Провадження № 2/522/6286/17
Справа № 522/4306/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі - Шевчик В. І.,

розглянувши у судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 06.03.2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, за яким просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17.04.2014 року у цивільній справі №522/29681/13-ц, на утримання дитини - сини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/3 частки від заробітку на 1/8 частки від його заробітку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття, щомісячно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.10.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м.Києві було зареєстровано шлюб між ним, ОСОБА_1, та ОСОБА_2, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 822. ІНФОРМАЦІЯ_13 народився ОСОБА_6 - син ОСОБА_2. 25.06.2010 позивачем усиновлено дитину позивачки - ОСОБА_6, відповідні "зміни прізвища та по-батькові дитини були внесені у свідоцтво про народження, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3, виданого повторно 27.07.2010 року, актовий запис №487.

28.05.2014 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.05.2014 року (цивільна справа №522/3107/14-ц) шлюб між ним та ОСОБА_2 було розірвано. 17.04.2014 року Приморським районним судом м.Одеси у цивільній справі № 522/29681/13-ц з позивача на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частки від його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_12 року. Станом на дату звернення позивача з даним позовом у нього наявна заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина за період з 26.11.2013 року по 17.04.2014 року, яка по мірі можливості ним сплачується.

Разом з тим, позивач зазначає, що на сьогоднішній день, 1/3 відрахувань із його заробітної плати на утримання ОСОБА_3 є надзвичайно складним для нього, оскільки на даний час окрім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_13 р. н., у нього на утриманні знаходяться ще двоє дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, а також дружина ОСОБА_9, яка на даний час не працює. Окрім його заробітної плати у них немає жодного іншого доходу. Його дружина ОСОБА_9 є внутрішньо переміщеною особою, яка змушена була покинути своє місце проживання, у зв'язку з проведення антитерористичної операції за місцем її реєстрації та проживання: АДРЕСА_1. Допомоги у відповідності до Постанови КМУ №505 від 01.01.2014 року не отримувала. Зазначив, що не заперечую проти свого обов'язку утримувати дитину, яку усиновив, однак в розмірі 1/3 частини від його заробітку, з урахуванням перебування на його отриманні дружини та двох дітей від нового шлюбу для нього це надто важко. Вважає, що викладені обставини надають правові підстави для зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/3 частини від його заробітку, що у процентному співвідношенні складає 33 %, до 1/8 частини від заробітку, що у процентному співвідношенні складає 13 %. Таким чином, якщо на утримання кожного із дітей він витрачатиму по 13 % від свого заробітку загальні витрати на утримання дітей складатимуть 39 % від заробітку, інші 61 % (по 30,5 % на кожного) залишається на утримання його з дружиною.

До суду позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, надав до суду заяву (а.с.68), згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов.

Відповідачка та її представник ОСОБА_10 (діє на підставі довіреності від 05.04.22017 року) у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити. Представник відповідачки зазначив, що, виходячи з довідки про заробітку плату позивача, то 1/8 частка становитиме 180 грн. На теперішній час відповідачка не працює, перебуває у декретній відпустці, заробітку не має. Такий розмір аліментів не дасть можливості належним чином забезпечувати дитину, яку позивач усиновив (на той час він запевняв суд, що зможе забезпечувати сина). Позивач іноді платить аліменти на суму 400 грн. і тільки за останні два місяці платив по 800 грн.; у нього існує заборгованість (останнього разу по заборгованості сплатив за березень 2012 року, це залишився один рік). Крім матеріального забезпечення позивач участь у вихованні дитини не приймає. Відповідачка додатково пояснила, що дитину відповідач знає з самого народження та всиновив за домовленістю обох, а дитина знає позивача як єдиного батька. Проте, позивач до сина не з'являється, не дзвонить, не зустрічається. Вказала, що якщо дзвонить позивачу, то відповідає його дружина, яка постійно погрожує. Зазначила, що за нинішньою дружиною позивача після їх браку зареєстровано більше 6 об'єктів нерухомості. Дитина дуже хворіє (у нього вроджений дефект хребта - одного 5 хребця поперекового відділу) та вони постійно кожні 6 місяців проходять обстеження у хірурга та травматолога. Дитина ходить на кружки зі стрільби у школі, були і в басейні та на гімнастиці. Зазначила, що вона оплачує за навчання дитини у школі, його одяг, та ці аліменти мають важливе для неї значення. Просили відмовити у задоволенні позову.

Суд з урахуванням вимог ст.. 169 ЦПК України, за згодою осіб, які брали участь у справі, ухвалив слухати справу за відсутності позивача, сповіщеного належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_13 народився ОСОБА_6 - син ОСОБА_2. Також сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.10.2008 року та рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28.05.2014 року (справа №522/3107/14-ц) шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції в м. Києві 25.10.2008 р., актовий запис № 822, було розірвано (а.с.6).

У відповідачки ІНФОРМАЦІЯ_6 року народився син - ОСОБА_6.

З пояснень сторін та матеріалів справи суд вбачає, що позивач усиновив сина ОСОБА_2 та відповідно до Свідоцтва про народження серії НОМЕР_4, виданого повторно Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 27 липня 2010 року, актовий запис №487, були внесені відповідні зміни прізвища та по-батькові дитини та батьками ОСОБА_3 є: батько - ОСОБА_1; мати - ОСОБА_2. Зазначене також підтверджується рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.06.2010 року (справа №2о-190/10р (а.с.7-9).

Приморським районним судом м. Одеси за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини 17 квітня 2014 року винесено рішення, яким позов було задоволено у повному обсязі : стягнуто з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_2, аліменти на утримання спільної дитини сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, в розмірі 1/3 (однієї третьої) частки (але не менше 30 % (тридцяти відсотків) від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від заробітку ОСОБА_1, починаючи з 26 листопада 2013 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_11 року (справа №522/29681/13-ц) (а.с.4-5).

Так, позивач на підтвердження своїх доводів зазначав, що його сімейний стан змінився, погіршилося матеріальне становище.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Виходячи із системного аналізу положень ст. 192 СК України, зробленого у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року N 143цс13, зазначена стаття вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм щодо обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі") (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 5 лютого 2014 р. у справі N 6-143цс13).

Статтею 11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За розглядом справи судом встановлено, що на теперішній час позивач перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7, виданим 30 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві (а.с.10).

Від спільного шлюбу з ОСОБА_9 у позивача є малолітні діти : доньки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7 (Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 від 27.05.2016 року (а.с.11), та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8 (Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_6 від 19.07.2014 року (а.с.12).

Тобто, суд вбачає, що дійсно на теперішній час сімейний стан позивача змінився та його утримання перебувають ще дві малолітні доньки, окрім усиновленого ОСОБА_3.

Між тим, суд не приймає до уваги посилання позивача на погіршення майнового стану, на підтвердження чого ОСОБА_1 надав довідку ТОВ «Таун Хаус Білдінг» про доходи від 02.02.2017 року (а.с.13), згідно якої сукупний дохід позивача на посаді генерального директора становить за період з січня 2016 року по грудень 2016 року 18 100 грн. (тобто фактично 1500 грн. на місяць).

Суд вбачає, що згідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», мінімальна заробітна плата у 2017 році складає 3200 грн. на місяць (або 19,34 грн. за годину у погодинному розмірі) (ст..8 Закону).

Таким чином, суд не може вважати вказану довідку ТОВ «Таун Хаус Білдінг» про доходи позивача від 02.02.2017 року належним та допустимим доказом у підтвердження вимог позивача.

Інших належних та допустимих доказів у обґрунтування своїх доводів позивач до суду не представив. Судом також не приймаються до уваги твердження позивача стосовно того, що на його утримання перебуває дружина, яка самостійного заробітку не має та допомогу як внутрішньо переміщена особа не отримує, оскільки зазначене не знайшло підтвердження у матеріалах справи та під час судового розгляду справи.

Крім того, суд враховує, що згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта №85579198 від 21.04.2017 року, наданої суду стороною відповідача, за ОСОБА_9 (нинішньою дружиною позивача) зареєстровано на праві приватної власності 5 об'єктів нерухомого майна.

Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове підтвердження обґрунтувань позивача своїх позовних вимог. Виходячи з того, що у ОСОБА_1 дійсно на теперішній час змінився сімейний стан та на його утримання перебувають що дві малолітні доньки, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог.

На підставі викладеного, з урахуванням того, що усиновляючи ОСОБА_3, позивач усвідомлено взяв на себе обов'язки щодо забезпечення належного утримання даної дитини, дитина ОСОБА_3 потребує постійного медичного нагляду лікарів у зв'язку з наявністю дефекту хребта, мати дитини на теперішній час перебував у декретній відпустці та самостійного заробітку не має, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 17.04.2014 року по цивільній справі № 522/29681/13-ц на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, з 1/3 (однієї третьої) частки на 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_12 року, щомісячно.

У відповідності до ст.. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 141, 180, 181-182, 192 СК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-58, 60, 61, 179, 208-210, 213-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - задовольнити частково.

Зменшити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_9, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_10, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, за рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 17.04.2014 року по цивільній справі № 522/29681/13-ц на утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, з 1/3 (однієї третьої) частки на 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_12 року, щомісячно.

В іншій частині вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, яки брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Домусчі Л.В.

18.05.2017