Справа №592/8686/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Князєв В. Б.
Номер провадження 22-ц/788/124/17 Суддя-доповідач - Шевченко В. А.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Шевченка В. А.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б. ,

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

на заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 січня 2016 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення сум заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 січня 2016 року на задоволення вказаного позову з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» стягнуто 60839 грн. 38 коп. заборгованості за кредитним договором.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, ставиться питання про скасування оскарженого рішення з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 26 червня 2014 року на підставі анкети-заяви ОСОБА_3 між нею і ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір № , за яким банк надав позичальниці на визначених сторонами умовах 46102 грн. 34 коп. під 15, 99 % річних на строк до 27 червня 2019 року (а. с. 5-9, 10).

Пунктом 2.8 цього договору передбачена комісійна винагорода банку за управління кредитом у розмірі 1, 89 % від суми кредиту, яка сплачується щомісяця за користування кредитом відповідно до графіка платежів (а. с. 5-9, 10).

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором за нею станом на 18 серпня 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 60839 грн. 38 коп.: 45595 грн. 77 коп. - по тілу за кредиту, 2266 грн. 69 коп. - по відсотках, 10576 грн. 92 коп. - по комісії та 2400 грн. - по сплаті штрафу, що підтверджується наданим банком розрахунком цієї заборгованості (а. с. 14).

Свого варіанту розрахунку заборгованості відповідачка не надала.

21 серпня 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до ОСОБА_3 з вимогою про дострокове повернення кредиту, утім заборгованість відповідачкою погашена не була (а. с. 16-19).

За таких умов рішення суду про задоволення позову ґрунтується на положеннях ст. ст. 526, 1049, 1050, 1054 ЦК України і відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору.

Доводи заявниці щодо нікчемності унаслідок несправедливості передбаченої пунктом 2.8 договору умови про виплату щомісячної комісійної винагороди банку за управління кредитом підлягають відхиленню, виходячи з наступного.

Так, частина 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», на яку посилається у скарзі заявник, передбачає, що кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.

Відповідно ж до п. 17 ч. 1 ст. 1 указаного вище Закону послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Утім у даному випадку сторони у кредитному договорі обумовили комісію за управління кредитом, яка за своєю правовою природою є супутньою послугою.

Тому зазначена вище умова не може визнаватися нікчемною.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16.

Поряд із цим, з даного правового висновку Верховного Суду України слідує, що до відносин з приводу виплати комісійних сум за управління кредитом можуть бути застосовані положення цивільного законодавства щодо оспорюваності правочинів та їх частин.

Однак, ураховуючи, що відповідачкою не оспорювалася умова, визначена п. 2.8 кредитного договору, в тому числі й шляхом визнання її недійсною внаслідок несправедливості в розумінні ч. 5 ст. 11 та ст. 18 Закону «Про захист прав споживачів», - ця обставина з огляду на положення ст. 303 ЦПК не може бути предметом апеляційного розгляду, так як знаходиться поза його межами.

Відсутність письмового повідомлення відповідачки з боку банку стосовно дострокового погашення кредитної заборгованості не є підставою для відмови у задоволенні цієї вимоги, оскільки таке право надано кредитодавцю на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України та ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яке з наявністю попередньої письмової вимоги не пов'язується.

Крім того, таке право банку передбачено і пунктом 15 укладеного між сторонами кредитного договору.

На підставі викладеного колегія суддів визнає, що оскаржене рішення суду є законним і обгрунтованим, тому його в силу ч. 1 ст. 308 ЦПК України слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, відхилити, а заочне рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 січня 2016 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього дня на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -