Справа № 466/3156/16-ц
У Х В А Л А

«27» лютого 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Глинської Д.Б.

при секретарі Гарасимяку Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід судді у цивільній справі за позовом Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третьої особи Львівського комунального підприємства «Рясне 402» про зобовязання до вчинення дій демонтажу самочинної прибудови,

у с т а н о в и в :

в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третьої особи Львівського комунального підприємства «Рясне 402» про зобовязання до вчинення дій демонтажу самочинної прибудови.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 заявив відвід судді Глинській Д.Б.

В обгрунтування заяви зіслався на те, що є наявні підстави, які викликають сумніви в обєктивності та неупередженості судді, а саме:

- вважає, що суддею в даній справі було прийнято незаконне і необґрунтоване рішення про відхилення заяви про закриття провадження у справі;

- вважає, що суддя приймаючи ухвалу про відмову у закритті провадження у справі проігнорувала той факт, що той самий спір між тими самими сторонами вже вирішено в порядку адміністративного судочинства та 15 липня 2017 року винесено рішення, яке набрало законної сили;

- вважає,що суддя виражала неповагу до сторін у справі щоразу розпочинаючи розгляд справи із запізненням на 40 -50 хвилин від призначеного часу розгляду. Натомість розгляд справи розпочинався одразу після прибуття до суду представника позивача, тобто суддя узгоджувала із представником позивача конкретний час початку судового засідання телефоном.

Ознайомившись з матеріалами цивільної справи, заслухавши думку учасників процесу, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦПК України заява про відвід (самовідвід) має бути вмотивованою. Нічим не підтверджена вимога відводу судді не може бути задоволена.

Вмотивованою можна вважати заяву про відвід, в якій міститься, зокрема, посилання на засоби доказування та докази, які в них містяться.

При вирішенні питання по заяві представника відповідача ОСОБА_4 суд враховує, що мотиви, з яких він подав заяву, зокрема, про обставини, які викликають сумніви в обєктивності та неупередженості судді не є достатніми для висновку про неможливість розгляду справи суддею, оскільки не ґрунтується на конкретних фактичних обставинах, що викликали б сумнів у неупередженості судді, яка розглядає справу.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб'єктивними та об'єктивними критеріями. Відповідно до суб'єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.06. у справі «Білуга проти України») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Суд приходить до висновку, що ті обставини, які викладені у заяві про відвід, не свідчать про упередженість або певну зацікавленість судді у наслідках розгляду цієї справи, і тому не є підставою для задоволення заяви представника відповідача ОСОБА_4 про відвід. Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, не виявлено.

Представник відповідача ОСОБА_4 в тексті заяви про відвід судді навів голослівні та безпідставні твердження, чим виявив неповагу до суду та протилежної сторони у справі та намагався чинити тиск на суд. Окрім цього, суд вважає, що такі дії представника відповідача свідчать про зловживання ним своїми процесуальними правами.

Однак, щоб не допустити в подальшому затягування розгляду справи та подання нових заяв про відвід судді, а також враховуючи недовіру відповідача ОСОБА_1 та представника відповідача ОСОБА_4 до судді Глинської Д.Б., з метою недопущення тиску на правосуддя, виникнення будь-яких сумнівів з боку сторін в об'єктивності та неупередженості судді у вирішенні спору, запобіганню написання надуманих, необґрунтованих та безпідставних скарг, суд вважає за доцільне заявлений відвід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 20, 21, 24 ЦПК України,

у х в а л и в:

заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід судді у цивільній справі за позовом Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_1, ОСОБА_3, третьої особи Львівського комунального підприємства «Рясне 402» про зобовязання до вчинення дій демонтажу самочинної прибудови задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_5