Справа № 214/7315/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
27 лютого 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Євтушенка О.І.,
за участю: секретаря судового засідання Бєлікової О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою 13.12.2016 року, в якій просив суд визнати його матір ОСОБА_2 такою, що втратила право користування належним йому житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.
В обґрунтування предявлених вимог вказав, що він є власником квартири АДРЕСА_2, в якій з 23.10.2012 року значиться зареєстрованою його матір ОСОБА_2, яка фактично у вказаному житловому приміщенні ніколи не проживала, а її реєстрація була формальною. Оскільки реєстрація відповідача в належному позивачеві житловому приміщенні обмежує його права та змушує нести додаткові витрати на оплату комунальних послуг за неї, що ставить його в скрутне матеріальне становище, у звязку з чим зазначені обставини спонукають позивача звернутись до суду за захистом своїх майнових та житлових прав.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, однак подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, в контексті ст.ст.74,76 ЦПК України повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.
Зі згоди позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів.
Суд, дослідивши вимоги позовної заяви, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.
Згідно відомостей з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області та листі Відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради №3666 від 09.11.2016 року (а.с.9, 13), за вказаною адресою з 23.10.2012 року значиться зареєстрованою ОСОБА_2
Як вказував позивач, що також підтверджується його свідоцтвом про народження серії І-КИ № 817257 від 13.09.1990 року (а.с.18), ОСОБА_2 є його рідною матірю.
Таким чином, визначаючи характер спірних правовідносин між сторонами, з урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що вони склались між власником житла та членом його сімї, у звязку з чим регулюються ст.405 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.319, ч.1 ст.391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
З аналізу положень ст.ст.391, 396 ЦК України слідує, що позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Як встановлено в ході судового розгляду, відповідач ОСОБА_2 в належному позивачеві житловому приміщенні, розташованому за адресою: вул. Співдружності 96/157, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, дійсно зареєстрована, але фактично не проживає з 23.10.2012 року та по теперішній час, свідченням чому є акт з місця проживання від 21.10.2016 року (а.с.8).
Згідно ч.1 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла в силу наявності особистого сервітуту мають право користування цим житлом відповідно до закону. Натомість, як слідує з положень ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Оскільки відповідач в належному позивачеві житлі не проживає понад 4 роки, добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає, а її реєстрація створює позивачеві перешкоди в користуванні належною йому власністю, обмежуючи майнові права ОСОБА_1, через що він вимушений сплачувати за відповідача додатково комунальні послуги, що негативно впливає на його матеріальний стан, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість предявлених позивачем вимог та необхідність їх задоволення із визнанням ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №157 в буд.№96 по вул. Співдружності в м. Кривому Розі Дніпропетровській області.
Керуючись ст. ст.4-11, 15, 60, 61, 208 ч.1 п.2, 209, 212-215, 218, 222-226, 293, 294, 296 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
ВизнатиОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_3.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Суддя О.І. Євтушенко