УхвалА

іменем україни

15 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Закропивного О.В., Хопти С.Ф.

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні жилим будинком та земельною ділянкою за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 19 вересня 2016 року

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні жилим будинком та земельною ділянкою.

Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 6 квітня 2016 року позов задоволено. Зобов'язано ОСОБА_5 перенести майданчик для компосту (гноярку), що знаходиться на її земельній ділянці поблизу сараю, розташованих по АДРЕСА_1 на відстань не ближче 15 метрів до суміжної межі земельної ділянки та житлового будинку ОСОБА_4, які знаходяться по АДРЕСА_2; перенести вигрібну яму (сечозбірник), розташовану також у зазначеному місці на відстань не ближче 5 метрів до суміжної межі земельної ділянки, та 8 метрів до жилого будинку ОСОБА_4; зрізатиз видаленням коріння дерева, що ростуть вздовж суміжної межі згаданих земельних ділянок, а саме: 1) горіх діаметром 60 мм, віком приблизно 4 роки; 2) абрикос діаметром 220 мм, віком приблизно 10 років; 3) горіх діаметром 70 мм, віком приблизно 4 роки; 4) ясен діаметром 230 мм віком приблизно 10 років; 5) горіх діаметром 50 мм, віком приблизно 3 роки; 6) горіх діаметром 20 мм, віком приблизно 2 роки; 7) горіх діаметром 20 мм, віком приблизно 2 роки; 8) вишню діаметром 40 мм віком приблизно 5 років; 9) абрикос діаметром 40 мм, віком приблизно 10 років; 10) горіх діаметром 150 мм, віком приблизно 10 років; 11) вишню діаметром 70 мм віком приблизно 8 років; 12) горіх діаметром 250 мм, віком приблизно 12 років; 13) вишню діаметром 100 мм віком приблизно 10 років; 14) ясен діаметром 30 мм віком приблизно 2 роки; припинити утримувати худобу, свійські тварини, птицю в сараї, який розташований за вказаною вище адресою. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 понесені ним судові витрати: 243 грн60 коп. сплата судового збору; 1 500 грн оплата правової допомоги, наданої адвокатом.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 23 травня 2016 року рішення суду першої інстанції в частині зобов'язання ОСОБА_5 щодо зрізання дерев з видаленням коріння, що ростуть вздовж суміжної межі земельних ділянок та припинення утримувати худобу, свійських тварин, птицю в сараї, який розташований на земельній ділянці ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_4 у цій частині відмовлено. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 липня 2016 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 23 травня 2016 року на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що під час розгляду справи за його клопотання судом була призначена і проведена судова будівельно-технічна експертиза, за яку він поніс витрати в розмірі 2 500 грн., що підтверджується квитанцією від 30 листопада 2015 року. Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 6 квітня 2016 року його позов задоволено в повному обсязі, однак питання щодо понесених ним витрат на проведення судової експертизи не вирішено.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив суд ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_5 на його користь судові витрати за проведення судової експертизи в розмірі 2 500 грн.

Додатковим рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 18 квітня 2016 року заяву ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати за проведення судової експертизи в розмірі 2 500 грн.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 19 вересня 2016 року додаткове рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 18 квітня 2016 року скасовано. У задоволенні заяви ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, додаткове рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Скасовуючи додаткове рішення суду першої інтенції та відмовляючи у задоволенні заяви, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ч. 1 ст. 88, 220 ЦПК України, дійшов до правильно висновку про відмову у задоволенні заяви щодо ухвалення додаткового рішення, оскільки під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат, пов'язаних із проведенням судової експертизи до ухвалення судового рішення по справі, не надавалися, клопотання не заявлялося. 8 квітня 2016 року при зверненні до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_4 було надано квитанцію про сплату 2 500 грн за проведення судової експертизи, проте при вирішенні спору по суті цей доказ не досліджувався, а тому додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може.

Зазначений висновок відповідає роз'ясненням, які викладені у п. 41 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Хмельницької області від 19 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник О.В. Закропивний С.Ф. Хопта