Справа № 513/749/16-ц
Провадження № 2/513/45/17
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., секретаря Златіної О.І., за участю: відповідачки ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дата ОСОБА_2" до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

26 липня 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідачок, в якому просив стягнути з них на свою користь заборгованість за кредитним договором № 500373628 від 24 травня 2013 року в розмірі по 19563,90 гривень з кожної та витрати по сплаті судового збору по 689 гривень з кожної.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 24 травня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа Банк» (надалі - ПАТ "Альфа-Банк") та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 500373628, відповідно до якого йому надано кредит у сумі 50000 гривень, з процентною ставкою за користування кредитом 0,01% річних. Датою остаточного повернення кредиту визначено 27 травня 2016 року.

19 березня 2014 року ПАТ «Альфа Банк» дізнався про смерть позичальника ОСОБА_4 і в строки та у порядку, передбаченому ст. 1281 ЦК України, надіслав 07 липня 2014 року на адресу Саратської районної нотаріальної контори заяву претензію з вимогами до спадкоємців померлого позичальника, у якій зазначив, що договірні зобовязання спадкодавця залишились невиконаними, заборгованість складає 39127,79 гривень.

09 вересня 2014 року ПАТ «Альфа Банк» надіслало на адресу спадкоємців вимогу досудового врегулювання спору.

30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа Банк» та ТОВ «Дата ОСОБА_2» було укладено договір факторингу, у відповідності до якого, ПАТ "Альфа-Банк" відступив позивачу право вимоги від боржника ОСОБА_4 коштів, право на одержання яких належить ПАТ "Альфа-Банк", а позивач набув право вимоги грошових коштів від боржника ОСОБА_4

Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не зявився, від нього надійшла заява, в якій він підтримав позов, просив справу розглянути за його відсутності (а.с. 138).

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала, що вимоги кредитора заявлені в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідачка ОСОБА_3, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи до суду не зявилась, надала до суду клопотання, в якому позов визнала частково в розмірі належної їй 1/4 частки спадкового майна. Послалась на те, що крім неї та відповідачки ОСОБА_1, спадкоємцями за законом першої черги є малолітні діти спадкодавця: ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними і складають 1/4 . Справу просила розглядати за її відсутності (а.с. 128, 141).

Заслухавши відповідачку ОСОБА_1, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно договору № 500373628 від 24 травня 2013 року, укладеному між ПАТ "Альфа-Банк" та ОСОБА_4, останній отримав кредит у сумі 50000 гривень зі сплатою 0,01 % відсотків на рік, з кінцевим терміном повернення 27 травня 2016 року (а.с. 18).

ОСОБА_4 помер 11 січня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 364642, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану в м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с. 25).

Як видно з розрахунку заборгованості, на час відкриття спадщини заборгованість складала 39127,79 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 39127,64 гривень; по відсотках - 0,15 гривень (а.с. 139).

Пунктом 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року роз'яснено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

19 березня 2014 року ОСОБА_1 письмово повідомила ПАТ "Альфа -Банк" про смерть боржника ОСОБА_4 і надала копію свідоцтва про смерть (а.с.24-25).

15 липня 2014 року до Саратської районної державної нотаріальної контори надійшла заява - претензія ПАТ "Альфа-Банк" до спадкоємців з вимогами про погашення заборгованості спадкодавця за кредитним договором № 500373628 від 24 травня 2013 року в розмірі 39127,79 гривень (а.с.101-113).

30 вересня 2014 року між ПАТ "Альфа-Банк" та ТОВ «Дата майнінг груп» було укладено Договір факторингу № б/н, за умовами якого ПАТ «Альфа-Банк» відступило позивачу право вимоги від кредитора ОСОБА_4 коштів (включаючи проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі), право на одержання яких належить ПАТ «Альфа-Банк», а позивач набуває право вимоги грошових коштів від ОСОБА_4 (а.с. 33-37).

Відповідно до витягу з додатку № 2 до договору факторингу від 30 вересня 2014 року позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_4 про повернення заборгованості за кредитним договором № 500373628 від 24 травня 2013 року (а.с. 38).

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

05 листопада 2015 року ТОВ "Дата ОСОБА_2" направило відповідачкам вимогу досудового врегулювання спору, в якій повідомило про відступлення прав вимоги по зазначеному кредитному договору до ТОВ "Дата ОСОБА_2", а також зобов'язало спадкоємців в термін не пізніше 27 днів з моменту відправлення цієї вимоги погасити заборгованість за кредитним договором в повному обсязі одноразовим платежем (а.с. 39- 41).

Частина 1 ст. 608 ЦК України визначає, що зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то підлягають застосуванню статті 1281, 1282 ЦК України.

Статтею 1281 ЦК України визначено, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Судом встановлено, що 19 березня 2014 року кредитор ПАТ "Альфа - Банк" дізнався про смерть боржника ОСОБА_4, а 15 липня 2014 року, у межах строку, встановленого ч.2 ст.1281 ЦК України, подав до Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області за місцем відкриття спадщини заяву-претензію з вимогами до спадкоємців.

Листом від 21 липня 2014 року нотаріус повідомив кредитора про те, що із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с. 114).

Проте, з копії спадкової справи № 66/2014, яка відкрита державним нотаріусом Саратської районної державної нотаріальної контори Одеської області, встановлено, що 19 травня 2014 року надійшли дві заяви про прийняття спадщини від ОСОБА_1: одна від неї особисто, а інша - як законного представника її малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 66-67).

ОСОБА_3 01 липня 2014 року подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (а.с. 82).

Таким чином, судом встановлено, що спадкоємцями за законом першої черги після смерті боржника ОСОБА_4, які прийняли спадщину, є його дружина, ОСОБА_1, його малолітні діти ОСОБА_7, ОСОБА_6 та його мати ОСОБА_3.

Відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, а тому кожен із чотирьох спадкоємців ОСОБА_4 спадкує по 1/4 частці спадщини.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Враховуючи вищевикладене, відповідачки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зобовязані задовольнити вимоги кредитора у розмірі, який відповідає їх часткам у спадщині, тобто по 1/4 частці, а не по 1/2 частці, як просить позивач.

За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню, з кожної відповідачки на користь позивача належить стягнути по 9781,95 гривень (39127, 64 грн.:4).

В іншій частині вимоги позивача до відповідачок не підлягають задоволенню за безпідставністю вимог.

14 листопада 2016 року до суду надійшло письмове клопотання відповідачки ОСОБА_3, в якому вона зазначила, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 в рівних частках (по 1/4 частці) є вона, відповідачка по справі ОСОБА_1 - дружина померлого; ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - діти померлого (а.с. 128).

16 листопада 2016 року копію зазначеного клопотання суд надіслав позивачу, представник якого отримав його 21 листопада 2016 року, що підтверджено підписом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с. 134, 135).

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Проте, позивач, будучи ознайомленим з клопотанням відповідачки ОСОБА_3, не заявив позовні вимоги до інших спадкоємців боржника.

З урахуванням положень ч.1 ст.11 ЦПК суд позбавлений права вийти за межі заявлених позовних вимог.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідачок на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на оплату судового збору пропорційно до задоволених частин позовних вимог, у сумі по 344,50 гривень з кожної відповідачки (1378 грн. : 4 = 344,50 грн.).

Керуючись ст.ст. 608, 1218, 1219, 1267, 1281, 1282, 1296 ЦК України, ст.ст.3-8, 10,11, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянки України, паспорт серії КК № 068444, виданий Іллічівським РВ ОМУ МВС України в Одеській області 01 липня 1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дата ОСОБА_2", 01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 52, , п/рахунок 3501 в ПАТ "Альфа-Банк", МФО 300346, заборгованість за кредитним договором № 500373628 від 24 травня 2013 року у сумі 9781 (девять тисяч сімсот вісімдесят одна) гривня 95 копійок та судові витрати у справі у сумі 344 (триста сорок чотири) гривні 50 копійок, а всього 10126 (десять тисяч сто двадцять шість) гривень 45 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянки України, паспорт серії КМ № 442265, виданий Саратським РВ ГУМВС України в Одеській області 14 лютого 2007 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дата ОСОБА_2", 01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 52, , п/рахунок 3501 в ПАТ "Альфа-Банк", МФО 300346, заборгованість за кредитним договором № 500373628 від 24 травня 2013 року у сумі 9781 (девять тисяч сімсот вісімдесят одна) гривня 95 копійок та судові витрати у справі у сумі 344 (триста сорок чотири) гривні 50 копійок, а всього 10126 (десять тисяч сто двадцять шість) гривень 45 копійок.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами які не були присутні під час розгляду справи - протягом десяти днів з дна отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І. Бучацька