АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/659/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 Кузьменко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівВініченка Б. Б., Храпка В. Д.
при секретаріЛюбченко Т. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційні скарги ОСОБА_6 та Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради на рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 16 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради, ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування будівельного паспорта,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 звернулися до суду з даним позовом, яким просили визнати незаконним та скасувати будівельний паспорт, виданий управлінням планування та архітектури департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради, реєстраційний номер НОМЕР_2 від 24.07.2015 на ім'я ОСОБА_6, на будівництво прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1.

В обґрунтування вказано на те, що вони є власниками 1/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1, а власником 19/100 даного домоволодіння є ОСОБА_6 04.06.2009 рішенням Черкаської міської ради НОМЕР_7-1202 на земельну ділянку, площею 72 м.кв., встановлено безоплатний, безтерміновий сервітут на користь ВЖ РЕУ-3 під прохід до квартири, яка обліковується за ВЖ РЕУ-3. Цей земельний сервітут зареєстрований у встановленому порядку в управлінні Держземагенства у Черкаському районі Черкаської області. У 2010 році позивачі приватизували частину домоволодіння, яке обліковувалося за ВЖ РЕУ-3, в рівних частках, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 15.03.2010.

30.06.2011 Черкаська міська рада прийняла рішення НОМЕР_4-663 «Про продаж гр. ОСОБА_6 земельних ділянок по АДРЕСА_1, загальною площею 290 м.кв. Пунктом 2 цього рішення на земельну ділянку, площею 72 м.кв., встановлено безоплатний, безтерміновий сервітут (кадастровий НОМЕР_1) на користь ВЖ РЕУ-3 під прохід до квартири, яка обліковувалася за ВЖ РЕУ-3. На підставі вказаного рішення 14.12.2011 укладено договір купівлі-продажу земельних ділянок між Черкаською міською радою та ОСОБА_6

30.06.2016 департамент архітектури, містобування та інспектування Черкаської міської ради надав відповідь на звернення позивачів, відповідно до якої ОСОБА_6 видано будівельний паспорт НОМЕР_2 від 24.07.2015 на прибудову до житлового будинку по АДРЕСА_1, який передбачає будівництво на земельних ділянках, в тому числі на земельній ділянці з кадастровим НОМЕР_1, площею 72 кв.м.

Вважають, що у відповідності до ч.1 ст. 101 ЗК України, ст. 403 ЦК України дія земельного сервітуту зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої встановлений земельний сервітут, до іншої особи. Тобто при укладені договору купівлі-продажу земельної ділянки, кадастровий НОМЕР_1, між Черкаською міською радою та ОСОБА_6, на дану земельну ділянку повинна зберегтися дія земельного сервітуту. Вважають, що видаяа ОСОБА_6 будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, на яку встановлений сервітут, порушує права позивачів щодо вільного використання сервітуту.

Після отримання у власність ОСОБА_6 земельної ділянки, кадастровий НОМЕР_1, у позивачів виникли проблеми щодо вільного проходу до житла та господарських споруд. В кінці жовтня 2015 року ОСОБА_6 на земельній ділянці, обтяженій сервітутом, звела споруду, яка повністю загородила прохід до квартири позивачів, чим порушено їх права.

Рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 16.01.2017 позовні вимоги у справі задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення. В обґрунтування вказує на те, що даний спір мав вирішуватися у рамках адміністративного судочинства, оскільки Департамент архітектури, містобудування та інспектування, видаючи оспорюваний будівельний паспорт, діяв як суб'єкт владних повноважень. Рішенням суду обмежено права апелянта на використання належної їй земельної ділянки у своїх потребах для будівництва літньої кухні. Судом порушено вимоги ч.2 ст.101 ЗК України. Суд невірно послався на преюдиційнійсть рішення в іншій справі, оскільки в її розгляді не брала участь Черкаська міська рада. ВЖ РЕУ-3 не укладало та не зареєструвало договору сервітуту, тобто не реалізувало відповідного рішення міської ради про встановлення сервітуту. Міська рада неповноважна встановлювати обтяження щодо земельної ділянки своїм рішенням. Сервітут має виникати за договором. Згідно відповідних витягів з поземельної книги та Державного земельного кадастру за спірною земельною ділянкою відсутній зареєстрований сервітут, чого суд не врахував. Земельний сервітут було встановлено на користь ВЖ РЕУ-3, а нормами законодавства не передбачено автоматичного переходу сервітуту до нового власника нерухомості. Суд першої інстанції не надав оцінку листам, які підтверджують відсутність сервітуту. Позивачі користувалися земельною ділянкою апелянта не на підставі сервітуту, а з її дозволу.

Також Департаментом архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування вказано на те, що даний спір мав вирішуватися у рамках адміністративного судочинства, оскільки Департамент архітектури, містобудування та інспектування, видаючи оспорюваний будівельний паспорт, діяв як суб'єкт владних повноважень. Спірний будівельний паспорт видано щодо будівництва на земельній ділянці стосовно якої відсутні будь-які обтяження. За результатами перевірки державної архітектурно-будівельної інспекції в Черкаській області від 21.07.2016 та від 26.07.2016 не встановлено порушень законодавства при видачі спірного будівельного паспорта.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги у даній справі не підлягають до задоволення з таких підстав та мотивів.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що Департамент архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради, видаючи ОСОБА_6 оспорюваний будівельний паспорт, порушив вимоги законодавства та видав дозвільний документ на будівництво на земельній ділянці, обтяженій сервітутом, чим порушив права позивачів щодо користування цією земельною ділянкою.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду та вважає, що встановивши дійсні обставини справи, суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не вбачає, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 належить: 1/3 частина - ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8, по 1/10 частці кожному на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Придніпровським райвиконкомом 15.03.2010 серії НОМЕР_3 (квартира НОМЕР_4, загальною площею 49,3 кв.м.); 19/100 частин - ОСОБА_6 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом 04.02.2000 за №143 (квартира НОМЕР_5); 3/12 частини - ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Придніпровським райвиконкомом 29.09.1993 б/н (1/12 частина) та договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом 28.12.2000 за №6898 (1/12 частина) та ОСОБА_11 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом 10.11.2003 за №6116 (1/12 частина) - (квартира НОМЕР_6); 26/100 частин - ОСОБА_12 на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Придніпровським райвиконкомом 21.07.1993 б/н (13/100 частин) та свідоцтва про право на спадщину, виданого держнотконторою 17.10.2005 НОМЕР_5-4837 (13/100 частин) - (квартира НОМЕР_7).

Це домоволодіння згідно схематичного плану розташоване на земельній ділянці, площею 2101 кв.м.

05.12.2007 між співвласниками ОСОБА_6 (квартира НОМЕР_5), ОСОБА_10, ОСОБА_11 (квартира НОМЕР_6), ОСОБА_13 (квартира НОМЕР_7) та ВЖ РЕУ-3 (квартира НОМЕР_4) було погоджено розподіл земельної ділянки домоволодіння по АДРЕСА_1, що підтверджується заявою та актом розподілу земельної ділянки, який поширюється і на позивачів у справі, оскільки квартира НОМЕР_4, яка обліковувалася за ВЖ РЕУ-3, була приватизована ними в рівних частках, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 15.03.2010.

Згідно витягу із рішення Черкаської міської ради від 04.06.2009 №4-1202 (п. 1.10.3) встановлено на земельну ділянку Черкаської міської ради, площею 72 м.кв. безоплатний, безтерміновий земельний сервітут на користь ВЖ РЕУ-3 під прохід до квартири, яка обліковується за ВЖ РЕУ-3. Встановлений земельний сервітут зареєстрований у встановленому порядку в управлінні Держземагенства у Черкаському районі Черкаської області.

Відповідачці ОСОБА_6 на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку від 23.11.2009 належить земельна ділянка, площею 190 кв.м., шо розташована за вищевказаною адресою.

30.06.2011 Черкаською міською радою прийнято рішення «Про продаж громадянці ОСОБА_6 земельних ділянок по АДРЕСА_1», відповідно до якого вирішено продати громадянці ОСОБА_6 земельні ділянки загальною площею 290 кв.м. по АДРЕСА_1 в м. Черкаси для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за 24500,00 грн., а саме: земельну ділянку 1 (кадастровий НОМЕР_8); земельну ділянку 2 (кадастровий НОМЕР_10); земельну ділянку 3 (кадастровий НОМЕР_9); земельну ділянку 4 (сервітут, кадастровий НОМЕР_1). З цього рішення вбачається, що відносно земельної ділянки наявні обмеження в її користуванні, а саме на частину земельної ділянки, площею 72 кв.м., встановлено безоплатний, безтерміновий земельний сервітут на користь ВЖ РЕУ-3 - прав проходу до квартири, яка обліковується за ВЖ РЕУ-3 (квартира НОМЕР_4).

14.12.2014 між Черкаською міською радою та ОСОБА_6 укладено договір купівлі-продажу земельних ділянок, відповідно до якого ОСОБА_6 придбала земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 290 кв.м., кадастрові номери НОМЕР_8, НОМЕР_10), НОМЕР_9), НОМЕР_1. З цього договору вбачається, що відносно земельної ділянки кадастровий НОМЕР_1 встановлено обмеження в користуванні - на земельну ділянку, площею 72 кв.м., встановлено безоплатний, безтерміновий земельний сервітут на користь ВЖ РЕУ-3 - право проходу до квартири, яка обліковується за ВЖ РЕУ-3.

На підставі рішення Черкаської міської ради від 30.06.2011 НОМЕР_4-663 та договору купівлі-продажу земельних ділянок від 14.12.2011 №7244 ОСОБА_6 видані державні акти на право власності на земельні ділянки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а саме на земельні ділянки: площею 0,0136га, площею 0,0052га, площею 0,0030 га, площею 0,0072 га.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.11.2013 у справі за позовом ОСОБА_7, яка діяла і в інтересах малолітнього ОСОБА_14, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до ОСОБА_6 та до Черкаської міської ради про визнання рішення незаконним та визнання договору купівлі-продажу недійсним позов задоволено частково, визнано рішення Черкаської міської ради від 30.06.2011 «Про продаж ОСОБА_6 земельних ділянок по АДРЕСА_1» незаконним в частині продажу земельної ділянки, на якій розміщений сарай літ. "Б" та погріб літ. "Е"; визнано договір купівлі-продажу земельних ділянок від 14.12.2011, укладений між Черкаською міською радою та ОСОБА_6, недійсним в частині купівлі-продажу земельної ділянки, на якій розміщені сарай літ. "Б" та погріб літ. "Е".

24.07.2015 Управлінням планування та архітектури департаменту архітектури, містобудування та інспектування видано будівельний паспорт на будівництво прибудови до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (оспорюваний у даній справі).

Згідно витягу з Поземельної книги про земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 від 08.12.2011 встановлено земельний сервітут на земельній ділянці під кадастровим НОМЕР_1 площею 72 м.кв.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 15.02.2016 встановлено, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 101 ЗК України дія земельного сервітуту зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої встановлено сервітут, до іншої особи, а після приватизації ОСОБА_6 земельної ділянки під кадастровим НОМЕР_1 площею 72 м.кв. до неї, як до нового власника перейшли обтяження встановлені рішенням Черкаської міської ради від 04.06.2009 НОМЕР_7-1202 стосовно квартири НОМЕР_4.

Відповідно до вимог ст. ст. 98 та 100 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

У відповідності до ч.1 ст. 101 ЗК України та ст.403 ЦК України дія земельного сервітуту зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку щодо якої встановлений земельний сервітут, до іншої особи.

Таким чином, із встановлених фактичних обставин справи та вищенаведених норм законодавства слідує, що до позивачів, у зв'язку з одержанням права власності на квартиру НОМЕР_4 за адресою АДРЕСА_1, від ВЖ РЕУ-3 перейшов і сервітут стосовно земельної ділянки під кадастровим НОМЕР_1, площею 72 м.кв., яка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_6, як необхідна умова для реалізації їх права власності щодо вказаної квартири.

Колегія суддів вважає, що спірний будівельний паспорт, який фактично санкціонує забудову земельної ділянки під кадастровим НОМЕР_1, площею 72 м.кв., стосовно якої наявний сервітут у позивачів, порушує їх право користування нерухомим майном (квартирою АДРЕСА_2), оскільки зробить неможливим або суттєво ускладненим доступ до їх квартири, який забезпечується сервітутом, встановленим щодо земельної ділянки, про забудову якої йдеться у спірному будівельному паспорті.

Колегія суддів враховує, що згідно п. 22-2 постанови пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» земельний сервітут встановлюється відносно певного об'єкта і не залежить від власників цих об'єктів, оскільки його дія зберігається у разі переходу прав на земельну ділянку, щодо якої його встановлено, до іншої особи (частина перша статті 401 ЦК, частина перша статті 101 ЗК).

Колегія суддів відхиляє апеляційні доводи про те, що даний спір має розглядатися у порядку адміністративного судочинства, оскільки в даній справі вимоги позивача направлені на захист їх приватноправового права щодо користування їх власністю, яке порушується оспорюваним будівельним паспортом. При цьому підставою для його скасування є порушення прав позивачів та норм матеріального земельного права, а не ті чи інші протиправні дії Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради, як суб'єкта владних повноважень, який видав вказаний будівельний паспорт.

Не можна погодитися з апеляційними доводами про те, що рішенням суду обмежено права апелянта на використання належної їй земельної ділянки у своїх потребах для будівництва літньої кухні, оскільки у розумінні вимог ч.ч.3, 4 ст.98 ЗК України встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Отже за наявності чинного земельного сервітуту, що має місце в даному випадку, не може йти мови про вчинення власником обтяженої таким сервітутом земельної ділянки дій, які фактично зумовлюють неможливість реалізації прав за таким сервітутом, з мотивів реалізації прав власника обтяженої земельної ділянки на використання свого майна.

Слід відхилити апеляційні доводи про те, що судом порушено вимоги ч.2 ст.101 ЗК України, оскільки вказана норма права судом першої інстанції застосована вірно та у відповідності до її точного змісту, а апелянтом вказаного не спростовано.

Колегія суддів оцінює критично усі апеляційні доводи обох апелянтів про відсутність земельного сервітуту щодо земельної ділянки на забудову якої видано спірний будівельний паспорт, оскільки рішенням Черкаської міської ради від 04.06.2009 №4-1202 (п. 1.10.3) встановлено на земельну ділянку Черкаської міської ради, площею 72 м.кв., безоплатний, безтерміновий земельний сервітут на користь ВЖ РЕУ-3 (як колишнього власника квартири позивачів) під прохід до квартири, яка обліковується за ВЖ РЕУ-3. Встановлений земельний сервітут зареєстрований у встановленому порядку в управлінні Держземагенства у Черкаському районі Черкаської області.

Крім того, в договорі купівлі-продажу земельних ділянок від 14.12.2011 (п.1.1) на підставі якого відповідач ОСОБА_6 придбала у Черкаської міської ради, зокрема, земельну ділянку з кадастровим НОМЕР_1, площею 72 м.кв., вказано про те, що цю земельну ділянку обтяжено сервітутом на користь ВЖ РЕУ-3 (як колишнього власника квартири позивачів) під прохід до квартири, яка обліковується за ВЖ РЕУ-3.

Отже відповідачі у справі були обізнані про наявність вказаного земельного сервітуту та зазначали про це у правовідносинах між собою.

Доказів того, що цей сервітут є нечинним чи скасованим суду на дано не було.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Слід відхилити апеляційні доводи про те, що за результатами перевірки державної архітектурно-будівельної інспекції в Черкаській області від 21.07.2016 та від 26.07.2016 не встановлено порушень законодавства при видачі спірного будівельного паспорта, оскільки вони не спростовують правильність висновків суду у даній справі, так як не свідчать про відсутність сервітуту щодо земельної ділянки на забудову якої видано спірний будівельний паспорт.

Інші доводи апеляційних скарг є несуттєвими, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для скасування рішення суду, яке є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційні скарги - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 16 грудня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 до Департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради, ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування будівельного паспорта - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :