Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в місті Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16 річного віку без згоди другого з батьків,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16 річного віку без згоди другого з батьків. Позивачка просить надати дозвіл матері ОСОБА_1 на оформлення документів для виїзду за кордон неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди її батька ОСОБА_2 до повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Надати дозвіл матері на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди та супроводу її батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, до повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Мотивує вимоги тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_2 року в них народилась донька ОСОБА_3. Між батьками була досягнута усна згода щодо навчання дитини за кордоном, проте на теперішній час батько дитини не надає згоди на виїзд дитини, чим перешкоджає ій в отриманні навчання.

Сторони в судове засідання не з'явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивачки звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи за ії відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач про причини неявки суд не повідомив, про слухання справи сповіщався належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний, про що свідчить актовий запис за № 126 від 11 квітня 2009 року, свідоцтво про розірвання шлюбу від 11 квітня 2009 року, видано Першим Малиновський відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року у подружжя народилась донька ОСОБА_3, що підтверджується актовим записом про народження за № 270, зроблений Відділом реєстрації актів громадянського стану Центрального районного управління юстиції м.Одеси.

Як зазначає позивачка, відповідач не надавав згоди на оформлення документів з метою виїзду дитини за кордон разом з матір'ю.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків, піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами виникли правовідносини щодо надання одним із батьків згоди на виїзд неповнолітньої дитини за межі України тільки в супроводі матері.

Позивачка зазначає, що відповідач не надавав дозвіл на виїзд дочки за межі України.

Виходячи зі змісту ст. ст. 1, 3, 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянин України має право виїхати з України. Правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюється Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

За правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 в редакції Постанови КМУ від 25.08.2010 року № 724 (п. п. 3-5), виїзд з України громадян, які не досягли 16 річного віку, здійснюється за згодою обох батьків та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду досягли 18-річного віку. Виїзд громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного із батьків або інших осіб, уповноважених одним із батьків з нотаріально посвідченою згодою здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого із батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування в цій державі, якщо другий із батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого із батьків у разі пред`явлення зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку без згоди та супроводу другого із батьків. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі осіб, які уповноважені обома батьками, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою обох батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі.

Як вбачається із правової позиції Верховного Суду України, суд відмовляє в задоволенні позову про надання дозволу на виїзд за межі країни, виходячи з положень статті 141 Сімейного кодексу України, з посиланням на подп. 1 п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, і визначає, що суди мають право приймати рішення на разовий виїзд без згоди одного з батьків, не позбавлених батьківських прав з обов'язковим визначенням термінів перебування дитини за межами України і зазначенням чітко визначених країн перебування дитини в ці терміни (Справа №6-23132св09).

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначає, що надання за рішенням суду дозволу на майбутні на постійні виїзди дитини за кордон без згоди одного з батьків суперечить нормам матеріального права, які визначають рівність прав і обов'язків батьків щодо виховання дитини, ніж фактично може позбавити одного з батьків можливості брати участь у її вихованні і можливості спілкування з ним (Справа №6-33303ск15).

Тобто, при постановленні рішення щодо надання дозволу на виїзд за кордон малолітньої дитини без згоди та супроводу батька та посиланні на Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» суду слід зазначати дозвіл на конкретний виїзд (одноразовий), з визначенням його початку й закінчення.

Згідно з ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Суду не надані належні та допустимі докази, що позивачка зверталась до батька дитини з питанням про надання згоди на виїзд дитини за межі України, а відповідач відмовив у наданні згоди на виїзд дитини за кордон на конкретний час.

Відповідно до передбаченого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст.60 ЦПК України)

Відповідно до ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно із положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Таким чином, сімейне законодавство виходить із принципу повної рівноправності обох батьків батька і матері у всіх правах і обов'язках відносно своїх дітей. Надання за рішенням суду дозволу на майбутнє на постійні виїзди дитини за кордон до досягнення нею шістнадцятирічного віку та без згоди одного із батьків, суперечить вищевказаним нормам матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

За таких обставин необхідно відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог про надання ОСОБА_1 дозволу, без згоди батька дитини ОСОБА_2 на оформлення документів, пов'язаних з перетинанням донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 кордону України (для виїзду за межі України), а також дозволу на виїзд за межі України до досягнення дитиною повноліття без згоди та супроводу батька.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 33 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Конвенцією про права дитини, Декларацією прав дитини, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україні громадян України», Правилами перетину державною кордону громадянами України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, ст. ст. 7, 150, 155 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15-16, 313 Цивільного кодексу України, ст. ст. 212, 213-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16 річного віку без згоди другого з батьків.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чернявська Л.М.

15.02.2017