Справа № 450/3057/16-ц Провадження № 2/450/526/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мусієвського В.Є.,

при секретарі Штойка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадку спадкування за законом, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з цивільним позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати за нею право власності на будинковолодіння № АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті діда та матері.

Свої вимоги мотивує тим, що її дід ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, за ним на праві власності рахувався житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться в АДРЕСА_1

Своїм майном на випадок смерті дід не розпорядився, тому його успадковують спадкоємці за законом. Матір позивача, ОСОБА_4, яка являється дочкою ОСОБА_3 вважається такою, що прийняли спадщину після його смерті, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом з батьком, за зазначеною адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла матір позивача ОСОБА_4, яка своїми майновими правами на випадок смерті не розпорядилася. Позивач являється єдиним спадкоємцем майна матері, та вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із нею на час відкриття спадщини і протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявила про відмову від неї. Проте не має можливості здійснити своє право на спадкування в позасудовому порядку з причин відсутності правовстановлюючих документів на будинок так як за життя матір не оформила право власності на успадковане нею після смерті свого батька майно. З цих підстав просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на будинок з приналежними господарськими будівлями.

Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце судового розгляду була належним чином повідомлена, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказує про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, однак подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій зазначила, що не заперечує щоб спадщину після смерті її батька ОСОБА_3 прийняла її племінниця ОСОБА_1, майнових претензій у спадковому майні вона немає.

Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер дід позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 28.09.2016 року, яке видане повторно Пустомитівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Так, спірні правовідносини регулюються ЦК УРСР 1963 року, який був чинним на момент їх виникнення.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

З листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» випливає, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

В рішенні Конституційного Суду України у справі №1-7/99 від 09.02.1999 року, суд дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, в склад якої увійшло право власності на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1, що стверджується довідкою Винничківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 28.09.2016 року № 474, відповідно до якої за ОСОБА_3 згідно погосподарських книг Винничківської сільської ради рахується житловий будинок та господарські будівлі за вказаною вище адресою.

Згідно даних Технічного паспорту, який складений 17.10. 2016 року, слідує, що в АДРЕСА_1 знаходиться житловий будинок загальною площею 67,2 кв.м, житловою площею 37,8 кв.м., допоміжною площею - 29, 4 кв.м, який складається з А-1 житлового будинку, Б - господарські будівлі, В - літня кухня, пг - погріб, Г - вбиральня, № 1- огорожа, № 2 - хвіртка, І, ІІ - сходи.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР, до спадкоємців першої черги за законом належать діти, дружина і батьки померлого, спадкоємці першої черги за законом успадковують майно померлого в рівних частках.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є його діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, яке видане 17.08.1946 року Райбюро ЗАГС Винничківського району.

Після відкриття спадщини, ОСОБА_4 не зверталась в державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, при цьому, фактично вступила в управління і володіння спадковим майном, оскільки на момент смерті батька вона постійно проживала разом з ним, що підтверджується довідкою № 474 від 28.09.2016 року, виданою Винничківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №185 від 14.06.1994 року, яка діяла на момент відкриття спадщини, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 ЦК УРСР).

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.

З Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» випливає, що судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, яке видане Винничківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області 21.08.2013 року.

За життя своїм майном на випадок смерті ОСОБА_4 не розпорядилася, а тому відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкування після її смерті відбувається за законом почергово.

До спадкоємців першої черги спадкування після смерті ОСОБА_4 належить її дочка ОСОБА_1.

Факт родинних відносин першої лінії споріднення між спадкодавцем та позивачем (мати - дочка) стверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 від 03.12. 1983 року, згідно якого ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 року, її батьками значаться ОСОБА_9 та ОСОБА_4.

Прізвище "ОСОБА_1" змінене на "ОСОБА_1" внаслідок укладення шлюбу з ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії НОМЕР_5 від 13.10. 2012 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на день смерті матері ОСОБА_4 постійно проживала та була зареєстрованою разом з нею за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Винничківської сільської ради від 31.10.2016 року № 600 та відміткою у паспорті громадянина України.

У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла спадщину, після смерті матері оскільки постійно проживала разом із нею на час відкриття спадщини і протягом шести місяців після відкриття спадщини не заявила про відмову від неї.

Враховуючи викладене, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_4, яка з підстав, що не заборонені законом а отже правомірно набула право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті свого батька ОСОБА_3, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, спадщину якої, як спадкоємець за законом прийняла її донька ОСОБА_1.

За вказаних вище обставин, враховуючи визнання позову відповідачем, беручи до уваги те, що позивач є єдиним спадкоємцем, яка претендує на спадкове майно та фактично прийняла спадщину, однак не може оформити право власності на неї оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно, те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку; те, що обставини склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, те, що визнання права власності за позивачем на спірне майно не порушить прав відповідача, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 197, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті діда ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та після смерті матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, право власності на будинковолодіння № АДРЕСА_1, загальною площею 67,2 кв.м., житловою площею - 37,8 кв.м., допоміжною площею - 29, 4 кв.м.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

СуддяВ. Є. Мусієвський