РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/272/17

Провадження № 2/700/200/17

17 травня 2017 року Лисянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючої Добриднюк Н.О.

при секретарі Мельніченко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка справу за позовом ОСОБА_1 до Почапинської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Почапинської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування своїх вимог пояснила, що 18 вересня 1996 року в с.Почапинці Лисянського району Черкаської області померла ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вона є спадкоємцем за заповітом та фактично прийняла спадщину оскільки не відмовлялася від спадщини та звернулася до нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини. Однак, переоформити на себе земельну ділянку вона не мала змоги, оскільки всі правовстановлюючі документи на земельну ділянку перебували у незаконному володінні ОСОБА_3, що змусило її звернутися до суду з позовом про витребування документів з чужого незаконного володіння. 27 жовтня 2011 року Лисянський районний суд зобовязав ОСОБА_3 передати їй наступні правовстановлюючі документи: державні акти на право приватної власності на землю серії І-ЧР №02883, серії І-ЧР №028838, видані на підставі рішення Почапинської сільської ради від 29.01.2002 року на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_4; свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Лисянською державною нотаріальною конторою на імя ОСОБА_1. Та отримати дані документи вона змогла лише в січні 2017 року.

Через відсутність правовстановлюючих документів вона не мала змоги оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому вона вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , яка залишилась після смерті ОСОБА_2.

В судове засідання позивач не зявилася, звернулася до суду з заявою в якій підтримує свої позовні вимоги та просить справу розглянути без її участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою в якій просять розглянути справу без їхньої участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення.

18 вересня 1996 року в с.Почапинці Лисянського району Черкаської області померла ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач є спадкоємцем за заповітом та фактично прийняла спадщину оскільки не відмовлялася від спадщини та звернулася до нотаріальної контри з заявою про прийняття спадщини , що підтверджується інформаційною довідкою державної нотаріальної контори №588/01-16 від 19.04.2017 року. Крім того, переоформити на себе земельну ділянку позивач не мала змоги, оскільки всі правовстановлюючі документи на земельну ділянку перебували у незаконному володінні ОСОБА_3, що змусило позивача звернутися до суду з позовом про витребування документів з чужого незаконного володіння. З рішення Лисянського районного суду № 2-440 від 27.10.2011 року вбачається, що ОСОБА_3 було зобовязано передати ОСОБА_1 наступні правовстановлюючі документи: державні акти на право приватної власності на землю серії І-ЧР №02883, серії І-ЧР №028838, видані на підставі рішення Почапинської сільської ради від 29.01.2002 року на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_4; свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Лисянською державною нотаріальною конторою на імя ОСОБА_1. ОСОБА_1 змогла отримати вищевказані правовстановлюючі документи лише в січні 2017 року.

Таким чином позивач була позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі, тому позивач вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_2.

Відповідно до ст.548 ЦК України (1963 р.) не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК України (1963 р.) дії, що свідчать про прийняття спадщини спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

З огляду на викладене, право власності на земельну ділянку для веденя товарного сільськогосподарського виробництва, що залишилася після смерті ОСОБА_2 необхідно визнати за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 548, 549 (1963 р.)ЦК України, 10, 60, 212-215 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Почапинської сільської ради Лисянського району Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськосподарського виробництва площею 5.29 га, згідно державного акту на право приватної власності на земелю серії І-ЧР №029017 виданого 12 квітня 2002 року на імя ОСОБА_5, яка померла 18.09.1996 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Головуюча -