Справа № 755/6440/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2017 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжя, яке має дітей,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжя, яке має дітей.

Статтею 4 Цивільного процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом з письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку окремого провадження розглядаються, серед іншого, також справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей. (ч.1 та ч.3 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України)

Як зазначено частиною другою ст.26 Цивільного процесуального кодексу України у справах окремого провадження особами, які беруть участь у справі, є заявники, інші заінтересовані особи, їх представники.

Разом з тим, всупереч вимог ст.109 Сімейного кодексу України, до суду подана позовна заява де визначено сторони цивільного процесу - позивач та відповідач, при цьому у вступній частині позовної заяви зроблені виправлення про зміну складу часників процесу на «заявник», що є недопустимим, тому у разі звернення до суду подружжя зі спільною заявою про розірвання шлюбу має бути подана належним чином оформлена саме заява де зазначено у якості заявників кожне з подружжя, також подана до суду заява підписується кожним із заявників окремо.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

Відповідно до ч.1 ст.109 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

У відповідності до положень частини другої статі 110 Цивільного процесуального кодексу України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Як роз'яснено у п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а щодо юридичної особи - за положеннями статті 93 ЦК.

Виходячи зі змісту позовної заяви, позивач ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1, що територіально відноситься до юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва, а відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2, що територіально відноситься до юрисдикції Деснянського районного суду міста Києва, однак до позову не долучено докази про місце реєстрації позивача та відповідача, що унеможливлює вирішити питання про підсудність розгляду даного спору саме Дніпровському районному суду міста Києва.

За нормами ст.121 Цивільного процесуального кодексу України, передбачено наслідки подання позовної заяви, що не відповідає вимогам ст.ст. 119 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжя, яке має дітей, залишити без руху, про що повідомити позивача ОСОБА_1 та надати строк до 26 травня 2017 року для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 (п'яти) днів з дня отримання ухвали суду.

Попереджаю, що у разі невиконання вимог суду щодо усунення вказаних недоліків, Ваша заява буде вважатись неподаною та підлягає поверненню.

С у д д я