Справа № 348/367/17
Провадження № 22-ц/779/879/2017
Головуючий у 1 інстанції Мужик І.І. І. І.
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.,

суддів: Максюти І.О., Василишин Л.В.

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Надвірнянського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до ОСОБА_2 про стягнення переплати пенсії, за апеляційною скаргою представника Надвірнянського об»єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Надвірнянського районного суду від 30 березня 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2017 року Надвірнянське об'єднане управління ПФУ Івано-Франківської області звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення переплати пенсії.

Позивач свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Надвірнянському оУПФ України Івано-Франківської області та отримує пенсію за віком.

16 грудня 2002 року ОСОБА_2 вперше звернулась із заявою до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі про призначення пенсії по інвалідності. На підставі поданих документів протоколом управління 127 від 17.12.2002 року ОСОБА_2 призначено пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком.

Розпорядженням управління №153537 від 12.07.2013 року ОСОБА_2 переведено на пенсію державного службовця відповідно до Закону України «Про державну службу».

У зв'язку зі змінами, внесеними згідно із Законом України № 76-VІІІ від 28.12.2014 року тимчасово, у період з 1.04.2015 року по 31.12.2015 року особам, на яких поширюється дія Закону України «Про державну службу» (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни IІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, пенсії призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

В ході проведення перевірки виявлено, що ОСОБА_2 працювала в Бистрицькій сільській раді та виконувала роботу по веденню бухгалтерського обліку та фактично не мала права на отримання пенсії, згідно Закону України «Про Державну службу», в зв»язку з чим в період з 01.04.2015 року по 31.07.2015 року виникла переплата зайво виплаченої пенсії на загальну суму 13999,60 грн.

Представник ПФУ зазначив, 09.04.2015 року між відповідачкою ОСОБА_2 та Бистрицькою сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області було укладено цивільно-правовий договір на виконання робіт по веденню бухгалтерського обліку, відповідно до якого ОСОБА_2 виконувала роботу по веденню бухгалтерського обліку Бистрицькій сільській раді на час тимчасової відсутності основного працівника - головного спеціаліста (бухгалтера) (ас.7-8).

ОСОБА_2 у період з 01.05.2015 року по 31.07.2016 року безпідставно отримала надмірну виплату пенсії в загальному розмірі 13999,60 грн.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 30 березня 2017 року в задоволенні позовних вимог Надвірнянського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області до ОСОБА_2 про стягнення переплати пенсії відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, Надвірнянське об'єднане Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області подало апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального права.

Представник апелянта зазначив, що судом першої інстанції неправомірно не застосовано до спірних правовідносин положення ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції Закону України №76-VIII від 28.12.2014 року), відповідно до ч. 4 якої тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року: особам, на яких поширюється дія цього Закону (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії/щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом пенсії, призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Оскільки відповідачка ОСОБА_2 в період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року працювала в Бистрицькій сільській раді та виконувала роботу по веденню бухгалтерського обліку, вона фактично не мала права на отримання пенсії згідно Закону України «Про державну службу», внаслідок чого й виникла переплата їй пенсії в розмірі 13999,60 грн., яка підлягає стягненню з відповідачки.

Висновок суду про безпідставність позову також суперечить положенням ст. ст. 177, 1212, 1215, 1166 Цивільного кодексу України.

Апелянт просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

У судове засідання апеляційного суду сторони не з»явились, про час та місце повідомлені належним чином.

Представник Надвірнянського об'єднаного управління ПФУ Івано-Франківської області та ОСОБА_2 надіслали на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, а судом не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про зловживання з боку відповідачки ОСОБА_2, зокрема, подання нею документу з явно неправильними та недостовірними відомостями, а також доказів недостовірності даних, на підставі яких розраховувалась пенсія.

Судом встановлено, що 16.12.2002 року ОСОБА_2 вперше звернулась із заявою до управління Пенсійного фонду України в Надвірнянському районі про призначення пенсії по інвалідності. На підставі поданих документів протоколом управління 127 від 17.12.2002 року ОСОБА_2 призначено пенсію по інвалідності в розмірі пенсії за віком.

Розпорядженням управління №153537 від 12.07.2013 року ОСОБА_2 переведено на пенсію як державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу».

Відповідно до змін, внесених згідно із Законом України № 76-VІІІ від 28.12.2014 року тимчасово, у період з 1.04.2015 року по 31.12.2015 року особам, на яких поширюється дія Закону України «Про державну службу» (крім інвалідів І та II груп, інвалідів війни IІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п. 1 ст. 10 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту»), у період роботи на посадах, які дають право на призначення пенсії або довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених цим Законом, Законом України «Про статус народного депутата України», Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів» пенсії призначені відповідно до цієї статті, не виплачуються.

Судом встановлено, що 09.04.2015 року між відповідачем по справі ОСОБА_2 та Бистрицькою сільською радою Надвірнянського району було укладено цивільно-правовий договір на виконання робіт по веденню бухгалтерського обліку, відповідно до якого ОСОБА_2 виконувала роботу по веденню бухгалтерського обліку в Бистрицькій сільській раді на час тимчасової відсутності основного працівника - головного спеціаліста (бухгалтера) (ас.7-8).

Із змісту договору вбачається, що за виконану роботу замовник - Бистрицька сільська рада сплачує виконавцеві - ОСОБА_2 грошову винагороду в сумі 3000 грн. за календарний місяць згідно акту виконаних робіт, який складається в кінці місяця. Грошова винагорода не має складових заробітної плати держслужбовця.

З огляду на зазначене не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що відповідач ОСОБА_2 фактично виконувала роботу за трудовим договором, а не цивільно-правовою угодою.

Позивач, як на підставу позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 надміру виплаченої пенсії, посилався на положення ст. 1212 ЦК України, відповідно до якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Разом з тим, до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів (правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України у справі N 6-91цс14).

Оскільки Надвірнянське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області не довело недобросовісність з боку відповідача щодо нарахування та виплати їй пенсії, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2 є добросовісним набувачем переплачених коштів, а тому вони не підлягають поверненню.

Що ж до посилання Надвірнянського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області на встановлені тимчасові у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року обмеження щодо виплати пенсій, то такі стосуються посадових осіб місцевого самоврядування у період служби в органах місцевого самоврядування ( ч. 7 ст. 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування»).

Приймаючи до уваги вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням вимог норм матеріального і процесуального права, доводи апелянта правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Надвірнянського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відхилити.

Рішення Надвірнянського районного суду від 30 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.О. Максюта

Л.В. Василишин