Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1277/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2017 року Березівський районний суд Одеської області

у складі судді Курти Л.С.

при секретарі Авдєєвій С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеській області, служба у справах дітей Березівської районного державної адміністрації Одеської області про визнання батьківства, -

ВСТАНОВИВ:

До Березівського районного суду Одеської області звернувся ОСОБА_1В з позовними вимогами до ОСОБА_2 про визнання батьківства.

Позивач у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив визнати його батьком ОСОБА_3, яка народилася 28 вересня 2010 року.

Відповідач у судові засідання не зявилася жодного разу, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином (а.с.19,42,55,61,69,83), причини неявки суду не відомі. Однак на судове засідання, яке відбулося 15.11.2016 року вона подала заяву про розгляд справи у її відсутності, так як з позовними вимогами згодна та не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи служби у справах дітей Березівської районного державної адміністрації Одеської області у судовому засіданні не заперечував проти задоволення вказаного позову.

Представник третьої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Одеській області у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.21,34,71,79,90), причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника служби у справах дітей Березівської РДА Одеської області, думку відповідача, викладену у заяві від 14.11.2016 року, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступного:

Як вбачається із пояснень позивача, він був знайомий з відповідачем з 2008 року, вони зустрічалися, періодично проживали разом у гуртожитку міста Одеси, потім відповідач винаймала квартиру, де разом проживали. Коли ОСОБА_2 завагітніла, він розумів, що це його дитина, тому всіляко їй допомагав, надавав матеріальну допомогу. 28 вересня 2010 року вона народила дитину жіночої статі дочку(а.с.5). Матеріальну допомогу на пологи, та все , що необхідно було матері та дитині він придбав за власні кошти, оскільки визнавав себе батьком дитини, також навідував її у пологовому будинку і часто бачився з з нею. Після виписки з пологового будинку ОСОБА_2 поїхала проживати до своїх батьків у місто Березівку, де і проживає до цього Вона зареєструвала дитину, давши їй своє прізвище, а відомості про батька вказала на підставі ч.1 ст. 135 СК України, при цьому вказавши в графі «батько» - ОСОБА_4.

Зі слів позивача вбачається, що ОСОБА_2 на даний час забороняє йому бачитися з донькою, оскільки він не записаний батьком у свідоцтві про народження дитини, але він визнає себе батьком дитини і бажає спілкуватися з нею, допомагати їй матеріально, дбати про її фізичний та культурний розвиток.

Як пояснив в судовому засіданні представник служби у справах дітей Березівської районного державної адміністрації Одеської області, що з даного питання до них звертався позивач, вони намагалися вирішити це питання в добровільному порядку, неодноразово викликали на співбесіду ОСОБА_2 , але на їх запрошення вона не реагувала.

Згідно до ухвали Березівського районного суду Одеської області від 21 листопада 2016 року за клопотанням позивача по справі була призначена судово- генотипоскопічна експертиза(а.с.39), але проведена вона не була у звязку з неприбуттям 16.01., 13.02 та 28.03.2017 року ОСОБА_2 з дитиною до експертної установи для одночасного відбору біологічних зразків(а.с.44). На даний час ОСОБА_1 відмовився від проведення експертизи.

Відповідно до ч.1 ст. 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Так, позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням звернутися до органів РАЦСу разом з ним з заявою про визнання його батьком дитини, але вона на це не погоджувалася.

Згідно п.2 ч.3 ст 128 СК України вбачається, що позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позивач вважає себе батьком дитини і бажає, щоб дитина була записана на його прізвище, та у її свідоцтві про народження, у графі «батько» було вказане його прізвище, імя та по батькові.

У звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку , що є всі законні підстави для задоволення вказаного позову.

Керуючись ст.ст.10,11, 209,212,214 ЦПК України, ст.ст. 128, 135 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, батьком ОСОБА_3, яка народилася 28 вересня 2010 року.

Зобовязати Березівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області внести зміни до актового запису про народження №148 від 28 жовтня 2010 року, складеного відділом реєстрації актів цивільного стану Березівського районного управління юстиції в Одеській області на громадянку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме змінити її прізвище з Антонюк на ОСОБА_1, в графі батько записати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Видати нове свідоцтво про народження на імя ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області протягом 10 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ КУРТА Л.С.