РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2017 року Дзержинський міський суд Донецької області у складі :

судді Скиба М.М.,

за участю секретаря Пузиревської Ю.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Торецька цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Торецької міської ради про встановлення факту проживання однією сім'єю,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю з ОСОБА_2 В обґрунтування заявлених вимоги зазначив, що з травня 2003 року він і ОСОБА_2 проживали однією сім'єю в квартирі за адресою : АДРЕСА_1. Вони були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, вели спільне господарство.

З 2015 року стан здоровья ОСОБА_2 різко погіршився, що вимагало періодичного обстеження і лікування у центральній міській лікарні м. Дзержинська. Тягар спільного побуту та нагляд за хворою ліг на нього.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла. Він самостійно займався питанням поховання ОСОБА_2

Після її смерті відкрилася спадщина у виді квартири за адресою : АДРЕСА_1. За життя ОСОБА_2 заповіту не склала, у встановлений законом шестимісячний строк він звернувся до Дзержинської державної нотаріальної контори, де склав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2

Нотаріус попередив його, що не зможе видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки він не є спадкоємцем за родинним зв'язком, але, оскільки він проживав разом з спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини, він відповідно до ст. 1264 ЦК України має право на спадкування за законом у четверту чергу.

Встановлення факту проживання однією сім'єю його та ОСОБА_2 не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини йому необхідно для належного оформлення свідоцтва про право на спадщину.

Просить встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на протязі останніх п'яти років до моменту смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволенні позову.

Представник відповідача в суді проти позову заперечувала.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які прожили зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Крім того, згідно зі ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми сім'єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей (власних або прийомних) та інших осіб, поєднаних родинними зв'язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право власності на житло, квартира за адресою : АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5 та ОСОБА_2. (а.с. 9).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с. 10).

ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_5 у виді 1/2 частки квартири за адресою : АДРЕСА_1. (а.с. 11).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3. (а.с. 12).

Згідно акту вуличного комітету від 07.06.2016 року, з 2003 року за адресою : АДРЕСА_1 проживали спільно ОСОБА_2 та ОСОБА_1, були пов'язані спільним господарством. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла. Усіма питаннями похорон ОСОБА_2 займався ОСОБА_1 На даний час ОСОБА_1 проживає за адресою : АДРЕСА_1. (а.с. 14).

Відповідно до інформаційної довідки державного нотаріуса Торецької державної нотаріальної контори Рижкова О.О. від 24.01.2017 року, до Торецької державної нотаріальної контори подана заява про прийняття спадщини від імені ОСОБА_1, а також заява про відмову від спадщини від імені ОСОБА_7, спадкова справа № 99 від 05.03.2016 року.

Свідок ОСОБА_8 в суді пояснила, що вона знає позивача ОСОБА_1 , її чоловік знаходиться з ним у дружніх стосунках. Вона разом чоловіком проживає в будинку, де мешкав ОСОБА_1 з ОСОБА_2 з 2007 року, і саме з цього часу їй відомо, що вони проживали однією сім'єю, але саме з якого часу ОСОБА_1 проживав разом з ОСОБА_2 їй не відомо.

Свідок ОСОБА_9 в суді пояснила, що їй відомо, що ОСОБА_1 з дитинства жив разом з ОСОБА_2 по вулиці Маяковського, точної адреси вона не знає. Вона проживає по сусідству з матір'ю ОСОБА_1 - ОСОБА_7 Їй відомо, що ОСОБА_2 своїх дітей не мали, тому взяли ОСОБА_1 жити до себе. Вона двічі була в гостях у ОСОБА_2 і в ці рази ОСОБА_1 там був. Зі слів ОСОБА_10 їй відомо, що ОСОБА_1 займався похованням ОСОБА_2 Також з її слів вона знає, що ОСОБА_1 придбав в квартиру ОСОБА_2 телевізор, встановлював там балкон, коли саме вона не пам'ятає.

Оцінюючи всі зазначені докази в їх сукупності, суд вважає, що факт спільного проживання однією сім'єю з веденням спільного побуту ОСОБА_1 з ОСОБА_2 доведений, ним надані докази сімейно-побутових стосунків сторін, ведення ними спільного господарства, єдиного бюджету, придбання ними за спільні кошти певного майна та ліків на лікування ОСОБА_2 та інших суттєвих обставин, що характеризують усталені відносини, що притаманні сім'ї.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов є доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,212 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на протязі останніх п'яти років до моменту смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя :