АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКравець В.А, Мазурик О.Ф.
при секретаріГоін В.С.
за участю: позивача ОСОБА_5,

представника позивача ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Банк Альянс», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу МихайловаНаталія Олександрівна про визнання напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15 листопада 2016 року в задоволенні позовної заяви відмовлено. /а.с.164-167 /

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник позивача ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції винесене рішення з порушенням норм процесуального права, а саме не вказано його нормативного обґрунтування та підстав, з яких воно ухвалювалось, не вказано процесуального закону, яким суд керувався та відсутня інформації про розподіл судових витрат. Також вказував на те, що не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що автомобіль перебував у заставі відповідача на підставі договору застави транспортного засобу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. 10.04.2013 року за реєстрованим № 4031, предмет закладу було оцінено 90 000 гр., тобто зобов'язання позивача обмежувались вартістю предмета застави, відповідачем було самостійно реалізовано предмет закладу та перераховано гроші банку у сумі 115 000 гр., після чого відповідач визнав, що претензій з приводу виконання договору застави транспортного засобу немає, що підтверджується листом від 24.12.2015 р. /а.с. 75/. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду скасувати та постановити нове, яким визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

№ справи 756/14034/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/318 /2017
Головуючий у суді першої інстанції: Шевчук А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та її представника, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі наступного.

Судом встановлено, що між ПАТ «Банк Альянс» та ТОВ «Консоль Плюс» укладено кредитний договір №028-04/ЮК від 04.11.2004 року за умовами якого останньому було надано кредит в сумі 12 900 000 гр. з кінцевим терміном повернення 18.09.2013 року.

Між ПАТ «Банк Альянс» та ОСОБА_11 10.04.2013 року укладений договір застави автомобіля «Hyndai Getz» д/н НОМЕР_3, який оцінено в сумі 90 000 гривень.

13.08.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайловою Н.О. в інтересах заставодержателя ПАТ «Банк Альянс» вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на заставний автомобіль НОМЕР_1 належний ОСОБА_5 для погашення перед ПАТ Банк Альянс» заборгованості ТОВ «Консоль Плюс» за кредитним договором №028-04/ЮК від 04.11.2004 року та додаткових договорів до нього.

Також встановлено, що предмет застави реалізовано, кошти у розмірі 115 000, 00 грн. отримані від реалізації передано ПАТ «Банк Альянс».

ПАТ «Банк Альянс» підтвердив відсутність жодних претензій до ОСОБА_5 з приводу виконання Договору застави транспортного засобу від 10.04.2014 року, що підтверджується листом банку від 24.12.2015 року Вих. №02/9-1208 та додатками до нього.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 23.12.2015 року №48656859 з державного реєстру вилучено запис про заставу транспортного засобу у зв'язку з повним виконанням зобов'язань за договором застави.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту виконавчої служби Міністерства юстиції України від 31.05.2016 року виконавчий напис №1752 від 13.08.2015 року повернуто без подальшого виконання за заявою стягувача.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 20 ЗУ «Про Заставу», якою передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем, приватним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Встановивши, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування дотримання вимог подачі необхідного переліку документів передбаченого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі відсутності: копії вимоги-претензії та доказів її надсилання боржнику; розрахунку заборгованості з зазначенням строків за які стягується сума; розрахунку штрафних санкцій, а твердження позивача про грубе порушення нормативно-правових актів при вчиненні виконавчого напису нотаріуса спростовується самим позивачем, яка дізнавшись про вчинення виконавчого напису та відкрите виконавче провадження за погодженням із ПАТ «Банк Альянс» на виконання виконавчого напису нотаріуса самостійно реалізувала предмет застави та у грудні 2015 року перерахувала банку грошові кошти у сумі 115 000, 00 грн., суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Так, відповідно до договору застави між ПАТ «Банк Альянс» та ОСОБА_11 від 10.04.2013 року автомобіля «Hyndai Getz» д/н НОМЕР_3, який оцінено в сумі 90 000 гривень, заставодавець для забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Консоль Плюс» за кредитним договором №028-04/ЮК від 04.11.2004 року. / а.с.11-13/

Відповідно до п. 2.4.2. договору застави, заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на предмет закладу у будь-який спосіб, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

За виконавчим написом №1752 виданого 13.08.2015 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайловою Н.О., відкрито виконавче провадження 25.08.2015 р. та звернуто стягнення на автомобіль НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_5 для задоволення вимог ПАТ «Банк Альянс» у розмірі 16 056 597, 62 грн., та стягнення витрат пов'язаних з вчиненням виконавчого напису у сумі 3 500, 00 грн. /82/

Разом з тим, суд першої інстанції, вказуючи на те, що позивачем не надано доказів відсутності у нотаріуса при вчинення виконавчого напису розрахунку заборгованості, не звернув уваги на те, що ОСОБА_5 відповідає за виконання зобов'язань за кредитним договором ТОВ «Консоль Плюс» в межах вартості предмета застави, що був оцінений сторонами у розмірі 90 000, 00 грн., виконавчий напис вчинено на суму 16 056 597, 62 грн.

Відповідно до положень ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до матеріалів справи позивач не є боржником за забезпеченим заставою зобов'язанням, а виступив майновим поручителем та виконав забезпечене заставою зобов'язання в межах вартості предмету застави.

Крім того, відповідно до п. 23 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», при вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до статті 11 ЗУ "Про заставу", майновий поручитель є заставодавцем. Відповідно до статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553 - 559 ЦК), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки. У зв'язку із цим солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя нормами ЦК не передбачена, у зв'язку з чим підстави для винесення виконавчого напису нотаріуса на суму 16 056 597, 62 грн. були відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягаю розподілу судові витрати у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_7 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року, - задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року - скасувати, постановивши нове рішення наступного змісту.

Позов задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу МихайловоїНаталії Олександрівни від 13.08.2015 року, зареєстрований в реєстрі за номером 1752, - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Альянс» / м. Київ, проспект Московський, 8, корп.. 16-а, / на користь ОСОБА_13 /ІНФОРМАЦІЯ_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_4/ судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 487, 20 грн., в суді апеляційної інстанції 535, 92 грн., в загальному розмірі 1023, 12 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: