Провадження № 2/344/1124/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Польської М.В.

при секретарі c/з ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про втрату права користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_3 про втрату права користування житловим приміщенням, а саме квартирою №105 в будинку 17 по вул.. Стуса у м. Івано-Франківську, стягнення судових витрат.

Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала, проти заочного рішення суду не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не прибув і про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку.

З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України.

Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, приходить до висновку що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачу на підставі рішення Івано-Франківського міського суду від 13.04.2016 року належить на праві власності квартира №105 в житловому будинку №17 по вулиці Стуса, в м.Івано-Франківську (а.с.7).

Згідно адресної довідки від 03.01.2017 року (а.с.20) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 24.11.2014 року було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.8).

Також рішенням Івано-Франківського міського суду від 13.04.2016 року (а.с.7), яке набрало законної сили 03.12.2016 року, було припинено право власності ОСОБА_3 на 1/4 частку квартири№105 по вул.. Стуса 17 у м.Івано-Франківську.

За ст..383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та членів своєї сімї.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (частина друга статті 386 ЦК).

При розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність, або інші передбачені ЖК УРСР підстави для позбавлення права на житло.

За вимогами ст..71 Житлового кодексу при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у певних випадках, передбачених цією статтею, однак суду не надано докази, що дані випадки мають місце в спірних правовідносинах.

Як слідує зі ст..72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом та ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ст..212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.71, 72 ЖК України, 383, 386 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212-215 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, таким, що втратив право користування АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянути за письмовою заявою відповідача протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Польська М.В.