Номер провадження 2/754/2432/17
РІШЕННЯ

Іменем України

02 березня 2017 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Петріщевої І.В., при секретарі судового засідання Табачук Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Головне територіальне управління юстиції у м.Києві в особі Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, Відділ реєстрації смерті у м. Києві, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Деснянського районного суду міста Києва з зазначеною позовною заявою, в якій, з урахуванням уточненої заяви, просить: 1. Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлою ІНФОРМАЦІЯ_4, які є двоюрідними сестрами; 2) Встановити факт того, що Актовий запис про смерть №17574 від 17 жовтня 2014 року внесений до Державного реєстру актів цивільного стану громадян 17.10.2014 року за номером 3 Відділом реєстрації смерті у м. Києві Головного управління юстиції у місті Києві внесено відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4; 3) Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_4померла її двоюрідна сестра ОСОБА_5, після її смерті відкрилася спадщина на квартиру АДРЕСА_1, за життя ОСОБА_5, заповіт не складала, вона є спадкоємицею померлої, як двоюрідна сестра, та племінник ОСОБА_6, який відкликав свою заяву про прийняття спадкового майна після померлої ОСОБА_5, поданої до П'ятнадцятої державної нотаріальної контори м. Києва 08.11.2014 року, але після спливу шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини, звернувшись до нотаріуса, вона отримала відмову у вчинені нотаріальної дії.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 13 травня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у м. Києві, Відділ реєстрації смерті у м. Києві про виправлення помилки в актовому записі про смерть.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у м. Києві, Відділ реєстрації смерті у м.Києві, ОСОБА_4, ОСОБА_3, про встановлення факту родинних відносин задоволено, встановлено юридичний факт про те, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є двоюрідною сестрою ОСОБА_5(ІНФОРМАЦІЯ_3), яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4.

Ухвалою Апеляційного Суду м. Києва від 16 березня 2016 року апеляційну скаргу Київської міської ради задоволено, рішення Деснянського районного суду м. Києва від 04 серпня 2015 року скасовано, у задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у м. Києві, Відділ реєстрації смерті у м.Києві, ОСОБА_4, ОСОБА_3, про встановлення факту родинних відносин, відмовлено.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Не потребують доказуванню обставини, установлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду.

Преюдиційні обставини є обов'язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача Київської міської Ради проти задоволення заяви заперечував у повному обсязі, просив у задоволенні позовної заяви відмовити, оскільки, з наданих позивачем документів не вбачається родинних відносин з померлою ОСОБА_5, також є розбіжності в прізвищі та даті народження померлої, тому відсутні підстави вважати, що актовий запис про смерть від 17.10.2014 року №17574 вчинено відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судове засідання представник третьої особи Головного управління юстиції у м. Києві не з'явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за відсутністю представника, надавши письмові пояснення в яких зазначив, що враховуючи те, що правовстановлюючі документи на спадкове майно, спадкоємцем за законом до нотаріальної контори не подані, оформити спадщину в нотаріальному порядку неможливо, тому питання про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом може бути вирішено тільки у судовому порядку.

У судове засідання представник третьої особи Відділ реєстрації смерті у м. Києві не з'явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за відсутності представника.

У судове засідання треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_3 не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином, поважні причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надійшло.

Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 17 жовтня 2014 року, виданим повторно (а.с. 103).

У провадженні державного нотаріуса П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа №1439/2014 та спадкова справа №09/2014, заведена приватним нотаріусом Київської міської нотаріального округу Онопченко О.В., щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5, які пізніше були об'єднані в одне провадження що підтверджується Актом прийому-передачі спадкової справи №09/2014, копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та копією спадкової справи (а.с. 8, 28-119).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_1, яка належала їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Відділом приватизації державного житлофонду Ватутінської районної держадміністрації 07.02.1994 року та зареєстрованого КП «КМБТІ та РПВ на ОНМ» 15.02.1994 року в книзі д.77-2-2 за реєстровим №3848 (а.с. 7, 80).

ОСОБА_1 дійсно з 27.12.1973 р. була прописана та проживала за адресою: АДРЕСА_1, відомостей про смерть до ЖЕК - 301 не надходило, що підтверджується довідками № 1244 від 05.02.2015 та № 1250 від 07.02.2015 року Житлово-експлуатаційної дільниці № 301 Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва" (а.с. 57, 105).

03 листопада 2014 року ОСОБА_1 подала до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Петрук Т.І. заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (а.с. 33).

Судом встановлено, що ОСОБА_6 відкликав свою заяву про прийняття спадкового майна після померлої ОСОБА_5, поданої до П'ятнадцятої державної нотаріальної контори м. Києва 08.11.2014 року, без встановлення умов - на користь якого саме спадкоємця (а.с. 38).

Згідно спадкової справи із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернувся ОСОБА_4, який вказав, що спадкодавець є його матір'ю, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 113). У заяві зазначено, що 17 листопада ОСОБА_10, зав. Консульським відділом Посольства України в Греції, засвідчив справжність підпису ОСОБА_11 (а.с. 112).

Відповідно відповіді Міністерства закордонних справ України №71.ВАВ-17-570/1-1407-15 від 14.04.2015 року за результатами перевірки реєстрів нотаріальних дій встановлено, що в Посольстві України Грецькій Республіці підпис громадянина ОСОБА_4 на заяві про прийняття спадщини 17 листопада 2014 року за реєстровим №713/814 не посвідчувався. У 2014 році ОСОБА_10 не мав повноважень на вчинення будь-яких консульських дій у Посольстві України в Грецькій Республіці, оскільки у зазначений період він не працював у цій закордонній дипломатичній установі (а.с. 102).

Також із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулася ОСОБА_3, в якій вказала, що померла була її двоюрідною сестрою, проте жодних документів на підтвердження родинних відносин не було надано нотаріусу (а.с. 106).

Таким чином, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того чи є спадкоємцями ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

ОСОБА_1 і ОСОБА_5 є родичами - двоюрідними сестрами, оскільки її мати ОСОБА_7 (померла ІНФОРМАЦІЯ_5) та батько померлої ОСОБА_8 (помер у 1977 році) були рідними сестрою і братом - їх батьками і відповідно її та ОСОБА_5 дідом та бабою ОСОБА_14 та ОСОБА_15, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, копіями свідоцтв про укладення шлюбу, копіями витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян, записами актів про народження, копіями паспортів (а.с. 64-79).

29.11.2014 року ОСОБА_1 звернулася до П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5.

15 квітня 2015 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_16 подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину по закону на спадкове майно ОСОБА_5, проте державний нотаріус П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори Щербенко О.В. винесла постанову про відмову у видачі такого свідоцтва, оскільки в справі наявні заяви від спадкоємців, жодним з яких не підтверджені родинні стосунки з померлою, що унеможливлює встановити черговість закликання до кола спадкування та коло спадкоємців, також відсутні правовстановлюючі документи на квартиру, окрім того в Актовому записі про смерть прізвище померлої зазначено як «ОСОБА_5» (а.с. 8).

З урахуванням наведеного просила суд встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є двоюрідною сестрою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4; виправити помилку в актовому записі про смерть № 17574 від 17.10.2014 року Відділу реєстрації смерті у м. Києві шляхом заміни в прізвищі померлої ОСОБА_5першої голосної літери з «о» на «а».

Як стверджує позивач, вона не правильно вказала дату смерті сестри ІНФОРМАЦІЯ_6, оскільки про точну дату смерті їй стало відомо після ознайомлення з копією актового запису про смерть №17574 від 17.10.2014 року Відділу реєстрації смертей м. Києва у спадковій справі №1439/2014, яку завела П'ятнадцята Київська державна нотаріальна контора. Окрім того, при ознайомленні з матеріалами справи їй стало відомо, що Відділ реєстрації смерті у м. Києві в прізвищі спадкодавця «ОСОБА_5» допустив помилку і записано прізвище як «ОСОБА_5». Через розбіжності в актових записах, що надійшли до нотаріуса, у неї виникла необхідність встановити як родинні відносини з ОСОБА_5, так і виправити помилку в актовому записі про її смерть, для отримання свідоцтва про право на спадщину після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4, оскільки інших родичів і спадкоємців після її смерті не залишилося, а зазначені в цій заяві заінтересовані особи вказані на вимогу суду (особисто вважає, що ці особи не є родичами ОСОБА_5, тому що будь-яких достовірних документів родинних відносин нотаріусу не надали).

Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Судом встановлено, що документом, який підтверджує право спадкодавця на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, є свідоцтво про право власності на житло від 07 лютого 1994 року (а.с. 7).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Відповідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 цього Кодексу спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України.

Згідно із статтею 1220 Цивільного кодексу України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

У ст. 1261 ЦК України, зазначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У ст. 1262 ЦК України, зазначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

У ст. 1263 ЦК України, зазначено, що у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

У ст. 1264 ЦК України, зазначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

У ст. 1265 ЦК України, зазначено, що у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

2. У п'яту чергу право на спадкування за законом одержують утриманці спадкодавця, які не були членами його сім'ї.

Відповідно ст. 1266 ЦК України спадкування за правом представлення:

1. Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

2. Прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

3. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

4. Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

5. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.

6. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення.

Стаття 1270 ЦК України, передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно статті 3 Цивільного Процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів у підтвердження заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового засідання.

Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 27, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216-1223, 1261, 1267, 1269, 1270, ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлою ІНФОРМАЦІЯ_4, які є двоюрідними сестрами.

Встановити факт того, що Актовий запис про смерть №17574 від 17 жовтня 2014 року внесений до Державного реєстру актів цивільного стану громадян 17.10.2014 року за номером 3 Відділом реєстрації смерті у м. Києві Головного управління юстиції у місті Києві внесено відносно ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Петріщева І.В.