Категорія 57 Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Медвецького С.К., Нікушина В.П.,

за участю секретаря Ліннік Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічне акціонерного товариства «Ощадбанк» про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що після ознайомлення з рекламним оголошенням в мережі супермаркету «АТБ» про безкоштовне оформлення банківської картки під назвою «Моя картка» він 01.08.2016 року звернувся до ТВБВ 10001/0185 філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк» по проспекту Юності, 59 в м. Вінниця для оформлення вказаної картки, тобто як субєкт споживання банківських послуг для відкриття рахунку та можливості використовувати на власний розсуд кошти в тому розмірі, який йому буде покладено чи переведено на рахунок, в тому числі і заробітну плату. В позові зазначено, що жодних питань щодо надання будь-яких кредитів ним не ставилось, а в рекламному оголошенні, як в магазині мережі «АТБ», так і на флаєрі в самому відділенні, не було розміщено інформації про будь-які інші додаткові умови оформлення картки лише гарантія безкоштовності, повернення відсотків в разі придбання карткою продукції в магазинах «АТБ» та інші гарантії обслуговування. Разом з тим, працівник вказаного відділення ОСОБА_3 в категоричній формі відмовила йому у оформленні відповідної картки, мотивуючи свою відмову тим, що у нього в паспорті громадянина України відсутній штамп реєстрації місця проживання. Після втручання керівника філії, яка на відміну від вказаного працівника поводила себе ввічливо, він отримав усну інформацію про існування так званої «Інструкції», при цьому жодних пропозицій написати заяву на відкриття рахунку, надати додаткові дані для можливості ідентифікації і верифікації не було заявлено. Позивач вважає, що із викладених вище обставин вбачається здійснення відповідачем недобросовісної реклами, під час якої не повідомляється про встановлення певних обмежень та наявна дискримінація за ознакою наявності штампа реєстрації місця проживання, а тому просив визнати неправомірною та дискримінаційною відмову відповідача у відкритті йому поточного рахунку та оформлення картки «Моя картка» тільки на підставі відсутності штампу реєстрації місця проживання в паспорті; визнати неправомірним та дискримінаційним ненадання йому можливості заповнити заяву-анкету згідно з вимогами наведеної відповідачем постанови №196; визнати факт отримання ним моральної шкоди та душевних страждань внаслідок омани його недобросовісною рекламою, дискримінацією як людини і громадянина, шляхом відмови в наданні рекламуємої послуги внаслідок поділу громадян на тих, хто має в паспорті штамп про реєстрацію та тих, хто цього штампу не має, як критерій поділу споживачів на певні соціальні групи, яким порушується декларовані Конституцією України принципи рівності всіх громадян та неможливості будь-якої дискримінації; стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 10 000 грн..

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, при цьому зроблено посилання на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені в ній обставини.

Представник публічного акціонерного товариства «Ощадбанк» в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вказавши на її безпідставність і законність та обґрунтованість рішення суду.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що дії відповідача при відмові позивачу у відкритті поточного рахунку та оформленні картки у звязку з відсутністю штампу реєстрації місця проживання в паспорті громадянина України є правомірними, при цьому вимоги щодо стягнення моральної шкоди є похідними від позовних вимог про визнання неправомірною та дискримінаційною відмови відповідача у відкритті позивачу поточного рахунку та оформлення картки «Моя картка» тільки на підставі відсутності штампу реєстрації місця проживання в паспорті позивача; визнання неправомірним та дискримінаційним ненадання позивачу можливості заповнити заяву-анкету згідно з вимогами наведеної відповідачем постанови №196.

Однак погодитись з таким висновком районного суду не можна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Судова колегія вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі п. п. 3,4 ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасовує та ухвалює нове рішення з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 01.08.2016 року ОСОБА_2 звернувся до ТВБВ 10001/0185 філії Вінницьке обласне управління АТ «Ощадбанк», що розташоване по проспекту Юності, 59 в м. Вінниця для оформлення банківської картки під назвою «Моя картка», однак в прийнятті заяви-анкети на відкриття поточного рахунку та оформленні відповідної картки йому було відмовлено з посиланням на відсутність в паспорті громадянина України відмітки про реєстрацію місця проживання.

Даний факт підтверджується листом за підписом начальника Вінницького обласного управління ПАТ «Ощадбанк» від 26.08.2016 року за №19-11/Т-2278, який адресовано ОСОБА_2, а також не заперечувалась представником відповідача в судовому засіданні.

Звернувшись в суд з позовом ОСОБА_2 заявлено вимоги про визнання дій протиправними та зобовязання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, обґрунтовуючи вимоги незаконною відмовою в оформленні банківської картки та некоректною і грубою поведінкою працівника відділення банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об'єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов'язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що заява (клопотання) це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання це письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Згідно ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом і банком.

Положеннями ч.ч. 6.1, 6.3 статті 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що банки мають право відкривати рахунки резидентам України; порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються у договорі, що укладається між банком та клієнтом власником рахунка.

Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12.11.2003 року №492 регулюються правовідносини, що виникають під час відкриття банками, їх відокремленими підрозділами, які здійснюють банківську діяльність від імені банку, та філіями іноземних банків в Україні поточних і вкладних (депозитних) рахунків у національній та іноземних валютах суб'єктам господарювання, фізичним особам, іноземним представництвам, нерезидентам-інвесторам, ініціативній групі з проведення всеукраїнського референдуму.

Так, відповідно до п. 1.3. вказаної Інструкції клієнти мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору, крім випадків, якщо банк не має змоги прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами.

Пунктом 2.3 Інструкції визначено, що банк під час ідентифікації та верифікації клієнта встановлює ідентифікаційні дані про цього клієнта, передбачені статтею 9 Закону України» Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

Положеннями ст. 9 зазначеного вище Закону передбачено, що субєкти первинного фінансового моніторингу під час ідентифікації та верифікації резидентів встановлюють:

1) для фізичної особи - прізвище, імя та по батькові, дату народження, номер (та за наявності - серію) паспорта громадянина України (або іншого документа, що посвідчує особу та відповідно до законодавства України може бути використаним на території України для укладення правочинів), дату видачі та орган, що його видав, реєстраційний номер облікової картки платника податків України (або ідентифікаційний номер згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків та інших обовязкових платежів) або номер (та за наявності - серію) паспорта громадянина України, в якому проставлено відмітку про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків України чи номер паспорта із записом про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків України в електронному безконтактному носії.

Судом встановлено, що відмовляючи ОСОБА_2 в оформленні банківської картки «Моя картка», ПАТ «Ощадбанк» зроблено посилання на Порядок емісії та обслуговування платіжних карток в установах АТ «Ощадбанк», затверджений постановою правління АТ «Ощадбанк» від 28.03.2012 року №196, у додатку №3 до якого передбачено, що для відкриття рахунку клієнт надає паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення особи громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання на території материкової частини України, що ОСОБА_2 не було виконано і що в свою чергу створило перешкоди для ідентифікації та верифікації клієнта, при цьому на порушення вимог п. 3.2 Порядку, позивачу взагалі не було надано можливості заповнити заяву-анкету, необхідну для відкриття рахунку.

Судова колегія звертає увагу на те, що перелік ідентифікаційних даних для встановлення клієнта, передбачено статтею 9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» і дана норма Закону не містить вимоги про обовязковість в паспорті громадянина України відмітки про реєстрацію місця проживання на території материкової частини України, а також така вимога не передбачена і Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою правління Національного банку України від 12.11.2003 року №492.

Отже, вимога ПАТ «Ощадбанк», що викладена в додатку №3 Порядку емісії та обслуговування платіжних карток в установах АТ «Ощадбанк» про обовязковість в паспорті громадянина України відмітки про реєстрацію місця проживання є такою, що не відповідає вимогам зазначеного вище Закону.

Таким чином, судова колегія вважає, що ПАТ «Ощадбанк» було неправомірно позбавлено права ОСОБА_2 на заповнення заяви-анкети для відкриття рахунку в установі банку, при цьому до подання даної заяви та її вирішення, передчасною є вимога про визнання неправомірною та дискримінаційною відмову відповідача у відкритті ОСОБА_2 поточного рахунку та оформлення картки «Моя картка», оскільки дана вимога є похідною і може бути вирішена лише залежно від результату розгляду заяви відповідачем.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення на його користь моральної шкоди в розмірі 10 000 грн., яку обґрунтовує неправомірним порушення його прав як споживача банківських послуг, дискримінації його за ознаками відсутності в паспорті відмітки про реєстрацію місця проживання як людини і громадянина, а також те, що окремого морального страждання йому завдано вказівкою відповідача на його обовязок зареєструвати місце проживання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного Кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Пунктом п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Положеннями ч.3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судова колегія вважає, що внаслідок неправомірного позбавлення ОСОБА_2 можливості заповнити заяву-анкету на відкриття рахунку в установі банку, останньому було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в порушенні його прав, як споживача банківських послуг, створенні перешкод в реалізації відповідних можливостей при використанні рахунку та нервових переживаннях і розмір заподіяної моральної шкоди суд визначає в сумі 1000 грн..

Щодо викладених в позовній заяві та апеляційній скарзі тверджень про некоректну поведінку працівника відділення банку ОСОБА_3 під час спілкування з позивачем, як клієнтом банку, то дані твердження не доведені належними і допустимими доказами, а тому на увагу не заслуговують.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції, яке не ґрунтується на вимогах закону підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та визнання неправомірними дій ПАТ «Ощадбанк», які виразились у ненаданні ОСОБА_2 можливості заповнити заяву-анкету на відкриття поточного рахунку в установі банку та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_2 моральної шкоди в розмірі 1000 грн., в іншій частині позовні вимоги необхідно залишити без задоволення, а також відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з ПАТ «Ощадбанк» на користь держави необхідно стягнути судові витрати, а саме судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції пропорційно до заявлених та задоволених вимог в сумі 55,12 грн. та 60,63 грн., а також за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в сумі 551,20 грн. та 606,32 грн. відповідно, а всього 1273,27 грн..

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12.12.2016 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії ПАТ «Ощадбанк», які виразились у ненаданні ОСОБА_2 можливості заповнити заяву-анкету на відкриття поточного рахунку в установі банку.

Стягнути з ПАТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 1000 грн..

Стягнути з ПАТ «Ощадбанк» на користь держави судовий збір в розмірі 1273,27 грн..

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_4

Судді: /підпис/ ОСОБА_5

/підпис/ ОСОБА_6

Згідно з оригіналом: