АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4610/2017 р. Головуючий у 1 інстанції - Литвинова І.В.
Справа № 757/295/17-ц Доповідач - Мараєва Н.Є
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2017 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до Національного Банку України, Публічного

акціонерного товариства «Комерційний банк «Союз», 3-особа: Печерська районна

у м. Києві державна адміністрація

про стягнення заборгованості по заробітній платі

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 лютого 2017 р. частково задоволено позов ОСОБА_1 до Національного Банку України, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Союз», 3-особа: Печерська районна у м. Києві державна адміністрація про стягнення заборгованості по заробітній платі, а саме : стягнуто з ПАТ «КБ «Союз» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в розмірі 69 207,08 грн.; в задоволені вимог до Національного Банку України - відмовлено; стягнуто з ПАТ «КБ «Союз» в дохід держави судовий збір в розмірі 1600 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і постановити нове рішення, яким позовні вимоги щодо солідарного стягнення коштів з НБУ та АТ «КБ «Союз» у розмірі 69 207,08 грн. задовольнити повністю, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 22.07.2014 р. позивачка була прийнята на роботу в АТ «КБ «СОЮЗ» на посаду заступника начальника управління розвитку акціонерного капіталу, нині вона займає посаду начальника управління розвитку акціонерного капіталу, що підтверджується Наказом № 49-К від 22.07.2011 р. та довідкою, виданою 19.12.2016 р. вих. № 08-22/37 (а.с. 6, 7).

Згідно п.3.5 розділу III колективного договору ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «СОЮЗ», який було схвалено зборами Трудового колективу (протокол №1 від 10.02.2010 р.) та зареєстровано в Управлінні праці та соціального захисту населення Печерської районної у м.Києві державної адміністрації реєстраційний №131 від 11.05.2010 р., строки виплати заробітної плати у ПАТ «КБ «Союз»: 1-го числа кожного місяця та 15-го кожного місяця у вигляді авансового платежу (а.с. 10).

Згідно довідки вих. № 20/533 від 19.12.2016 р. ПАТ «КБ «Союз» загальна сума заборгованості по сплаті заробітної плати становить 69207,08 грн., що у повному обсязі визнається відповідачем ПАТ «КБ «Союз» (а. с. 8).

Визнаючи позов, представник відповідача ПАТ «КБ «Союз» також зазначив, що здійснити виплати заробітної плати він матиме можливість, якщо відповідач Національний Банк України підключить його до системи електронних платежів.

Як встановлено судом, відключення відповідача ПАТ «КБ «Союз» від системи електронних платежів Національним Банком України було здійснено після прийняття постанов Правління НБУ від 15.03.2016 р. № 162/БТ, від 28.04.2016 р. № 299/БТ, які були визнані протиправними та скасовані: постанова Правління НБУ від 15.03.2016 р. № 162/БТ - постановою Окружного адміністративного суду міста Києва (справа № 826/4275/16) від 28.03.2016 р., яка ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2016 р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України (справа № К/800/13046/16; К/800/13360/16) від 21.09.2016 р. залишена без змін, а постанова Правління НБУ від 28.04.2016 р.№ 299/БТ - постановою Окружного адміністративного суду міста Києва (справа № 826/7833/16) від 12.07.2016 р., ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.09.2016 р. залишена без змін (а.с. 26-31, 32-36, 37-40,41-47,48-52).

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеною у постанові палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 08.12.2009 р. №21-1573во09 було роз»яснено, що у разі визнання протиправним індивідуальний акт є таким, що не діє з моменту його прийняття.

Тому, суд правильно вважав, що постанови НБУ від 15.03.2016 р. №162/БТ та від 28.04.2016 р. №299/БТ є такими, що не діють з моменту їх прийняття, тобто, що усі дії, які були здійснені в рамках цих актів НБУ, є протиправними та скасованими.

Таким чином, починаючи з 12.09.2016 р. відповідач ПАТ «КБ «Союз» набув прав на здійснення платежів, у тому числі зі сплати податків і зборів при виплаті заробітної плати.

Згідно ст.43 Конституції України, норми якої згідно статті 8 конституції України є нормами прямої дії, кожна особа має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно ст.25 ЗУ«Про оплату праці» забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 р. «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» роз»яснино, що згідно ст.21 КЗпП України, належним відповідачем у справі за позовом про оплату праці є та юридична особа (підприємство, установа, організація), з якою позивачем укладено трудовий договір.

Згідно ч.ч. 1-3 статті 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, визнані судом загальновідомими, не підлягають доказуванню, а також обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Як встановлено судом, з 16.03.2016 р. по 19.12.2016 р. відповідач ПАТ «КБ «Союз» не виплачував позивачу ОСОБА_1 заробітну плату, оскільки, здійснення ним будь-яких платежів було зупинено відключенням від системи електронних платежів на підставі постанов Правління НБУ від 15.03.2016 р. № 162/БТ, від 28.04.2016 р. № 299/БТ, які були скасовані у судовому порядку та визнанні протиправними.

З огляду за викладене, суд дійшов вірного висновку щодо часткового задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі саме з відповідача ПАТ «КБ «Союз», та безпідставність вимог щодо солідарного обов'язку відповідача Національного Банку України перед позивачкою.

Суд першої інстанції також правильно вважав, що грошову суму, яка становить заборгованість по заробітній платі, на яку не розповсюджується солідарний порядок стягнення, належить виплачувати роботодавцю - юридичній особі, з якою позивачкою укладено трудовий договір. З відповідачем НБУ позивачка у трудових відносинах не перебувала.

За таких обставин судова колегія вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку щодо часткового задоволення позову.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам закону, підтверджуються матеріалами справи.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2017 р. - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :