Справа № 461/5771/17
Провадження № 2/461/1391/17
УХВАЛА

14.11.2017

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Лялюка Є.Д.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

з участю позивача ОСОБА_2,

представник позивача ОСОБА_3,

представник відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, Управління державної реєстрації Львівської міської ради, Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації, приватний нотаріус ОСОБА_9 про визнання правочинів недійсними,

в с т а н о в и в :

в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, з участю третіх осіб: приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, Управління державної реєстрації Львівської міської ради, Львівське міжміське бюро технічної інвентаризації, приватний нотаріус ОСОБА_9, в якому позивач просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 10 лютого 2005 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_5, посвідчений в м. Севастополі приватним нотаріусом ОСОБА_11, як такий, що не відповідає вимогам ст.ст.203, 215 ЦК України та його реєстрацію. Визнати недійсним з тих самих підстав договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 14 липня 2017 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та його реєстрацію. Визнати недійсним договір купівлі-продажу вказаної квартири, укладений 03 серпня 2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_9 та його реєстрацію.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 подав клопотання про забезпечення позову, в якому просить накласти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_2 до вирішення даної справи по суті.

Представник відповідача ОСОБА_7 ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання та просила суд відмовити в задоволенні такого.

Решта учасників процесу в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому суд приходить до висновку про можливість розгляду клопотання у їх відсутності.

Відповідно до ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ст.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Як вбачається із заявленого клопотання позивача, у такому відсутні причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову, тобто жодного обґрунтування та доказів в підтвердження підставності клопотання про забезпечення позову стороною позивача до клопотання не долучено, в судовому засіданні не надано.

Таким чином, позивачем не доведена відповідність та співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати, не подано жодного належного доказу на підтвердження наявності обставин, які зумовлюють необхідність вжиття заходів забезпечення позову, а тому у суду відсутні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав та інтересів позивача, а також до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Також суд приймає до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів для унеможливлення зловживання позивачем своїм правом.

З врахування вищевикладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання про забезпечення позову, а тому в задоволенні такого слід відмовити.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня їх проголошення.

Головуючий суддя Лялюк Є.Д.