Справа № 357/8832/16-ц Головуючий у І інстанції Бондаренко О. В.
Провадження № 22-ц/780/2328/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 24 16.05.2017
УХВАЛА

Іменем України

16 травня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Гуля В.В., Сліпченка О.І.

при секретарі - Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Юпітер страхування життя Вієнна ОСОБА_3», назва якого змінена на ПрАТ «Страхова компанія «ОСОБА_4 Вієнна ОСОБА_3», треті особи: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Товариство з обмеженою відповідальністю «Консультаційний центр «Фінанси і Захист», про захист прав споживача та стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 13.01.2012 року ним була оформлена заява (опитувальник), яка є пропозицією страхувальника укласти договір страхування на підставі ОСОБА_5 добровільного страхування життя ПрАТ «Юпітер Страхування життя Вієнна ОСОБА_3» від 01.04.2009 року зі змінами, в якій він записав посилання на дату реєстрації ОСОБА_5 та номер їх реєстрації за наданим представниками страхової компанії зразком, а самі ОСОБА_5 не були надані для ознайомлення. На надісланій йому заяві містяться відмітки Страховика про те, що він повністю приймає запропоновані ним умови страхування та підтверджує факт укладення договору, за результатом укладання яких були випущенні два поліси 5-ОС/1№ 017012, 1-ОС/1№ 017112. На розрахунковий рахунок ЗАТ «Юпітер Страхування життя Вієнна ОСОБА_3», позивач вніс такі страхові внески: за полісом 5-ОС/1№ 017012 : 09.01.2013 року 6775 грн., 09.01.2014 року 6760 грн., 08.01.2015 року 6770 грн. та за договором 1-ОС/1№ 017112: 09.01.2013 року 225 грн., 09.01.2014 року 225 грн. та 08.01.2015 року 225 грн. При отриманні Витягу з ОСОБА_5 позивач побачив розбіжності, а саме у назвах СК, тому остаточно просив визнати недійсними Поліси страхування життя 5-ОС/1№ 017012, 1-ОС/1№ 017112, укладені на підставі заяви (опитувальника) №1038148 від 13.01.2012 року, зареєстровані Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України під №0190218 від 01.04.2009 року із змінами №1,2 між ним та ПрАТ «Юпітер страхування життя Вієнна ОСОБА_3 груп», який у вересні 2016 року змінив назву на ПрАТ «Страхова компанія «ОСОБА_4 Вієнна ОСОБА_3 груп»; стягнути на його користь із відповідача кошти у розмірі 27 980 грн., перераховані ним відповідачу; стягнути на його користь з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.; стягнути на його користь з відповідача понесені ним судові витрати.

Представник відповідача позов не визнала, у своїх письмових запереченнях зазначила, що оспорюваний позивачем договір страхування життя було укладено з дотриманням вимог діючого законодавства, позивачу був наданий витяг з ОСОБА_5 страхування життя, а не повний текст ОСОБА_5, оскільки розділи ОСОБА_5 страхування чи їх Додатків, що містять розрахунки, є комерційною таємницею страховика і розповсюдженню не підлягають, але у наданому витягу із ОСОБА_5 є вся необхідна інформація для укладення договору страхування, позивач отримав договір, жодних заперечень з приводу його умов не висловлював, підписав договір, регулярно оплачував страхові внески, а отже умови укладеного договору його повністю влаштовували. Також, позивачем не надано жодних доказів понесеної моральної шкоди.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач подав апеляційну скаргу посилаючись на те, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме судом не встановлено, що істотні умови полісів не відповідають ОСОБА_6 України «Про страхування» та ЦК, крім того суд не звернув уваги, що у витягу із ОСОБА_5 відсутній підпис позивача, який би свідчив про його ознайомлення із правилами. Тому просить постановити ухвалу, якою скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що за заявою ( опитувальником) № 038148 від 13.01.2012 року, отриманої страховиком 19.01.2012 року, між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем було укладено Договори страхування життя 5-ОС/1 № 017112 та 1-ОС/1№ 017112, посвідчені Полісами на виконання яких страхувальником вносились страхові внески.

Як передбачено п.20.6 полісу 5-ОС/1 № 017012 та п. 16.7 полісу 1-ОС/ № 017112, договір містить конкретні умови страхування, визначені за згодою сторін при його укладенні відповідно до чинного законодавства України. Договір має переважну юридичну силу перед ОСОБА_5 страхування та Додатками до них. У всьому іншому, що спеціально не обумовлено в договорі, сторони керуються ОСОБА_5 страхування, витяг з яких є невідємною частиною цього договору, зокрема, порядок зміни і припинення дії договору, умови здійснення страхової виплати, права та обовязки сторін встановлені у ОСОБА_5 страхування. Причини відмови у страховій виплаті, виключення із страхових випадків передбачені розділом 4 ОСОБА_5 страхування.

Також встановлено, що договорами страхування життя, які було укладено між сторонами у справі, передбачено всі істотні умови, які є обовязковими згідно чинного законодавства для договорів даного виду. При цьому позивачем договори страхування було підписано, він погодився з їх умовами, які були запропоновані страховиком, жодних заперечень з приводу умов договорів страховик від позивача не отримував, тобто, було погоджено всі умови договору, позивач отримав Поліси та сплачував страхові внески, змін до договорів страховику не надавав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Так, звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач зазначив, що підставами для визнання недійсним договору страхування є невідповідність тим умовам, які є істотними за ст.982 ЦК України. Крім того, посилався на порушення відповідачем ОСОБА_6 України «Про захист прав споживача» щодо надання повної, вичерпної та достовірної інформації про продукцію та виробника та неналежного виконання умов договору.

За ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.

Зі змісту ч. 1 ст.627 ЦК України вбачається, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст.998 ЦК України та ст.29 ОСОБА_6 України «Про страхування» договір страхування є нікчемним або визнається недійсним у випадках, встановлених цим Кодексом.

Договір страхування також визнається судом недійсним, якщо: 1) його укладено після настання страхового випадку; 2) об'єктом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації.

Так, за ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину вимог , які встановлені частинами 1-3,5,6 ст. 203 цього Кодексу.

В ст.203 ЦК України вказано на те, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, а волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони прийняли договір страхування укладений між ними до виконання у 2012 році, позивач сплачував страхові внески за договором, тобто сторони прийняли на себе всі права та зобов'язання, передбачені цим договором, виконані всі дії, які не суперечать намірам та інтересам сторін, позивач мав необхідний обсяг цивільної дієздатності, його волевиявлення було вільним та відповідало його внутрішній волі, що підтверджено позивачем, який особисто підписав договір, чим засвідчив отримання всієї необхідної інформації та те, що він погодився з умовами договору; на момент укладення договору позивач не навів жодних зауважень щодо змісту цього правочину, тому суд правильно вважав, що у даному випадку не вбачається жодної з перелічених позивачем підстав для визнання правочину недійсним, зі змісту договору не вбачається умов, які законом визнаються несправедливими, як не вбачається і будь-яких інших істотних умов, які не погоджено сторонами, тому дійшов правильного висновку про недоведеність та необґрунтованість указаних позовних вимог, адже позивачем не доведено, наявності підстав для визнання недійсним правочину.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що суд прийшов до помилкових висновків, оскільки на момент укладення договорів відповідач не надав позивачу ОСОБА_5 страхування життя до Полісів, в яких міститься частина істотних умов договору страхування, позивач підписав лише заяву (опитувальник), підпису позивача на Полісах немає, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки позивач своєю поведінкою підтвердив фактичне виконання оспорюваного договору страхування та погодження з його умовами, сплачуючи тривалий час страхові внески на умовах договору та не висловлюючи ніяких заперечень щодо не ознайомлення його з ОСОБА_5 страхування життя до Полісів впродовж тривалого часу.

Інші доводи та обставини, на які посилається позивач у апеляційній скарзі, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують, оскільки були предметом дослідження судом першої інстанції і при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 308,314,315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :