Справа № 750/525/17
Провадження № 2/750/559/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі: судді Жук М.І., за участю секретаря судового засідання Щербак І.В., позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

17.01.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, між сторонами подружні відносини не підтримуються та про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частини із всіх видів доходів, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не надає їй достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач позов визнав частково, на розлучення згоден, а розмір аліментів, на його думку, повинен становити 1/4 частину від його доходів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25.10.2014 року і вони є батьками малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з позивачем, а відповідач мешкає окремо.

Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається.

Оскільки сторони з липня 2016 року проживають окремо, поновлювати сімейні стосунки не бажають та відмовляються від надання судом строку для можливого примирення, а ступінь відчуженості сторін є значним їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Згідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину.

Відповідач не має інших утриманців, він працевлаштований та щомісячно отримує заробітну плату, а тому він повинен сплачувати аліменти позивачу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його доходів.

Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст.213-215, 367, 88 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, - задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 25.10.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис №2278.

Стягнути з ОСОБА_2 (який народився 19.10.1987 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер 5) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 (одна/четверта) частини від його доходів (заробітку), щомісячно, але не менше за 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя