Справа № 428/2116/17
Провадження №2/428/1214/2017
21 квітня 2017 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі: головуючого судді Журавель Т.С., при секретарі Колядінцевій П.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРІНКОМ», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Дахмонтажрембуд» про визнання поруки припиненою, -
ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «УКРІНКОМ», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Дахмонтажрембуд» про визнання припиненою з 02.06.2016 року поруку позивача за Договором поруки від 11.05.2012 року по всім зобовязанням, що випливають з Кредитного договору №4805 від 11.05.2012 року.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 11.05.2012 року між ПАТ «Український інноваційний банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ «УКРІНКОМ» та ТОВ «Дахмонтажрембуд» було укладено Кредитний договір № 4805, за якою банк надав позичальнику кредит на умовах відновлювальної кредитної лінії на термін до 31 грудня 2012 року з лімітом заборгованості в розмірі 8 000 000 грн., який згодом був збільшений згідно з додаткових угод до 11 500 000 грн. В забезпечення виконання кредитної угоди з ОСОБА_1 було укладено договір поруки від 11 травня 2012 року, відповідно до п.1.1, 1.2 якого поручитель взяв на себе зобовязання солідарно у повному обсязі відповідати перед кредитором за виконання зобовязань позичальника за кредитною угодою. Договором поруки встановлено термін дії договору, проте не встановлено строку поруки. У пункті 3.1 кредитної угоди сторонами було встановлено граничний термін повернення кредиту 31.12.2012 року. Додатковими угодами до кредитної угоди цей термін неодноразово переглядався. У додатковій угоді № 22 сторонами остаточно було визначено граничний термін повернення кредиту 01.12.2015 року. Отже, строк виконання зобовязань позичальника за кредитною угодою настав 01.12.2015. Останнім днем шестимісячного строку для подачі відповідачем позовної заяви до поручителя ОСОБА_1 було 01.06.2016 року. Зважаючи на те, що відповідачем не було предявлено позову до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання за кредитною угодою (01.06.2016 року) порука ОСОБА_1 є припиненою з 02.06.2016 року. З огляду на викладене позивач звернувся з даним позовом до суду.
Сторони в судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляд справи повідомлені належним. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи без його участі. Представника відповідача та третьої особи причини неявки суду не повідомили.
У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 11.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дахмонтажрембуд» було укладено кредитний договір №4805 про відкриття відновлювальної кредитної лінії. Відповідно до п. 3.1 договору банк надає позичальнику відновлювану кредитну лінію в розмірі 8000000 грн. на термін до 31 грудня 2012 року. Граничним терміном повернення кредиту є 31.12.2012 року.
Відповідно до п.п. 1, 2 Додаткової годи № 22 до Кредитного договору №4805 про відкриття мультивалютної відновлювальної кредитної лінії від 11.05.2012 року, укладеної 29.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дахмонтажрембуд», договору банк надає позичальнику кредит на умовах мультивалютної відновлюваної кредитної лінії в розмірі 11500000 грн. або еквівалент у доларах США по курсу Національного банку України на дату видачі кредитних коштів на термін до 01 грудня 2015 року. Граничним терміном повернення кредиту є 01.12.2015 року.
До кредитної угоди № 4805 від 11.05.2012 року неодноразово вносились зміни Додатковими угодами до Кредитного договору, згідно останньої редакції від 31.08.2015 року проценти, нараховані за користування кредитом за січень-липень 2015 року, підлягають сплаті в термін по 30 вересня 2015 року. Інші умови договору залишаються без змін.
11.05.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Український інноваційний банк» та ОСОБА_1 було укладено договір поруки, згідно п. 1.1,1.2 якого поручитель поручається перед кредитором за виконання ТОВ «Дахмонтажрембуд» в повному обсязі зобовязань по Кредитному договору №4805 від 11.05.2012 року та усіх додаткових угод до нього, укладених у майбутньому. Поручитель зобовязується нести перед кредитором солідарну з позичальником відповідальність за невиконання (порушення) останнім зобовязань за Кредитною угодою.
До вказаного Договору поруки від 11.05.2012 року неодноразово вносились зміни Додатковими угодами до Договору поруки, згідно останньої редакції, наявної в матеріалах справи, від 29.08.2013 року поручитель поручається перед кредитором за виконання ТОВ «Дахмонтажрембуд» в повному обсязі зобов'язань по Кредитному договору №4805 про відкриття мультивалютної відновлювальної кредитної лінії від 11 травня 2012 року, Додаткових угод №1 від 31.10.2012 р., №2 від 12.11.2012 р., №3 від 15.11.2012 р., №4 від 26.11.2012 р., №5 від 03..12.2012 р., №6 від 11.12.2012 р., №7 від 20.12.2012 р., №8 від 25.12.2012 р., №9 від 11.01.2013 р„ №10 від 08.02.2013 р., №11 від 11.03.2013 р., №12 від 22.03.2013 р., №13 від 10.04.2013 р., №14 від 31.05.2013 р., №15 від 10.07.2013 р., №16 від 29.08.2013 р. та усіх додаткових угод до нього, укладених в майбутньому (далі - Кредитна угода), укладеному між кредитором та позичальником, згідно з яким Кредитор відкриває позичальнику мультивалютну відновлювальну кредитну лінію в розмірі 11 500 000,00 гривень або еквівалент в доларах США по курсу Національного банку України на дату видачі кредитних коштів, граничним терміном повернення 31 грудня 2013 року, зі сплатою 23% річних у гривнах, 13% річних у доларах США за користування кредитними коштами, на кредитні кошти в розмірі 3 500 000,00 грн., надані після підписання Додаткової угоди №16 від 29.08.2013 р. до Кредитної угоди, Позичальник сплачує 30% річних». Інші умови Договору залишаються без змін. Додаткова угода є невід'ємною частиною Договору. Додаткова угода набуває чинності з дати її підписання повноважними представниками сторін і діє до повного виконання сторонами зобов'язань за договором.
Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.
У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 553 ЦК України під порукою розуміється договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Договір поруки є двостороннім правочином, що укладається з метою врегулювання відносин між кредитором і поручителем. Згода боржника на укладення договору поруки не вимагається. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.
Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Зі змісту Договору поруки вбачається, що в ньому не встановлено строк, після якого порука припиняється, а умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед Банком не може розглядатися як установлений строк дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст. 252 ЦК України.
Суд звертає увагу на те,що умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника, не свідчать про те, що договором встановлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому у цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.
У відповідності до пункту 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», сама по собі умова договору про дію поруки до повного виконання позичальником зобов'язання перед кредитодавцем або до повного виконання поручителем взятих на себе зобов'язань не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам статті 252 ЦК України, згідно, з якою строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Згідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 21.05.2012 року справі № 6-68цс11, умови договору поруки про припинення поруки після повного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором не може вважатися встановленим сторонами договору поруки строком припинення поруки. За таких обставин, порука на підставі ч. 4 статі 559 ЦК України припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У випадку невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України на припинення зобов'язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. При цьому звернення до суду з позовом про визнання договору поруки припиненим не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору. Термін «порука», застосований законодавцем у ч. 1 ст. 559 ЦК України, використовується в розумінні зобов'язального правовідношення поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки. Право поручителів не підлягає захисту шляхом припинення договору поруки, тобто за п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК України, оскільки це суперечить положенням ч. 1 ст. 559 цього Кодексу. Таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою.
Аналізуючи викладене вбачається, що непред'явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення поруки, а тому і обов'язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов'язанням.
Таким чином, у кредитній угоді з у рахуванням змін внесених додатковими угодами строк виконання основного зобов'язання чітко визначений до 01 грудня 2015 року включно. За таких обставин у Банку виникло право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо повернення кредиту, починаючи з 02.12.2015 року і протягом наступних шести місяців, тобто до 02.06.2016 року (дата закінчення шостого місяця).
З огляду на викладене, та враховуючи, що останнім днем можливості банку предявити вимогу до поручителя є 02.06.2017 року, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позову, визнаючи припиненою з 03.06.2016 року поруку ОСОБА_1 за Договором поруки від 11.05.2012 року по всім зобовязанням, що випливають з Кредитного договору №4805 від 11.05.2012 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №293 від 10.02.2017 року про сплату судового збору в сумі 640 грн. Таким чином судом вбачається необхідність стягнення з відповідача на користь позивача сплаченої суми судового збору в розмірі 640 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 212-215, 223-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРІНКОМ», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Дахмонтажрембуд» про визнання поруки припиненою задовольнити частково.
Визнати припиненою з 03.06.2016 року поруку ОСОБА_1 за Договором поруки від 11.05.2012 року по всім зобовязанням, що випливають з Кредитного договору №4805 від 11.05.2012 року.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «УКРІНКОМ» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 640 грн. (шістсот сорок гривень).
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. С. Журавель