Справа № 484/3365/16-ц
Провадження № 2/484/101/17
У Х В А Л А

про зупинення провадження у справі

01 березня 2017 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Маржиної Т.В.,

секретаря судового засідання - Мирошниченко Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обласного центру зайнятості про визнання незаконними і скасування наказів про накладення дисциплінарних стягнень, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що з 07.02.2010 року працював на посаді директора Первомайського міськрайонного центру зайнятості (далі ПМРЦЗ). Наказами директора ОСОБА_2 обласного центру зайнятості (далі МОЦЗ) №№ 457-к та 458-к від 10.10.2016 року його притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а наказом МОЦЗ № 477-к від 31.10.2016 року звільнено за п.3 ст. 40 КЗпП України у звязку з систематичним невиконанням без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку. Вважає такі накази незаконними і просить їх скасувати, поновити його на роботі, стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

Свої вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує порушенням з боку відповідача порядку застосування дисциплінарних стягнень, зокрема тим, що дисциплінарні стягнення застосовані неуповноваженою на те особою, оскільки директор МОЦЗ в межах своїх повноважень має право вживати заходів заохочення і накладати стягнення на працівників Центру зайнятості та підпорядкованих йому базових центрів зайнятості на території Миколаївської області, окрім директорів базових центрів зайнятості /а.с.54-56, 206-207/.

Також посилається на те, що про накладені дисциплінарні стягнення він не був повідомлений під розписку; наказ про звільнення не був йому вручений у день звільнення; відсутня систематичність порушень трудового законодавства з його блоку; в день звільнення з ним не було проведено повний розрахунок і не видано йому трудову книжку.

В додаткових поясненнях на обґрунтування позовних вимог /а.с.55 на звороті/ та заяві про доповнення підстав позову /а.с.206-207/ ОСОБА_1 посилається на те, що 21.11.2016 року рішенням апеляційного суду Миколаївської області розглянута справа № 484/2701/16-ц за аналогічними правовідносинами. Між тими самими сторонами.

Представниками відповідача ОСОБА_2 обласного центру зайнятості заявлене клопотання про зупинення провадження в наданій справі до розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційної скарги МОЦЗ на рішення апеляційного суду Миколаївської області № 484/2701/16-ц.

Клопотання обґрунтоване тим, що у зазначеному рішенні суд апеляційної інстанції дійсно вирішив питання про відсутність компетенції директора МОЦЗ щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності директора базового центру зайнятості. Саме таку позицію позивач зазначає як одну з підстав позову. Відповідач з такою позицією категорично не згоден і вважає, що висновки суду касаційної інстанції, які він висловить з цього приводу, можуть вплинути на вирішення даної справи.

З копії ухвали ВССУ від 15.12.2016 року вбачається, що відкрите касаційне провадження у справі № 484/2701/16-ц /а.с.239/.

З тексту рішення апеляційного суду Миколаївської області від 21.11.2016 року у справі № 484/2701/16-ц вбачається, що судом вирішене питання відсутності компетенції директора МОЦЗ накладати дисциплінарні стягнення на директора базового центру зайнятості.

Визначена цим рішенням позиція є однією з підстав позову в даному випадку.

Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарський або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Таким чином, в разі встановлення судом в іншій справі відсутності компетенції директора МОЦЗ притягувати до дисциплінарної відповідальності директора базового центру зайнятості, може суттєво вплинути на вирішення даної справи, визначення підстав позову, позиції сторін та призвести до можливого мирного вирішення спору.

Таким чином, рішення у справі № 484/2701/16-ц має значення для вирішення наданої справи.

Дійсно, рішення апеляційного суду набрало законної сили у день його винесення судом. Однак, як зазначено вище, у грудні 2016 року касаційним судом відкрите касаційне провадження, витребувано справу із суду першої інстанції.

В разі скасування рішення апеляційного суду, буде мати місце зовсім протилежна позиція та встановлені судом обставини, що можуть вплинути на вирішення наданої справи зовсім іншим чином.

З огляду на наведене, суд знаходить клопотання відповідача обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню відповідно до п. 4 ч.1 ст. 201 ЦПК України. Провадження в наданій справі слід зупинити до розгляд справи № 484/2701/16-ц ВССУ.

Керуючись ст.ст. 201, 203, 209, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження в наданій справі до розгляду Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ цивільної справи № 484/2701/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обласного центру зайнятості про визнання незаконним і скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом пяти днів з дня її проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення ухвали в той же строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: