Справа № 201/6207/16-ц
Провадження № 4-с/201/46/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Ходаківського М.П.,

за участі секретаря судового засідання - Максимової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі цивільну справу за скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Міралек» ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Міралек» подав до суду скаргу на постанову головного державного виконавця Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2.

В скарзі представник товариства просить визнати неправомірними дії державного виконавця Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 у виконавчому провадженні № 53625119. Скасувати постанову головного державного виконавця Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №53625119 про арешт майна боржника від 23 березня 2017 року. Зобовязати державного виконавця Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 вжити дії у виконавчому провадженні № 53625119 щодо зняття арешту з майна ТОВ «Міралек».

16 травня 2017 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив розглянути скаргу за його відсутності. Вказав, що вимоги скарги підтримує в повному обсязі.

Представник органу державної виконавчої служби до суду не зявився, причини неявки не повідомив, а тому враховуючи те, що він належним чином повідомлений, суд вважає за можливе розглянути скаргу за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку про необхідність задоволення скарги, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12 грудня 2016 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська у справі 201/6207/16-ц ухвалено рішення, яким в т.ч. стягнуто з ТОВ «Міралек» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 234 918,56 грн. та моральну шкоду у сумі 1 000 грн. 21 березня 2017 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська на виконання вищевказаного судового рішення видано виконавчий лист. 22 березня 2017 року головним державним виконавцем Оболонського РВ ДВС м. Києва ОСОБА_2 на підставі вказаного виконавчого листа винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53625119. 05 квітня 2017 року представником ТОВ «Міралек» ОСОБА_1 до Оболонського РВ ДВС м. Києва подано заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №53625119. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 23 березня 2017 року головним державним виконавцем Оболонського РВ ДВС м. Києва ОСОБА_2 винесено постанову про арешт майна боржника

Відповідно до ст. 383 ЦК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" у справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби (дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів).

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно до ч. 2 ст. 321 ЦК України особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Згідно вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін, надсилаються адресатам кореспонденцією. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу за його адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У виконавчому листі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зазначено єдину адресу ТОВ «Міралек» - м. Київ, вул. Пшенична, 4-3, проте за вказаною адресою постанови про відкриття виконавчого провадження та арешт майна не надсилались.

Відповідно до припису ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. Згідно ч. 2 ст. 27 профільного Закону виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута.

Відповідно до вимог ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» штраф накладається державним виконавцем шляхом винесення постанови. Аналогічно вищезазначеному, в рамках виконавчого провадження №53625119 як станом на момент винесення оскаржуваної постанови, так і взагалі не виносилася постанова про накладення штрафу (штрафів) на ТОВ «Міралек». Тобто в оскаржуваній постанові зазначена неправильна сума (235 918,56 грн. + 10% виконавчого збору (23591,85) = 259 510,41 грн., а не 259 838,41 грн.); ні витрати виконавчого провадження, ні суми штрафів не могли бути враховані у зазначеній сумі.

Також слід зазначити, що в нормі ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» «Місце виконання рішення» зазначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувану.

ТОВ «Міралек» не знаходилося і не знаходиться в Оболонському районі м. Києві, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12 лютого 2017 року.

Наведене в своїй сукупності свідчить про обґрунтованість скарги та неправомірність постанови головного державного виконавця Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №53625119 про арешт майна боржника від 23 березня 2017 року, оскільки вона суперечать закону.

Також, враховуючи, що поновлення порушеного права заявника полягає у скасуванні постанови державного виконавця, а також те, що у суду відсутні повноваження щодо втручання в діяльність інших органів та установ, а вжиття дій у виконавчому провадження щодо зняття арешту відноситься виключно до компетенції відділу Державної виконавчої служби, тому в задоволенні інших вимог слід відмовити.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 209, 212-215, 218, 383, 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Міралек» ОСОБА_1 на постанову головного державного виконавця Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати постанову головного державного виконавця Оболонського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №53625119 про арешт майна боржника від 23 березня 2017 року.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня проголошення ухвали шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя М.П. Ходаківський