Справа № 199/7867/16-ц
18.01.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
при секретарі Борулько М.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» про стягнення збитків, трьох відсотків річних та пені,-
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення збитків, трьох відсотків річних та пені.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що йому на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС №337557 на праві власності належить автомобіль «Фольксваген», державний номер НОМЕР_1.
23.09.2014 року з вини відповідача ОСОБА_2, що керував автомобілем «Мерседес», державний номер НОМЕР_2, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю позивача заподіяно механічні пошкодження. Вина водія ОСОБА_2 підтверджується Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2014 року.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2016 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12.08.2015 року, ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.11.2015 року залишені без змін, а рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12.08.2015 року набрало чинності.
У судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмову заяву, якою підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив справу слухати у його відсутність, проти постановлення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС №337557 на праві власності належить автомобіль «Фольксваген», державний номер НОМЕР_1.
23.09.2014 року з вини відповідача ОСОБА_2, що керував автомобілем «Мерседес», державний номер НОМЕР_2, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобілю позивача заподіяно механічні пошкодження. Вина водія ОСОБА_2 підтверджується Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2014 року.
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12.08.2015 року по цивільній справі №199/2656/15-ц (2/199/1659/15) з відповідача ОСОБА_2 була стягнута сума матеріальних збитків 47872,99 гривень, з яких: майнова шкода у розмірі 47729,81 гривень разом, судові витрати - 143,18 гривень; з ОСОБА_3 «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» стягнуто матеріальних збитків 29571,63 гривень, з яких матеріальна шкода 29496,05 гривень, судові витрати 75,58 гривень.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2016 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12.08.2015 року, ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.11.2015 року залишені без змін, а рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12.08.2015 року набрало чинності.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» здійснило виплату, стягнутих за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду від 12.08.2015 року коштів у сумі 29571,63 гривень, 09.08.2016 року, відповідач ОСОБА_2 до теперішнього часу не здійснив виплату, стягнутих з нього за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду від 12.08.2015 року коштів у сумі 47872,99 гривень.

Відповідно до ч.3,4 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини; вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою.

Статтею 6 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п. 22.1 статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Згідно із пунктом 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

У відповідності до положень ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з п.1-3 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який построчив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитись від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

За ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

П. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року №4 зазначено, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу страхувальника зобов'язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК).

Також, відповідно до узагальнення судової практики Верховного Суду України від 11.11.2011 «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» оскільки зобов'язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобовязання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов'язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов'язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов'язання.

До посилань відповідача ОСОБА_3 «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» на своєчасність виплати страхового відшкодування, призначеного за рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12.08.2015 року, яке було здійснено в межах строків регламентованих вимогами п. 36.2. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд ставиться критично, оскільки дані терміни відносяться до позасудового вирішення питання виплат відшкодування, а необхідність прийняття відповідного рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентованої виплати), визначеного п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентованої виплати) розглядається в судовому порядку, зумовлена загальними умовами виконання рішення суду з урахуванням строку набрання ним чинності.

у даному випадку страховик ОСОБА_3 «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» безпідставно відмовив у виплаті страхового відшкодування позивачу, у звязку з чим позивач був змушений звернутись до суду з позовом, тому суд вважає, що строк виплати недоплаченого страхового відшкодування відповідачем ОСОБА_3 «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» настав з дня часткової виплати страхового відшкодування у сумі 20335,82 гривень, а саме з 28.03.2015 року

Згідно з наданим позивачем розрахунком, пеня, яка підлягає стягненню з відповідача ПРАТ «СК «АСКО-Медсервіс» за період прострочення з 28.03.2015 року по 09.08.2016 року, складає 18253,61 грн.

З урахуванням викладеного суд вважає стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача інфляційні втрати за період прострочення з 24.09.2014 року по 25.10.2016 року (763 дні) у сумі 30590,84 грн. та 3% річних у сумі 3002,23 грн.

З відповідача ПРАТ «СК «АСКО-Медсервіс» на користь позивача суд вважає стягнути за період прострочення з 28.03.2015 року по 09.08.2016 року (500 днів) інфляційні втрати у сумі 7366,29 грн., 3 % річних у сумі 1215,27 грн. та пеню у сумі 18253,61 грн.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, суд вважає стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» судові витрати по сплати судового збору у сумі 604,28 гривень - по 302,14 гривень з кожного.

Керуючисьст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 61, 88, 212, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 1172, 1187, 1194 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» про стягнення збитків, трьох відсотків річних та пені, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1 збитки у сумі 33593,07 гривень, з яких: збитки від інфляції на суму - 30590,84 грн., 3% річних у сумі - 3002,23 гривень, а також витрати по сплаті судового збору на суму 302,14 гривень, а всього 33895 (тридцять три тисячі вісімсот девяносто пять) гривень 21 копійки.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АСКО-Медсервіс» (ЕДРПОУ 13550765) на користь ОСОБА_1 збитки у сумі 26835,14 гривень, з яких: збитки від інфляції на суму - 7366,26 гривень, 3% річних у сумі - 1215,27 гривень, пеня у сумі - 18253,61 гривні, а також витрати по сплаті судового збору на суму 302,14 гривень, а всього 27137 (двадцять сім тисяч сто тридцять сім) гривень 28 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: