Справа № 194/557/17
Провадження № 2/194/520/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2017 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Соколової Ю.І.

за участю секретаря судового засідання Клімової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач не завжди надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча має таку можливість, бо працює на шахті «Самарська» ПрАТ ДТЕК «Павлоградвугілля» та має постійний заробіток. У звязку з чим, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, а також просить допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Позивач надала до суду письмову заяву, згідно якої позов підтримала, просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та розглядати справу за її відсутності.

Відповідач надав до суду письмову заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову, та просить розглядати справу за його відсутності.

У звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників судового процесу, які належним чином повідомлені про день та час розгляду справи та подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно вимог ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, перебувають у шлюбі зареєстрованому 23 січня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 131480, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 23 січня 2009 року, актовий запис № 8.

Відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КИ № 246987, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 26 серпня 2009 року, актовий запис № 197.

Своє батьківство відповідач по справі не оспорює.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дітей. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 зазначеної Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 51 Конституції України сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою. Батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як розяснено у п. 17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

У звязку з чим, суд дійшов висновку про наявність достатніх та обґрунтованих підстав для стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини його доходів.

Статтею 367 Цивільного процесуального кодексу України передбачено негайне виконання судового рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, згідно ст. ст. 4, 5 Закону України «Про судовий збір» підлягає до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 51 Конституції України; ст.ст. 179-183, 191 СК України; ст.ст.10, 11, 60, 174, 197, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1) аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 червня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Згідно зі ст.367 Цивільного процесуального кодексу України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.І. Соколова