Номер провадження: 22-ц/785/1311/17
Головуючий у першій інстанції Нікітіна С. Й. Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Сегеди С.М., Заїкіна А.П.

з участю секретаря - Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 25 жовтня 2016 року,-

встановила:

У травні 2014 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди і з врахуванням уточнень в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 10.06.2011 року близько 20.20 години на перехресті вулиць Канатної та Італійського бульвару в м. Одесі, з вини водія ОСОБА_2, який керуючи автомобілем Chevrolet д/н НОМЕР_1, виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофору допустив зіткнення з автомобілем Mersedes д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, який належить позивачу ОСОБА_3 ,внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 138 вд 21.07.2011 року вартість матеріального збитку спричиненого внаслідок пошкодження автомобіля Mersedes д/н НОМЕР_2 складає 116890,54 грн.

Позивач посилався на те, що пошкодженням автомобіля йому була спричинена моральна шкода, яку він оцінює у 15000 грн.

Крім того, позивач посилався на те, що відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач ОСОБА_2 має відшкодувати індекс інфляції та три проценти річних за затримку сплати відшкодування.

Позивач ОСОБА_3 остаточно просив суд :

-стягнути з ОСОБА_2 на його користь завдану матеріальну шкоду у розмірі 158077,20 грн.;

-стягнути з ОСОБА_2 на його користь компенсацію моральної шкоди у розмірі 15000 грн.

-стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені судові витрати.

У лютому 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди і в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 10.06.2011 року близько 20.20 години на перехресті вулиць Канатної та Італійського бульвару в м. Одесі, з вини водія ОСОБА_4, який керував автомобілем Mersedes д/н НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3 сталося ДТП ,внаслідок чого належному позивачеві автомобілю Chevrolet д/н НОМЕР_1, який був під його керуванням, спричинено механічні пошкодження на суму 30634,90 грн.

Позивач посилався на те, що внаслідок ДТП йому була спричинена моральна шкода ,яку він оцінює у 10000 грн.

Позивач ОСОБА_2 просив суд :

-стягнути на його користь з ОСОБА_3 у відшкодування майнової шкоди

30634,96 грн. ;

-стягнути на його користь з ОСОБА_4 компенсацію моральної шкоди

10000,00 грн.;

-понесені судові витрати стягнути солідарно з відповідачів.

Ухвалою суду першої інстанції від 24.03.2015 року об'єднано в одне провадження цивільні справи за позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_2

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_5 позов підтримали , просили задовольнити. Позов ОСОБА_2 не визнали просили відмовити у задоволенні.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 позов підтримали, просили задовольнити. Позов ОСОБА_3 не визнали просили відмовити у задоволенні.

Рішення ухвалено у відсутність відповідача ОСОБА_4

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 25 жовтня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 - відмовлено, у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду у частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 158077,20 грн. матеріальної шкоди, 15000,00 грн. моральної шкоди та судових витрат скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення ,яким позов ОСОБА_3 задовольнити. В решті рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3 та ОСОБА_2, суд першої інстанції посилався на те, що сторонами не надані докази вини учасників ДТП та не вчинено жодних процесуальних дій, направлених на встановлення особи, винної в ДТП.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 26.07.2011 року,складеного старшим інспектором ВОДТП ВДАІ м.Одеси Дідур В.М. вбачається , що 10.06.2011 року біля 20 год. 20 хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем Chevrolet д/н НОМЕР_1 по вул. Канатній в м.Одесі здійснив виїзд та проїзд на перехрестя з Італійським бульваром на заборонений сигнал світлофору що призвело до зіткнення з автомобілем Mersedes д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4,внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження (т.1 а.с.34).

Відповідно до висновку з розгляду матеріалів дорожньо - транспортної пригоди , затвердженої начальником ВДАІ м.Одеси при УДАІ ГУМВС України в Одеській області від 28.07.2011 року,причиною ДТП стало порушення ОСОБА_2 вимог п.8.7.3 ПДР, яка виразилася в тому, що він виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофору та матеріали справи направлені до Приморського районного суду м.Одеси для притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності (т.1 а.с.36).

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 05.01.2012 року провадження у адміністративній справі у відношенні ОСОБА_2 закрито у зв'язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Мотивувальна частина даної постанови містить висновок суду про неможливість, на підставі наданих суду доказів, встановити вину будь-кого з водіїв у зазначеній ДТП (т.1 а.с.38).

Постановою апеляційного суду Одеської області від 07.02.2012 року вказана постанова Приморського районного суду м. Одеси від 05.01.2012 року залишена без змін з виключенням з її мотивувальної частини висновку суду про неможливість встановлення вини будь-кого з водіїв у зазначеній ДТП, з огляду на те, що суд не мав підстав для розгляду питання про вину чи не винність ОСОБА_4 у зазначеній ДТП, так як протокол про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_4 не складався ( т.1 а.с.39).

Таким чином, в судовому порядку при розгляді судом адміністративної справи вина ОСОБА_2 у скоєнні ДТП не була доведена.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

В судовому засіданні судом першої інстанції були допитані в якості свідків ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 пояснення яких є протиречивими та з пояснень не можливо остаточно встановити саме з вини якого із водіїв сталося ДТП.

В судовому засіданні суду першої інстанції була призначена у справі судова авто технічна експертиза проте, не була проведена з об'єктивних підстав.

Колегією суддів, з метою сприянню всебічному і повному з'ясуванню обставин справи , відповідно до ч.4 ст. 10, ст.11 ЦПК України було роз'яснено право сторін заявити клопотання про проведення у справі судової автотехнічної експертизи проте, таких клопотань сторонами не було заявлено.

Згідно із ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки,відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом,використання,зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода,завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями , діями чи бездіяльністю,відшкодовується особою,яка її завдала ,за наявності її вини ,крім випадків ,встановлених частиною другою цієї статті.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що матеріали справи не містять ,а ОСОБА_3 не надані достатні, допустимі та належні докази того,що ДТП сталося саме з вини ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того,що вина ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 26.07.2011 року ,складеного старшим інспектором ВОДТП ВДАІ м.Одеси Дідур В.М. та висновком з розгляду матеріалів дорожньо - транспортної пригоди , затвердженої начальником ВДАІ м.Одеси при УДАІ ГУМВС України в Одеській області від 28.07.2011 року не заслуговують на увагу,оскільки такий довід є припущенням та в судовому засіданні при розгляді адміністративного протоколу не було підтверджено те ,що ДТП сталося саме з вини ОСОБА_2 В судовому засіданні суду першої інстанції так і в судовому засіданні колегії суддів позивачем не було надано доказів того,що ДТП сталася з вини ОСОБА_2

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин , відповідно до п.1 ч.1 ст.307 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303,п.1 ч.1 ст.307,315,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 25 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

С.М.Сегеда

А.П. Заїкін