майна став ОСОБА_8, яким було успадковано будинок, та вказані господарські будівлі і споруди.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 після смерті 30.04.2009 року ОСОБА_8 успадкували свої частки вказаного житлового будинку та вищевказаних господарських споруд, про що є посилення у виданих ним свідоцтвах про право на спадщину від 13.04.2010 року, але при проведенні ними відповідно до ст. 182 ЦК України державної реєстрації своїх речових прав на ці обєкти нерухомого майна, їх право власності було зареєстровано лише на житловий будинок, погріб та огорожу у звязку із знесенням будівель сараю Д,Е,И, душу Ж, вбиральні Г, навісу М,Н.

За нормою ст.1299 ЦК України, діючої на час прийняття спадщини ОСОБА_3 та ОСОБА_5, якщо у складі спадщини , яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна ( ст. 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Цей правочин в силу ст.204 ЦК України є дійсним і доводить те, що вимоги ОСОБА_3, про відшкодування майнової шкоди у звязку із знесенням на земельній ділянці зазначених вище господарських споруд та будівель не ґрунтується на законі, оскільки відповідно до норм ч.3 ст. 386 ЦК України тільки власник права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Через недоведеність ОСОБА_3 свого права власності на знесені господарські будівлі та споруди, її вимоги щодо відшкодування майнової та моральної шкоди у звязку із їх знесенням задоволенню не підлягають.

Місцевий суд відмовив ОСОБА_3 у задоволенні цих вимог з інших підстав, а тому ухвалене ним рішення в цій частині підлягає скасуванню, як таке, що не відповідає статтям 213,214 ЦПК України.

Матеріалами справи стверджується, що у звязку із домовленістю про подальший продаж ОСОБА_4 житлового будинку 37 по вул. М.Кощія в м. Суми, протягом 07.06.2012 по 05.09.2012 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 отримали від нього 7500 доларів США згідно представлених останнім розписок, після чого йому були передані ключі від будинку. Ці обставини вказують про передачу житлового будинку в розпорядження ОСОБА_4 без оформлення на нього договору купівліпродажу.

Свідок ОСОБА_9, в судовому засіданні підтвердив, що на початку 2012 року ОСОБА_4 говорив йому, що бажає купити будинок, а у квітні цього року вони разом розбирали господарські споруди та будівлі біля будинку, який останній бажав купити і планував будинок знести. ОСОБА_5 написала розписку про отримання коштів, віддала ключі від будинку і дозволила розпоряджатись ним на власний розсуд.

Поясненнями цього свідка, допитаного апеляційним судом за клопотанням ОСОБА_4, спростовуються його особисті заперечення на зустрічний позов щодо обставин передачі йому ключів від будинку та надання доступу до приміщення будинку, в яких він визнавав, що мав доступ до приміщення будинку лише з червня 2012 року, коли почав віддавати ОСОБА_3К аванс в рахунок купівлі спірного будинку.

Крім того, у своєму позові ОСОБА_4 зазначав, що з власницею ОСОБА_3 після огляду ділянки та домоволодіння домовився здійснити купівлю-продаж за 11 000 доларів США і на початку березня 2012 року домовився з ОСОБА_3 про оформлення договору завдатку у нотаріуса, оформлення якого не відбулось через наявність іншого співвласника - ОСОБА_5, якій належить 1/5 частина спірного домоволодіння.

Отже з моменту отримання ключів вказане домоволодіння перебувало у розпорядженні ОСОБА_4, який є відповідальною особою за здійснення зруйнування прибудов літ. «а» і «а-1» до будинку, проведення будівельних та демонтажних робіт, які мали механічний вплив на будівлю будинку, внаслідок чого відбулося зниження його цінності та завдання власнику цього майна матеріальної і моральної шкоди, а саме: підкопування фундаменту, вириття траншей під фундаментом та всередині будинку, розібрання цоколю будинку, руйнування прибудов до основної частини будинку знесення стіни в приміщенні будинку, зірвання підлоги, викопування ям.

За даними інвентарної справи № 28013 на будинок 37 по вул.М.Кощія в м. Суми станом на 26.04.2012 року, загальний знос конструкцій елементів будівель і споруд будинку становив 56% і його технічний стан визначений як «незадовільний».

Будинок побудований до 1917 року і був обладнаний газо (електро, водо)постачанням, приміщення будинку було обладнане системою опалення через встановлені радіатори. До будинку були зведені прибудови літ. «а» сіни і літ. «а-1» кухня ( дозвіл на проведення таких прибудов колишньому власнику ОСОБА_7 було надано виконавчим комітетом м.Суми 24.07.1990 року рішенням № 233-1 та дозволом від 10.02.1989 року № 21-2). Дійсна вартість будинку відповідно до зведеного акту вартості будівель і споруд станом на 26.04.2012 року складала 32399,00 грн.

За висновком проведеної у справі судової будівельно-технічної експертизи №762 від 31.01.2017 року, на час обстеження будинку 13.12.2016 року встановлено: фундамент та цоколь цегляний, має дрібні тріщини в цоколі на окремі вибоїни, зі сторони вулиці, цегляна кладка розібрана та маються пошкодження фундамента у вигляді пробоїн; стіни з деревяного зрубу, місцями спостерігається відсутність обшивної дошки, розтріскування, замокання та відшарування штукатурного шару, замокання деревини та місцями ураження гнилизною деревини (55% зносу); перегородки: спостерігаються тріщини і часткове відшарування штукатурки, тріщини в місцях примикання до суміжних конструкцій(50% зносу); покриття, перекриття спостерігається пошкодження металу зі сторони двору, пробоїни, викривлення і порушення кріплення, велика кількість протікань, замокання перекриття будинку зі сторони двору металеві листи по деревяній обрешітці з дощок та деревяних балках, спостерігається пошкодження металу зі сторони двору, пробоїни, викривлення і порушення кріплення, велика кількість протікань, замокання перекриття будинку зі сторони двору (70% зносу); перекриття деревяне оштукатурене та пофарбоване сумішами на водній основі: на стелі маються тріщини, сліди замокання та протікання на стелі, пошкодження фарбованого шару (50% зносу). Віконні і деревяні блоки, знаходяться в задовільному стані (40% зносу). Підлога глинобитна, покрита лінолеумом та синтетичною плиткою: в приміщеннях двох кімнат покриття лінолеуму розірване, частково зруйноване глинобитне покриття та викопано траншею, в інших приміщеннях відставання від підлоги повністю всієї плитки, в приміщеннях кладової руйнування підлоги та цегляного цоколю пробиті отвори на вулицю (80% зносу). Внутрішнє оздоблення приміщень: штукатурення, фарбування сумішами на водній основі, в кухні частково обклеєно шпалерами: розтріскування штукатурного шару, шар фарби розтріскався, потемній і забруднився, в окремих місцях сліди протікання, відшарування від поверхні стін та забруднення шпалер (60% зносу). В будинку відсутня система електропостачання (заведено тільки в будинок та встановлений лічильник), відсутня система опалення та газопостачання, радіатори опалення (демонтовані), частково розібрана піч, відсутній газовий котел.

Загалом технічний стан конструктивних елементів житлового будинку визначено як «незадовільний» тобто «експлуатація елементів будівлі можлива лише при умові проведення їх ремонту. Фізичний знос будівлі 58%.

Отже за результатами даної судової експертизи факт механічного впливу на зниження цінності будинку через проведені ОСОБА_4 будівельні роботи по зруйнуванню та демонтажу, а саме: підкопу фундаменту та вириттю траншей під фундаментом та всередині будинку, розібранню цоколя будинку, руйнуванню прибудов до основної частини будинку знесенню стіни в приміщенні будинку, зірванню підлоги, викопанні ям.

Проведеним дослідженням встановлено, що вартість майнової шкоди, завданої житловому будинку внаслідок механічного впливу на будівлю житлового будинку з урахуванням фізичного зносу складає 61638 гр.

Отже на підставі ч.3 ст. 386 ЦК України з ОСОБА_4 на користь власника 4/5 частки спірного житлового будинку ОСОБА_3 слід стягнути 49310грн. (вартість її частки від загальної суми заводного майнової шкоди).

Колегія суддів відхиляє заперечення ОСОБА_4 та його представника про те, що при відшкодуванні майнової шкоди слід врахувати дійсну вартість будинку станом на день проведення державної реєстрації речових прав ОСОБА_3 на цей будинок - 06.06.2012 року, а саме, 29009,00 грн., оскільки будинок перебував у незадовільному стані.

Як розяснено у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам належить враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обовязку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у звязку з заподіянням шкоди майну.

Проте, експертом визначено, що через механічний вплив будинок перебуває у незадовільному стані, однак його експлуатація можлива після проведення ремонтно-відновлювальних робіт, тобто майно не знищене і не втратило притаманні йому властивості.

Отже відшкодування власнику будинку завданої майнової шкоди у ринковий цінах на день ухвалення рішення, є належним способом захисту права власності ОСОБА_3

На користь ОСОБА_3 з відповідальної особи ОСОБА_4К, яким завдано майнову шкоду у звязку з чим відбулось зниження цінності будинку слід стягнути 1000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи викладене і на підставі ст.309 ЦПК України через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, колегія суддів оскаржену частину рішення скасовує і ухвалює нове про часткове задоволення зустрічного позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, враховуючи фактично понесені ОСОБА_3 судові витрати в сумі 10000,00 грн. на проведення судової експертизи та її звільнення від сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 7000,00 грн. на відшкодування понесених судових витрат і на користь держави 1427,14 грн. за розгляд справи в суді першої і апеляційної інстанцій.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 06 травня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, а також розподілу судових витрат та ухвалу цього суду від 07.06.2017р. про виправлення описки - скасувати.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 Камільєвича на користь ОСОБА_3 на відшкодування майнової шкоди 49310 (сорок девять тисяч триста десять) гривень 40 копійок та 1 000 гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 Камільєвича на користь ОСОБА_3 у відшкодування фактично понесених судових витрат на проведення експертизи 7000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 Камільєвича в дохід держави 1427 гривень 14 копійок судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: