Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.02.17 р.

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Фастовця В.М.,

при секретарі Гавриленко В.В.,

з участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про заборону вчиняти певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила заборонити відповідачу надавати дозвіл на огляд квартири АДРЕСА_1, в якій вона мешкає.

В обґрунтування позову зазначила, що вона має статус «Діти війни», є вдовою померлого ветерана ВВв, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 2002 року по даний час. Квартиру в якій вона проживає купувала у невістки ОСОБА_4, а потім 11.06.2009 подарувала відповідачу. Договір купівлі-продажу 15.01.2002 був зареєстрований приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу № 352. На даний час вказана квартира належить по Ѕ частині відповідачу та ОСОБА_5, у якої вона на даний час проживає, у звязку з тим, що її квартиру було пошкоджено в результаті бойових дій 2014 року. 03.06.2016 відповідач в порушення її законних прав на квартиру та всупереч вимог Конституції України, надав дозвіл слідчому ВП ГУНП на огляд її житла.

Позивачка ОСОБА_6 у судове засідання не зявилася, у письмовій заяві просила справу розглянути за її відсутності, позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 заперечував проти позову, надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що право ОСОБА_6 на недоторканість житла не було порушено і не могло бути порушено тим, що він дав слідчому дозвіл на огляд житла, яке належить йому на праві спільної часткової власності, а саме квартири АДРЕСА_2, оскільки відповідно до ст. 30 Конституції України дав згоду на огляд, квартири, яка належить йому та ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності квартири АДРЕСА_3, в якій зареєстрована і раніше проживала позивачка. Проте, його згода на огляд житла не могла бути реалізована, оскільки в порядку ст. 233 КПК України, необхідно була ще згода інших осіб, тобто співвласника ОСОБА_5 і володільця ОСОБА_6, а оскільки вони таку згоду не давали, огляд органом досудового розслідування не проводився.

Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, підтримав доводи відповідача, викладені в наданих суду письмових запереченнях. Просив у задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія довідка про склад сімї та/або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб відділу адміністративних послуг Лисичанської міської ради від 29.03.2016; копія протоколу розяснення ст. 30 Конституції України; копія посвідчення ОСОБА_2; копія рішення Лисичанського міського суду від 01.09.2014; ухвала Вищого спеціалізованого суду України від 22.04.2015; письмові заперечення відповідача.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ст. 61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній… справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У судовому засіданні встановлено що позивачка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Чекістів)АДРЕСА_4.

Відповідач разом із ОСОБА_5 є співвласником вказаної квартири, що встановлено рішенням Лисичанського міського суду від 01 вересня 2014 р., що набрало законної сили.

Згідно ст.30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

У невідкладних випадках, повязаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Відповідно до ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє…

Відповідно до ст. 319 ч.1 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

03 червня 2016 р., відповідач, реалізуючі свої права володільця, які належать йому як співвласнику житла, надав згоду на проведення огляду у АДРЕСА_5 (Чекістів) у м. Лисичанську.

Разом з цим, оскільки, крім відповідача співвласником квартири є також ОСОБА_5, а позивачка у звязку з реєстрацією місця проживання є володільцем житла, для проведення огляду без вмотивованого рішення суду необхідно отримання дозволу усіх володільців, тому надання відповідачем правомірної згоди на проведення огляду не є порушенням права володіння позивачки, а за відсутності доказів проведення такого огляду без згоди інших володільців і не потягнуло порушення цього права взагалі.

Тому позовні вимоги є безпідставними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.60, 61, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про заборону вчиняти певні діївідмовити за безпідставністю вимог.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення, а позивачкою у той самий строк зо дня отримання копії рішення..

Суддя: