Справа №522/2448/17
Провадження № 2/522/5855/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року Приморським районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Шенцевої О.П.

при секретарі - Соболевій О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси, 08 лютого 2017 року звернувся позивач із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору дійсним, зазначаючи, що 24.04.2000 року між позивачем та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, був укладений договір купівлі-продажу за №27363 від 24.04.2000 року, за умовами якого, відповідачі продали, а позивач придбав 165/1000 частки квартири АДРЕСА_1. Оскільки зазначений договір не був посвідчений в нотаріальному порядку, а відповідачі ухиляються від його нотаріального посвідчення, позивач просив визнати зазначений договір дійсним.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідачі по справі у судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в якій просили суд розглянути справу без їх участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.04.2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, був укладений договір купівлі-продажу, за умовами якого, відповідачі продали, а позивач придбав 165/1000 квартири АДРЕСА_1.

Підтвердженням наміру сторін, досягнення домовленості, щодо всіх істотних умов договору, а також змісту умов домовленості про передачу права власності на спірну квартиру є договір купівлі-продажу нерухомого майна № 27363 від 24.04.2000 року, укладений на Одеській товарній біржі.

Підтвердженням факту виникнення права власності у позивача на 165/1000 частки вищезазначеної квартири, є реєстрація зазначеної части квартири в КП «ОМБТІ та РОН» на праві приватної власності за № 327- стр 95 кн. 335 пр. від 17 травня 2000року, що підтверджується копією договору.

Судом встановлено, що сторони повністю виконали умови договору, позивач передав відповідачам обумовлену в Договорі купівлі-продажу грошову суму, а відповідачі передали позивачу ключі від спірної квартири, після чого позивач вселився до квартири, де й проживає по цей час.

Відповідно до вимог ст. 15 Закону України „Про товарну біржу", членами товарної біржі є прийняті до її складу згідно із статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні і фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обігу на товарній біржі, якщо її учасники - члени біржі, якщо вона зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР 1963 року(у редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму. Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику. Дані норми закріплені у новому Цивільному кодексі України, а саме ст. 655 ЦК України та 658 ЦК України.

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається, що передбачено також у п. 2 ст. 220 ЦК України.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними" суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

Оскільки згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі продажу нерухомого майна обумовлена діючим на той час законодавством, суд вважає, що підстави для відмови у визнанні договору купівлі-продажу дійсним - відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208,212-215 ЦПК України, ст.ст. 41, 42, 47, 227, 241, 242 ЦК Української РСР (в ред. 1963 року), п. 2 ст. 220, ст.ст. 655, 658 ЦК України, ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору дійсним - задовольнити в повному обсязі.

Визнати договір від 24.04.2000р. № 27363 купівлі-продажу нерухомого майна - 165/1000 квартири АДРЕСА_1, зареєстрований на Одеській товарній біржі в журналі реєстрації біржових правочинів з нерухомістю, реєстраційний № 27363 від 24.04.2000р; та в ОМБТІ та РОН реєстровий номер 327-стр 95- кн. 335 пр. від 17 травня 2000р, за яким ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 продали, а ОСОБА_1 придбав 165/1000 частки квартири - дійсним.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси, яка подається протягом 10 днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні, з дня отримання копії рішення.

Суддя

16.02.2017