Справа № 127/3945/17
Провадження № 2-о/127/210/17
У Х В А Л А

23.02.2017 року суддя Вінницького міського суду Вінницької області Федчишин С.А., отримавши матеріали заяви ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

До матеріалів заяви надано клопотання про звільнення заявника від сплати судового збору, оскільки ОСОБА_1 є особою пенсійного віку, не працює та проживає на кошти, які їй надає її донька.

Суд дослідивши матеріали заяви, вважає за необхідне вимогу про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати (ч.3 ст. 82ЦПК України).

Ці ж самі положення закріплені у статті 8 Закону України «Про судовий збір».

Тобто, з аналізу вказаної статті вбачається, що основною умовою, за якою позивач може бути звільнений від сплати судового збору, або надання відстрочки або розстрочки - це його скрутний майновий стан, який повинен бути доведений достовірними доказами. На думку суду повне звільнення від сплати судового збору можливо за наявністю достовірних та належних доказів того, що позивач взагалі не спроможний сплатити вказану суму, а наразі її сплати він не зможе забезпечити свої звичайні життєві потреби.

Оцінюючи докази у їх сукупності та приймаючи до уваги, що заявником не було доведено у встановленому законом порядку факту скрутного майнового стану, суд вважає необхідним відмовити заявнику в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

В звязку з вищевикладеним суд, приходить до висновку залишити заяву без руху, надавши заявнику можливість сплатити судовий збір, в розмірі встановленому Законом України «Про судовий збір», що набрав чинності 01.11.2011 року, із внесеними змінами станом на 01.01.2017 рік.

Відповідно до п. 1.1.2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду заяви у справах окремого провадження, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір з розрахунку 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 320,00грн.

Вищевказане не позбавляє права на звернення до суду із заявою, однак вимагає усунення зазначених у ній недоліків.

Таким чином, суд вказує заявнику про необхідність усунення недоліків та розяснює, що у разі виправлення зазначених недоліків в межах строку, визначеного суддею, заява вважатиметься поданою в день первісного її подання. Інакше заява вважатиметься неподаною і буде повернена заявнику.

Керуючись ст.ст. 82, 119, 121, 209, 210 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

В задоволені клопотання про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Заяву ОСОБА_1, за участю заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без руху, та надати заявнику пятиденний строк з дня отримання даної ухвали суду, для усунення недоліків зазначених в ухвалі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: