Справа 510/605/17
У Х В А Л А

23.05.2017 року м. Рені

Суддя Ренійського районного суду Одеської області Сорокін К.В., у залі суду у м. Рені, при секретарі судового засідання Івановій Н.С.,

За участю представника відповідача ОСОБА_1

представника позивачів ОСОБА_2

розглянувши заяву ОСОБА_1 (представника відповідача компанії BYO LTD) про зняття арешту з судна «МАМБА БІ», ІМО номер: 9189706, прапор - ОСОБА_3, порт приписки - ОСОБА_3, накладеного за морською вимогою, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою суду від 16.05.2017 р. по справі № 510/605/17 було накладено арешт на т/х МАМБА Бі [МАМВА В], ІМО номер: 9189706, прапор - ОСОБА_3, порт приписки - ОСОБА_3, на забезпечення морської вимоги стосовно виплати позивачам ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Нураддин Алішов, ОСОБА_7, Энгін Хакан, Таріел Сарідзе, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, Девкате Ваібхав, ОСОБА_12, Гурдіпак Сингх, Джаба Кхімішіашвілі, ОСОБА_13 заробітної плати у розмірі 63 675 долларів США.

З метою захисту своїх законних прав та охоронюваних інтересів, позивачі звернутись до Ренійського районного суду Одеської області із позовною заявою до іноземних компаній BYO LTD, ALBUS DENIZCILIK LTD. STI про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди.

Від представника відповідача іноземної компанії BYO LTD до суду надійшла заява про зняття арешту з судна, накладеного за морською вимогою, у звязку з тим, що будь які претензії з боку позивачів до Судновласника щодо виплати заробітної плати відсутні про що свідчить заява позивачів від 19.05.2017 р.

Крім того, у заяві про зняття арешту вказано, що на момент розгляду заяви про накладення арешту розрахунок з членами екіпажу було здійснено в повному обсязі, а документ, який було надано суду в якості доказу про наявність заборгованості по заробітній платі, є документ в якому відображена не заборгованість, а калькуляція заробітної плати. Цей документ суду був наданий з невірним перекладом з англійської мови.

Також у заяві про накладення арешту вказано, що власником судна т/х МАМБА Бі [МАМВА В] є лише компанія BYO LTD, іноземна компанія ALBUS DENIZCILIK LTD. STI не являється власником даного судно. Крім того, представник компанії BYO LTD зазначив, що власник судна не має намір продавати судно, а інформація, яка була надана морським агентом ТОВ «Агро - Рені» є неналежним та недостовірним доказом, оскільки до повноважень морського агента не відносяться дії щодо набуття, зміни чи припинення права власності на Судно та надання будь-якої інформації щодо вказаного права власності. Надаючи будь - яку інформацію за межами своїх повноважень, яка є недостовірною та шкодить інтересам судновласника, морський агент порушив приписи п. а ч. 2 ст. 117 Кодексу торговельного мореплавства України.

У заяві про зняття арешту, представник відповідача вказує, що суд при винесені ухвали про накладення арешту, суд не взяв до уваги позицію Пленуму ВСУ, викладену у постанові № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме наклав арешт на судно, що є невідповідним (неспіврозмірним) заходом забезпечення позову, оскільки унеможливлює ведення господарської діяльності судновласником.

Крім того, представник позивача також зазначив, що відповідно до положень ст.2 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10.05.1952 року судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої. Однак ОСОБА_14 не є Договірною Державою вказаної Конвенції. Таким чином, оскільки Судно є зареєстрованим під прапором ОСОБА_14, то до нього не застосуються положення вказаної Конвенції.

Без застосування положень вказаної Конвенції Кодекс торговельного мореплавства України дозволяє здійснювати арешт на забезпечення морської вимоги тільки тих суден, що зареєстровані в Україні.

На підставі вищевикладеного представник відповідача просить скасувати арешт на судно т/х МАМБА Бі [МАМВА В] накладений 16.05.2017 р. ухвалою суду за морською вимогою.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_2 надав суду заперечення на заяву про зняття арешту, в яких вказав, що станом на 29.04.2017 р. позивачам не була виплачена заробітна плата відповідачами, як на це вказує представник відповідача BYO LTD. З урахуванням скрутного становища членів екіпажу (Позивачів), які не отримували заробітну плату впродовж від 2 до 6 місяців кожний, та які були фактично залишені напризволяще Відповідачами в Ренійському порту, адвокатом ОСОБА_15 було прийнято рішення виплатити кожному моряку певну грошову суму, що відповідала сумі заборгованості з заробітної плати. В свою чергу адвокат взяв на себе зобовязання та був уповноважений екіпажем на стягнення відповідної суми в подальшому з Відповідачів, які є роботодавцями та зобовязаними особами з виплати заробітної плати Позивачам відповідно до трудових контрактів. Таким чином, на час подання позовної заяви та заяви про забезпечення морської вимоги між сторонами дійсно виник та продовжує існувати спір майнового характеру щодо порушення Відповідачами контрактних зобовязань з виплати заробітної плати. Факт наявності заборгованості з виплати заробітної плати підтверджується розрахунком заборгованості з виплати заробітної плати станом на 01.04.2017 р.

Представник позивачів у своїх запереченнях звернув увагу суду на те, що морський агент ТОВ АГРО РЕНІ діяв виключно в межах своїх повноважень та функцій, до яких належить оформлення перепусток для членів екіпажу та інших осіб за дорученнями капітана та/або судновласника. В матеріалах справи міститься електронне повідомлення Відповідача ALBUS DENIZCILIK LTD. STI (Відповідач - 2) на адресу морського агента, в якому Відповідач-2 надає чіткі інструкції морському агенту організувати видачу всіх необхідних документів (дозволів) для відвідання Судна двома представниками компанії РІМ МЕРІТАЙМ для проведення передпродажного огляду Судна. Для цього Відповідач-2 надає копії паспортів представників компанії РІМ МЕРІТАЙМ для оформлення перепусток на територію порту. В результаті 12.05.2017 року представники компанії РІМ МЕРІТАЙМ відвідали Ренійський порт, піднялись на борт Судна та здійснили його перепродажний огляд, як і планувалось.

Вказана інформація та документи були отримані представником Позивачів від морського агента у відповідь на адвокатський запит в порядку ст. 24 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, а тому є належним та допустимим доказом у справі.

Також представник позивачів у запереченнях зазначив, що суд при розгляді заяви про забезпечення морської вимоги не повинен був брати д уваги рекомендації ВСУ, викладені в Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року в частині щодо відповідності виду забезпечення позову та співмірності позовним вимогам, оскільки морський арешт є затриманням судна, але не включає конфіскацію судна з метою виконання судового рішення. Тобто морський арешт має на меті лише отримання від боржника певного забезпечення виконання його зобовязання, але не є самим забезпеченням. Крім того, накладений на Судно арешт не є втручанням у господарську діяльність компанії, так як судновласник не позбавлений права надати заставу в сумі достатньої для забезпечення морської вимоги з визначенням її розміру. Така позиція підтверджуються останньою практикою судів апеляційної інстанції (Ухвала Апеляційного суду Одеської області від 23.02.2017 року, справа 501/2175/16-ц1).

З приводу твердження представника відповідача BYO LTD про неправильне застосування положення Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10.05.1952 року (далі - Конвенція) щодо кола осіб, на яких розповсюджується положення Конвенції, представник позивачів у своїх запереченнях вказав наступне. Згідно ч. 2 ст. 8 Конвенції, судно, що ходить під прапором Держави, яка не є Договірною Державою Конвенції, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав щодо будь-якої з морських вимог, що перераховані у статті 1, чи будь-якої іншої вимоги, щодо якої закон цієї Договірної Держави дозволяє арешт. Таким чином, Судно під прапором ОСОБА_14, яка не є договірною державною Конвенції, може бути також арештовано за морською вимогою в Україні, яка є стороною Конвенції. Щодо неможливості застосування положень КТМ України до судна під іноземним прапором, про що стверджує представник відповідача BYO LTD з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 14 КТМ України, представник позивачів зазначив наступне. Відповідно до ст. 7 КТМ України, міжнародні договори України з питань торговельного мореплавства застосовуються в Україні в порядку, передбаченому Законом України "Про міжнародні договори України". Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про міжнародні договори України", міжнародний договір України - укладений у письмовій формі з іноземною державою або іншим суб'єктом міжнародного права, який регулюється міжнародним правом, незалежно від того, міститься договір в одному чи декількох пов'язаних між собою документах, і незалежно від його конкретного найменування (договір, угода, конвенція, пакт, протокол тощо). Як відомо, Конвенція ратифікована Законом України Про приєднання України до Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна №3702-УІ від 07.09.2011 року та набрала чинності для України 16.05.2012 року, а відтак є частиною українського законодавства. У відповідності до ст. 19 Закону, чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. Таким чином, Конвенція прямо передбачає можливість арешту суден під іноземним прапором на території України за відповідним рішенням українського суду. Однак така можливість формально та опосередковано не передбачена або навіть заборонена положенням п. 1 ч. 1 ст. 14 КТМ України. Приймаючи до уваги правову колізію між положеннями КТМ України та Конвенцією щодо арешту суден під іноземним прапором, вважаємо, що застосуванню підлягають саме положенням Конвенції, як міжнародного договору. У звязку з цим арешт Судна т/х МАМБА Бі [МАМВА В], ІМО 9189706, під прапором ОСОБА_14 є законним та правомірним.

В судовому засіданні, представник відповідача підтримав свою заяву, в якості свідків були допитані капітан та старший помічник капітана т/х МАМБА Бі [МАМВА В] ОСОБА_16 та ОСОБА_5, які пояснили, що на даний час їм, та усім членам екіпажу, була виплачена заробітна плата в повному обсязі, яких-небудь претензій до відповідачів вони не мають. Крім того до суду надійшло клопотання від усіх членів екіпажу (позивачів по справі) про відмову від позову у звязку з відсутністю майнових претензій по виплаті заробітної плати у розмірі 63 675 доларів США та вимог морального характеру.

Таким чином, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши надані докази, які були надані сторонами в ході розгляду заяви, суд приходить до наступних висновків.

На момент розгляду заяви про накладення арешту на т/х МАМБА Бі [МАМВА В], ІМО 9189706, під прапором ОСОБА_14 за морською вимогою суду були надані докази про наявність заборгованості по заробітній платі перед членами екіпажу т/х МАМБА Бі [МАМВА В (довідка про заборгованість заробітної плати від 05.05.2017 р.). Таким чином, з урахуванням наданих доказів по заборгованості по заробітній платі та на підставі Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна, укладеної в Брюсселі 10.05.1952 року, судом було законно та правомірно накладено арешт на т/х МАМБА Бі [МАМВА В], ІМО 9189706, під прапором ОСОБА_14, порт приписки - ОСОБА_3, за морською вимогою.

Під час розгляду заяви про зняття арешту з т/х МАМБА Бі [МАМВА В] в ході допиту членів екіпажу було встановлено, що заборгованість по заробітній платі перед членами екіпажу відсутня, ці обставини підтверджуються також заявою позивачів про відмову від позову, підписану усіма членами екіпажу, на підставі якої було закрито провадження у справі .

Таким чином, у звязку з тим, що спор, який став підставою для звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди а також накладення арешту на судно в якості забезпечення морської вимоги, відсутній, провадження по даній цивільній справі закрито, суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту з т/х МАМБА Бі [МАМВА В], ІМО 9189706, під прапором ОСОБА_14, порт приписки - ОСОБА_3.

Згідно ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 154 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 (представника відповідача компанії BYO LTD) про зняття арешту з судна т/х «МАМБА БІ» ІМО 9189706, під прапором ОСОБА_14, порт приписки - ОСОБА_3, накладеного за морською вимогою задовольнити.

Скасувати забезпечення морської вимоги, шляхом звільнення з-під арешту судна «МАМБА БІ» («МАМВА В»), ІМО номер 9189706, під прапором ОСОБА_14, порт приписки - ОСОБА_3, яке знаходиться на території Ренійського морського торговельного порту, накладеного ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 16.05.2017 року по справі №510/605/17.

Скасувати заборону капітану Ренійського морського порту, начальнику митного посту «Ізмаїльський» Одеської митниці ДФС, начальнику Ізмаїльського прикордонного загону Державної прикордонної служби України оформляти відхід судна «МАМБА БІ» («МАМВА В»), ІМО номер 9189706, під прапором ОСОБА_14, порт приписки - ОСОБА_3, з Ренійського морського торговельного порту, ухвалену ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 16.05.2017 року по справі №510/605/17.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: К.В. Сорокін