АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/6944/2017 Головуючий в 1-й інстанції - Остапчук Т.В.
У Х В А Л А

Іменем України

07 вересня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Соколової В.В.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КМ-Інжиніринг» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року позивач пред»явив вказаний позов до відповідача та зазначав, що фактично був прийнятий на роботу на посаду заступника керівника представництва ТОВ «КМ-Інжиніринг» в м. Києві з 01.07.2016 року та звільнений 09.08.2016 року.

Посилаючись на те, що відповідач в день звільнення не виплатив йому належні суми, просив стягнути заробітну плату у розмірі 32 954,55грн.,середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні в розмірі 100 000 грн. та компенсацію витрат спрямованих на забезпечення діяльності зазначеного представництва.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення першої інстанції та ухвалити нове,яким позовні вимоги задовольнити. Зазначає, що судом не була надана належна оцінка доказам,які були ним надані на підтвердження своїх вимог.

Вислухавши доповідь судді,пояснення позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 КЗпП України, трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України за № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» роз'яснено , що фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору незалежно від того, чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу.

Встановлено, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «КМ-Інжиніринг» зареєстровано 18.02.2015 року, місцезнаходженням даної юридичної особи є : Одеська обл.., м. Одеса, вул. Зоопаркова, 2, особами, уповноваженими представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, та які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані обмежень щодо представництва від імені юридичної особи є - ОСОБА_2,керівник з 18.02.2015 року, ОСОБА_3, підписант з 18.02.2015 року. Дані про відокремлені підрозділи юридичної особи відсутні ( а.с. 73-74).

Пред»явивши даний позов, ОСОБА_1 зазначав , що ОСОБА_4 познайомив його з ОСОБА_3, керівником ТОВ «КМ-Інжиніринг», за задумом якого планувалось відкрити представництво «КМ-Інжиніринг», яке очолив ОСОБА_5 та де йому запропонували обійняти посаду заступника керівника представництва «КМ-Інжиніринг» у м. Київ. З 01.07.2016 року він без укладання письмового трудового договору та відповідного наказу про прийняття на роботу був прийнятий на роботу на посаду заступника керівника представництва «КМ-Інжиніринг» з заробітною платою в розмірі 25 000,00 грн. на місяць. Доказом фактичного допуску до роботи , на його думку, є Пропозиція працевлаштування, що була йому направлена відповідачем, яка хоч і не підписана, але погоджена з 01.07.2016 року; скрін-шоти (знімки екрану) його електронного листування , чеки з магазинів, штатний розпис і наказ про затвердження робочого дня, табель обліку робочого часу, що , на його думку, підтверджує працевлаштування та наявність заборгованості та його витрат , оскільки під час своєї трудової діяльності він був змушений сплачувати заробітну плату працівникам представництва з особистих коштів, а також здійснював матеріальне забезпечення будівельних робіт; фото- та відео- файли, що відображають ремонт об»єкту, який він супроводжував; фотокартки його робочого місця у відповідача та відкриття представництва «КМ-Інжиніринг» в м. Києві. На підтвердження існування та функціонування філії ТОВ «КМ-Інжиніринг» позивачем надано копію Договору оренди ТОВ «КМ-Інжиніринг» з ТОВ «Валмі інвест» № 10/16 від 01.07.2016 року нежитлових приміщень з додатками, а також копію субпідряду № 01-16 від 11.07.2016 року з роздруківками платіжних доручень та копії цивільно-правових договорів на підтвердження функціонування та надання послуг філії ТОВ «КМ-Інжиніринг» у м. Києві.

Заперечуючи проти позову, ТОВ «КМ-Інжиніринг» зазначало, що ніколи не відкривало представництво товариства у м. Києві, ніколи не надсилало позивачу пропозицію працевлаштування, не перебувало у трудових відносинах з позивачем. Надані позивачем пропозиція працевлаштування, табелі обліку робочого часу ніким не підписані.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції встановив та виходив з того, що позивачем не надано доказів, на підставі яких можна встановити наявність обставин, якими він обґрунтовує позов.

Колегія суддів вважає таке рішення суду законним та обґрунтованим, відповідним нормам матеріального та процесуального права, що регулюють правовідносини, що виникли між сторонами, висновків якого доводи апеляційної скарги не спростовують з наступних підстав.

Згідно із ст.. 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Частина 4 ст. 64 ГК України передбачає , що підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частина 1 ст. 58 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи ( ч. 1 ст. 64 ЦПК України).

Так, підтверджуючи відсутність у ТОВ «КМ-Інжиніринг» філій та/або представництв, відповідачем надано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Зазначаючи про те, що відсутність запису в реєстрі не може однозначно трактуватись як відсутність такого представництва, ОСОБА_1 будь-яких належних та допустимих доказів, у розумінні ст. 60 ЦПК України, на спростування значення відомостей оспорюваного документа , не надав.

Надана позивачем копія договору оренди нежитлових приміщень відповідача з ТОВ «Валмі інвест» , не є доказом створення відповідачем філії товариства , оскільки ні Положення про філію вказаного товариства, ні дозволувідповідного органу місцевого самоврядування щодо розміщення філії , матеріали справи не містять та на їх наявність позивач не посилається .

Електронна переписка , фото- та відео- файли, , що відображають ремонт об»єкту, фотокартки робочого місця та відкриття представництва «КМ-Інжиніринг» в м. Києві, надані позивачем на підтвердження позову, не вказують на те , що між сторонами виникли трудові правовідносини як працівника та роботодавця, оскільки не містять будь-яких достовірних відомостей, які б вказували на права та обов»язки працівника і власника , умови трудового договору, трудову дисципліну, форму та розмір оплати , порядок її виплати.

Копії Пропозиції про працевлаштування, штатного розпису і наказу про затвердження робочого дня, табелю обліку робочого часу не містять жодного підпису не тільки довіреної особи ( керівника) відповідача, а навіть і підпису позивача, внаслідок чого не можуть бути визнані письмовими доказами.

Копія субпідряду № 01-16 від 11.07.2016 року з роздруківками платіжних доручень та копії цивільно-правових договорів, що надані позивачем на підтвердження функціонування та надання послуг філії ТОВ «КМ-Інжиніринг» у м. Києві також не вказують на те, що між ОСОБА_1 та відповідачем виникли трудові правовідносини, так як у вказаних документах немає жодної вказівки на особу позивача, і вказані документи складено ТОВ «КМ-Інжиніринг», а не філією вказаного товариства.

Отже, надані позивачем документи на підтвердження заявлених вимог не містять ознак письмових доказів, так як не мають істотних та достовірних відомостей про обставини справи.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про недоведеність ОСОБА_1 заявлених позовних вимог .

На підставі викладеного доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а рішення суду є законним та обґрунтованим, підстави до скасування якого відсутні.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -