АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів: Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», треті особи: ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про припинення договору поруки, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року позивач звернулась із позовом до відповідача, на обґрунтування якого зазначила, що 26 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», яке змінило свою назву на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 за яким останній отримав 17600 доларів США і зобов'язувався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 26 червня 2015 року.

На забезпечення виконання кредитних зобов'язань, 26 червня 2008 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 213688, згідно умов якого, у випадку невиконання Позичальником його зобов'язань за кредитним договором, Банк має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя.

Посилаючись на те, що позичальник почав порушувати умови кредитного договору з 25 жовтня 2013 року та не виконав вимог про дострокове погашення заборгованості, а кредитор не заявляв вимог до поручителя протягом шестимісячного строку, зазначала, що договір поруки є припиненим з 25 квітня 2014 року на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Тому, просила визнати договір поруки № 213688 від 26 червня 2008 року укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 припиненим. (а.с.3-8)

Заочним рішенням Печерського районного суду міста Києва від 30 січня 2017 року, з урахуванням ухвали Печерського районного суду міста Києва від 07 лютого 2017 року про виправлення описки, в позові ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 про припинення договору поруки відмовлено. (а.с.147-150, 152)

В апеляційній скарзі позивач посилалася на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просила скасувати рішення суду і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. На обґрунтування скарги зазначила, що суд не врахував обставин та доказів якими обґрунтовані заявлені вимоги і дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову. (а.с.157-159)

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав скаргу і просив її задовольнити, представник ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - Зоря А.С. заперечувала проти скарги і просила її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені встановленим порядком, ОСОБА_1 була сповіщена врученням повістки представнику - ОСОБА_3 про що у справі є докази. (а.с.193-196)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що 26 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», яке змінило свою назву на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_2 був укладений Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, за яким останній отримав 17600 доларів США і зобов'язувався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 26 червня 2015 року.

За п. 1.2.2 кредитного Договору, позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 26 червня 2015 року. (а.с.11-15)

26 червня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки № 213688, за умовами якого ОСОБА_1 зобов'язалась солідарно відповідати перед Банком за невиконання ОСОБА_2 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0. (а.с. 9-10)

Після реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с.19)

Боржник ОСОБА_2 несвоєчасно виконував зобов'язання за кредитним договором, тому у нього станом на 23 травня 2014 року виникла заборгованість.

За п. 3.1 Договору поруки сторони погодили, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного виконання всіх зобов'язань боржника за Основним договором. (а.с.9-10)

При цьому, підпунктом 3.1.2 Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 26 червня 2008 року, передбачено право банку вимагати від позичальника дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення в порядку, визначеному розділом 6 цього договору, у разі порушення позичальником умов цього договору та/або настання будь-якої події, що може погіршити фінансовий стан позичальника та/або вплинути на його здатність або бажання виконувати власні зобов'язання за цим договором. (а.с.12)

Вимогою ПАТ «УкрСиббанк» від 20 червня 2014 року позивачка була повідомлена про невиконання ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним договором, розмір загального та простроченого боргу станом на відповідну дату.(а.с. 141)

Зі змісту вказаної вимоги, направленої на адресу ОСОБА_1 як поручителя, убачається, що Банк вимагає погашення простроченої заборгованості протягом 31 календарного дня з дати одержання цього повідомлення у розмірі 2632.10 доларів США простроченої заборгованості та 444.26 доларів США простроченої заборгованості за процентами, у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги - з 41 календарного дня з дати відправлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту Банку, змушений вимагати виконання зобов'язань в повному обсязі, що становить 6 009,96 доларів США. У випадку погашення заборгованості (простроченої) у встановлені листом строки, лист вважається таким, що втратив силу. (а.с.18, 141)

Банк реалізував право дострокового стягнення із боржника і поручителя кредитної заборгованості зверненням до суду.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 26 листопада 2014 року, стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1 сума боргу за Договором про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу № 0 від 26 червня 2008 року в розмірі 6546.57 доларів США, що за курсом НБ України станом на 03.07.2014 року становило 77 518.63 грн. та 775.19 грн. судового збору. Рішення набрало законної сили та було відкрито виконавче провадження з його примусового виконання. (а.с. 143, 198)

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 15 липня 2015 року, замінено стягувача у виконавчому провадженні по виконанню вищевказаного рішення суду з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», ухвалою цього ж суду від 31 січня 2017 року замінено стягувача з ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «Фінансова компанія «Актив +». (а.с. 201)

Цих обставин представник апелянта не заперечував і в суді апеляційної інстанції.

За частиною першою статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Згідно із частиною першою статті 598, статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із частиною п'ятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Таким чином, положення статті 559 ЦК України стосовно припинення поруки з припиненням забезпеченого нею зобов'язання не може застосовуватися до правовідносин, у яких обов'язок поручителя щодо виконання зобов'язання за основним договором виник з рішення суду, а не лише з договору поруки.

Відповідна правова позиція міститься і в постанові Верховного Суду України від 29 березня 2017 року у справі № 6-2013цс16, яка з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

Встановивши, що 20 червня 2014 року Банк заявив вимогу до поручителя ОСОБА_1 про погашення простроченої (поточної) заборгованості, а позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеними позовними вимогами у квітні 2015 року, тобто після ухвалення рішення суду від 26 листопада 2014 року про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачкою вимог про визнання поруки припиненою з підстав частини 4 ст. 559 ЦК України.

Інших підстав визнання поруки припиненою подана позивачкою позовна заява не містить. Доводи позивачки про невідповідність договору поруки вимогам законодавства, як і посилання на фінансову кризу, не стосуються предмету доказування по справі, оскільки вимог про визнання договору недійсним у цьому провадженні позивачка не заявляла.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують тому колегія суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 30 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова

Справа № 22-ц/796/4611/2017

Унікальний номер 760/6901/15-ц

Головуючий у першій інстанції - Фаркош Ю.А.

Доповідач Левенець Б.Б.