РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2017 року Василівський районний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Носика М.А.

при секретареві: Кудіновій В.І.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача адвоката ОСОБА_2

представника відповідачки адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_5 районна державна адміністрація Запорізької області в особі Служби у справах дітей, про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів, суд,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини з батьком, в якому просить суд визначити місце проживання малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1. Крім того, ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_4 аліменти на його користь на утримання доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частики з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 18 травня 2017 року цивільну справу за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, обєднано в одне провадження зі справою за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини з батьком.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 грудня 1999 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Шлюб між ними було розірвано рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 03 лютого 2016 року. Діти проживають з позивачем, перебувають на його утриманні. Після припинення стосунків відповідачка не надає фінансової допомоги на утримання дітей. Діти постійно потребують нормального харчування, одягу та коштів на навчання. Усе це потребує значних коштів і позивач сам не здатний в повній мірі цього забезпечити.

На даний момент, відповідачка покинула малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, і поїхала за межі України, вихованням дитини не займається. У позивача є всі необхідні умови для проживання дитини разом з ним. ОСОБА_1 зареєстрований та проживає ІНФОРМАЦІЯ_5. Квартира належить йому на праві власності. Дитина не отримує потрібного догляду з боку матері, яка покинула дитину на невизначений строк.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_6 та доньки ОСОБА_7, визначити місце проживання сина з батьком у АДРЕСА_2.

Представник позивача адвокат ОСОБА_2 у судовому засіданні позов підтримала та просить задовольнити.

Представник відповідачки адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечує проти задоволення позову у повному обсязі, вважає його необґрунтованим.

Відповідачка ОСОБА_4 у судові засідання не з`явилася.

Представник третьої особи ОСОБА_5 районної державної адміністрації Запорізької області в особі Служби у справах дітей ОСОБА_9 у судовому засіданні 30 травня 2017 року просить вирішити спір в інтересах неповнолітніх дітей. В наступні судові засідання ОСОБА_9 не з`явився.

Свідок ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, суду показала, що позивач по справі її зять, а відповідачка ОСОБА_4 донька. Вона як бабуся допомагає виховувати дітей. ОСОБА_4 Лєва водить до дитячого садочка та забирає його. Взимку 2016-2017 року жила АДРЕСА_3. Всю зиму відповідачка висилала гроші, з березня 2017 року безпосередньо позивачеві кошти не надсилає, передає через неї. З цього самого часу ОСОБА_4 Лєв проживає з батьком.

Свідок ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7, суду показала, що сторони по справі її сусіди, вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_8, з ними перебуває у добрих стосунках. Відповідачка по справі ОСОБА_4 у грудні 2016 року поїхала за кордон на заробітки. Бабуся ОСОБА_10 допомагає у вихованні дітей.

Свідок ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_9, суду показала, що сторони по справі її сусіди, вона проживає ІНФОРМАЦІЯ_10. Зі слів ОСОБА_10 знає, що відповідачка ОСОБА_4 висилає гроші.

Вислухавши пояснення позивача, представників сторін та свідків, вивчивши письмові докази, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав:

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 03 грудня 1999 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 03 лютого 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 проживає разом з батьком по вул. Шевченка, 97/1 м. Василівка Запорізької області та знаходиться на його утриманні, що підтверджується довідкою про склад сімї №1508 від 09 березня 2017 року. Дитина постійно потребує нормального харчування, одягу та коштів на лікування. Усе це потребує значних коштів і позивач сам не здатний в повній мірі цього забезпечити. Угоди про добровільну сплату аліментів сторонами не досягнуто.

Згідно вищевказаної довідки про склад сімї №1508 від 09 березня 2017 року ОСОБА_7 також зареєстрована разом з батьком по вул. Шевченка, 97/1 м. Василівка Запорізької області. Однак, дана адреса не є її місцем фактичного проживання, оскільки, вона навчається в Комунальному ВНЗ КОР «Коледж культури і мистецтв» в м. Києві на денній формі навчання з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року, що підтверджується довідкою №32 від 14 лютого 2017 року, виданою директором Комунального ВНЗ КОР «Коледж культури і мистецтв».

Згідно ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1 працює в.о. начальника філії «ОСОБА_5 ДЕД» ДП «Запорізький облавтодор», отримує пенсію по інвалідності 2-ї групи, є депутатом ОСОБА_5 районної ради Запорізької області.

Відповідачка ОСОБА_4 за строковим Договором про найм між роботодавцем та іноземним працівником від 21 грудня 2016 року, з грудня 2016 року працює в Державі Ізраїль.

Як вбачається з наданих позивачем квитанцій про оплату, позивач ОСОБА_1 несе витрати по оплаті комунальних послуг, витрати на лікування, харчування та інші необхідні витрати п утриманню малолітнього сина ОСОБА_6.

Стороною відповідача не надано суду доказів, що ОСОБА_4 надає щомісячно кошти позивачеві ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що її донька ОСОБА_4 перераховує їй грошові кошти з Ізраїлю, а вона їх витрачає. Надає кошти онучці ОСОБА_7 та купує необхідні речі онуку ОСОБА_7 Лєву. Гроші позивачеві на утримання онука вона не передає.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_13 в порушення ст.180 СК України не надає кошти на утримання сина. Придбання певних речей бабою ОСОБА_7 Лєва ОСОБА_10, за гроші ОСОБА_4, носить несистемний характер, без урахування всіх потреб малолітньої дитини, яка знаходиться на утриманні батька ОСОБА_1

Тому суд задовольняє позов в частині стягнення аліментів з відповідачки та користь позивача на утримання малолітнього сина.

В частині стягнення з ОСОБА_4на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7, суд відмовляє.

ОСОБА_7 регулярно отримує матеріальну допомогу від матері, у вигляді грошових переказів, що підтверджується роздрукованими повідомленнями про перекази. З аналізу вказаних доказів вбачається, що такі перекази мають системний характер, надходять як безпосередньо від матері ОСОБА_4 так і від бабусі ОСОБА_10

Так як позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_4, а суд задовольняє позов в частині стягнення аліментів на утримання однієї дитини, тому суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, який народився 29 серпня 2011 року, аліменти у розмірі 1/6 частини всього її заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття сина.

В задоволенні позову в частині визначення місця проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, з батьком ОСОБА_1, суд відмовляє.

Згідно ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою

Відповідно до ст.ст.160,161 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Позивач ОСОБА_1, відповідачка ОСОБА_4 та їх малолітній син ОСОБА_6, зареєстровані та проживають в ІНФОРМАЦІЯ_11.

Сторони проживають разом і на даний час між ними фактично відсутній спір щодо місця проживання малолітньої дитини між батьками, які проживають окремо.

Той факт, що на даний час ОСОБА_4 перебуває в Державі Ізраїль, не є підставою для задоволення позову в цій частині. ОСОБА_4 у грудні 2016 року виїхала за кордон до Ізраїлю, де працює за контрактом, який має строковий характер, терміном на один рік. Дата укладення трудового договору 21 грудня 2016 року. Контракт закінчується у грудні 2017 року. Відповідачка зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_12, тобто за місцем проживання та реєстрації позивача та сина ОСОБА_6. Позивач також в судовому засіданні підтвердив, що відповідачка до виїзду на роботу за кордон проживала з ним та сином і вони продовжують бути зареєстрованими разом за однією адресою.

Враховуючи зазначене вище, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для визначення у судовому порядку місця проживання малолітнього ОСОБА_6 з позивачем.

Сплату судового збору слід покласти на відповідачку.

Керуючись ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ч.1 ст.183 СК України, ст.ст.10, 60, 88, 209, 212, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, яка народилася 24 березня 1979 року, на користь ОСОБА_1, який народився 07 грудня 1967 року, податковий ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, який народився 29 серпня 2011 року, у розмірі 1/6 частини всього її заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття сина.

Стягнення почати з 14 березня 2017 року, тобто з дня подання позову до суду.

Стягнути ОСОБА_4, яка народилася 24 березня 1979 року, судовий збір в дохід держави у розмірі 640 грн.

В іншій частині позову у задоволенні відмовити.

Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.А. Носик