АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргоюпредставника ОСОБА_1 за договором - ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 24 березня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та виселення без надання іншого житлового приміщення, у зв'язку із нововиявленим обставинами,

ВСТАНОВИЛА:

Справа № 760/19963/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5973/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Букіна О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 20.11.2014 року по справі №2-6115-14 позовні вимоги ОСОБА_9 було задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 не чинити перешкод ОСОБА_3 у користуванні житловим будинком, усіма надвірними будівлями та спорудами, земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1

Виселено ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, без надання іншого жилого приміщення.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 витрати по оплаті судового збору в сумі 243 грн. 60 коп.

06.02.2015 року відповідачами по справі було подано заяву про перегляд заочного рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20.11.2014 року.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 18.05.2015 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 09.07.2015 року заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20.11.2014 року було змінено в частині обґрунтування підстав для задоволення позову. В іншій частині заочне рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2015 року касаційні скарги відповідачів були відхилені.

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року, у зв'язку із нововиявленим обставинами.

Свою заяву обґрунтовував тим, що в кінці жовтня 2016 року були направлені адвокатські запити до Департаменту будівництва та житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації з проханням надати інформацію чи існує в межах території Солом'янського району м. Києва адреса: АДРЕСА_1

Згідно відповіді від 03.11.2016 року, Солом'янською районною в м. Києві державною адміністрацією село Жуляни Києво - Святошинського району включено в межі міста Києва. Після приєднання поштова адреса житлового будинку АДРЕСА_3

За таких обставин вважає, що будинку за адресою: АДРЕСА_4 в межах міста Києва не існує, а в Солом'янському районі м. Києва є будинок АДРЕСА_1 де зареєстровані та проживають відповідачі.

З огляду на викладене та за відсутністю відомостей щодо реєстрації права власності ОСОБА_3 в реєстрі речових прав на нерухоме майно, заявник вважає, що ОСОБА_3 не є власником будинку АДРЕСА_1 та відповідно не має права вимоги щодо виселення відповідачів з займаного житлового приміщення.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 24 березня 2017 року у задоволені заяви було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1, через свого представника, подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість неповне з'ясування обставин справи, порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу та заочне рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, апелянт послалася на те, що суд першої інстанції не врахував вказані ним обставини, які є важливими для правильного вирішення справи.

На думку апелянта, вказані обставини є дійсно нововиявленими, оскільки те, що адреси: АДРЕСА_2 в місті Києві не існує йому стало відомо тільки післ отримання відповідей на адвокатський запит.

ОСОБА_4, ОСОБА_1 та представник усіх відповідачів - ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Представники ОСОБА_3 - ОСОБА_10 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила її відхилити.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд рішення, у зв'язку із нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які послався заявник, не є ново виявленою обставиною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що обставини, на які посилався апелянт є нововиявленими обставинами, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Як роз'яснено судам у п.3 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 30.03.2012р. «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Тобто, для перегляду судового рішення у зв'язку із нововиявленими обставинами, суд повинен враховувати не тільки ту обставину, що заявнику не було відомо про них на час розгляду справи, а і те, що такі обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Суд першої інстанції правильно послався на те, що при розгляді справи в суді, судом надавалася оцінка щодо належності спірного будинку позивачу та вказані обставини були предметом судового розгляду.

Крім того, колегія суддів вважає, що вказані заявником обставини в будь якому разі не можуть бути визнані нововиявленими обставинами, оскільки здійснити відповідні адвокатські запити сторона заявника мала можливість під час розгляду даної справи по суті судами.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини, що склалися та вірно відмовив у перегляді рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2014 року, у зв'язку із нововиявленими обставинами, оскільки ті обставини, на які послався заявник такими не є.

Враховуючи наведене, ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 24 березня 2017 року колегія суддів вважає обґрунтованою та такою, що постановлена з додержанням вимог законодавства.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, на законність ухвали суду першої інстанції не впливають.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 за договором - ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 24 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді