ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Справа № 185/7333/16-ц
Провадження № 2-др/185/1/17
01 лютого 2017 року м. Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Шаповалової І.С., за участю секретаря Красуцького розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, про ухвалення додаткового рішення ,-
Заявник звернувся до суду із заявою в якій просив суд ухвалити рішення про відновлення втраченого провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, та відновити повний текст заочного рішення Київського районного суд м. Донецька від 21 лютого 2014 року по зазначеній цивільній справі.
07 листопада 2016 року заяву ОСОБА_1, про відновлення втраченого судового провадження задоволено та відновлено втрачене судове провадження по цивільній справі № 2/257/672/14, 257/237/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.
Відновлено повний текст заочного рішення Київського районного суд м. Донецька від 21.02.2014 року по цивільній справі № 2/257/672/14, 257/237/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.
В провадження суду надійшла заява ОСОБА_1, в якій він ставить питання про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі про відновлення втраченого судового провадження, посилаючись на те, що резолютивна частина судового рішення про відновлення втраченого судового провадження не містить тексту відновленого повного тексту заочного рішення Київського районного суд м. Донецька від 21.02.2014 року по цивільній справі № 2/257/672/14, 257/237/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу.
Зважаючи на положення п.1 ст.6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також зміст п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2", у яких наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом, суд, дослідивши зібрані матеріали, вважає, що втрачене провадження підлягає частковому відновленню з наступних підстав.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 2710/38-14 від 02.09.2014 року, визначено територіальну підсудність справ підсудних Калінінському районному суду м.Донецька - Павлоградському міськрайонному суду Дніпропетровської області.
Згідно ст.3 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» справи, розгляд яких не закінчено і які перебувають у провадженні місцевих, апеляційних судів, розташованих в районі проведення антитерористичної операції, в разі неможливості здійснювати правосуддя передаються судам відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності протягом десяти робочих днів з дня прийняття розпорядження головою відповідного вищого спеціалізованого суду.
У разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.
Згідно ст.402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.403 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою осіб, які брали участь у справі, або за ініціативою суду.
Відповідно до ч.1 ст.404 ЦПК України, заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі.
Згідно з ч.1 ст.405 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено, про відновлення якого саме провадження просить заявник, чи було у справі ухвалено рішення по суті справи або постановлена ухвала про закриття провадження, якою саме особою з числа осіб, які брали участь у справі, був заявник, хто конкретно і в якості кого брав участь у справі, місце проживання чи місцезнаходження цих осіб, що відомо заявнику про обставини втрати провадження, про місцезнаходження копій документів провадження або відомостей щодо них, поновлення яких саме документів заявник вважає необхідним, для якої мети необхідне їх поновлення.
Згідно з ч.2 ст.405 ЦПК України, до заяви про відновлення втраченого провадження додаються документи або їх копії, навіть якщо вони не посвідчені в установленому порядку, що збереглися у заявника або у справі.
Відповідно до ч.1 ст.409 ЦПК України, у справі про відновлення втраченого провадження заявник звільняється від оплати судових витрат. У разі подання завідомо неправдивої заяви судові витрати відшкодовуються заявником.
Відповідно до Наказу ДСА України №20/1/4 від 17 лютого 2012 року «Про перелік судових рішень судів загальної юрисдикції, що підлягають включенню до Єдиного державного реєстру судових рішень» до Єдиного державного реєстру судових рішень включаються судові рішення, постановлені в порядку кримінального, цивільного, господарського та адміністративного судочинства, зокрема, ухвали судів усіх інстанцій про відкриття (порушення) або відмову у відкритті (порушення) провадження у справі,постанови, рішення, вироки судів.
Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень - автоматизованої системи збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Процедуру формування та ведення Єдиного державного реєстру судових рішень визначає Порядок ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2006 року № 740.
Згідно з абз.4 п.3 Порядку електронна копія судового рішення - складений в суді у вигляді електронних даних ідентичний судовому рішенню за документарною інформацією та реквізитами електронний документ, засвідчений електронним цифровим підписом особи, що підписала зазначене рішення, який може бути перетворений електронними засобами у візуальну форму.
П.п.12-14 Порядку передбачає, що суди надсилають адміністраторові Реєстру копії всіх судових рішень виключно в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису, що передує видачі копії судового рішення. Електронні копії судових рішень надсилаються відповідальною особою апарату суду не пізніше дня, що настає після ухвалення (постановлення) судового рішення. У передбачених процесуальним законодавством випадках електронні копії судових рішень надсилаються адміністраторові Реєстру в день складення повного судового рішення.
Згідно з п.20 Порядку доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.
У Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься рішення Київського районного суду міста Донецька від 21 лютого 2014 року у справі № 2/257/672/14 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, зміст якого, відтак, суд може встановити у повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 131, 137, 402, 403, 407, 408 ЦПК України, суд,-
Доповнити рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року.
Зміст рішення Київського районного суду міста Донецька від 21 лютого 2014 року у справі № 2/257/672/14 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу:
« Справа №2/257/672/14
21 лютого 2014 року Київський районний суд м. Донецька у складі:
головуючого судді Гурідової Н.М.,
при секретарі Сидорової А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу -,
Позивач у судове засідання не зявився , надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності . (а.с.10)
Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлен про час і місце розгляду справи,що підтверджується копією телеграми, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому враховуючи, що позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України вважає необхідним розглянути справу на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення.(а.с. 14,15,16)
Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Суд встановив, що між позивачем та відповідачем був укладений договір позики від 06.07.2012 року. (а.с.4)
Відповідно до п.5. договору позики сторони домовились, що позичальник розпочне повернення позики з 05.08.2012 року та продовжуватиме повертати її щомісячними річними частинами по 1596 гривень, що еквівалентно 199 доларів США шляхом готівки. (а.с.4)
Відповідно до п. 5.2. позичальник зобовязався повернути всю позику до 05.07.2012 року. (а.с.4)
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Суд встановив, що відповідно до договору позики від 06.07.2012 року відповідач повинен був повернути зазначену суму боргу до 05.07.2012 року, але не виконав зазначене зобовязання.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Крім того, судом встановлено, що відповідно до п.6 договору позики від 06.07.2012 року у разі порушення строків повернення частини позики, що залишилась, а також вправі нараховувати пеню в розмірі 1,0% від несплаченої суми за кожен день прострочення. (а.с.4)
Суд встановив, що зазначені вимоги закону та договору позики, щодо повернення суми позики відповідачем не виконані, внаслідок чого порушені законні права позивача, гарантовані ст.ст.526, 610, 625 ЦК України.
Відповідно до ч.3 ст.10, чч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлений цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.
Крім того, згідно з ч.1 ст.131 ЦПК України сторони зобовязані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів.
Разом з тим, відповідач не надав суду ніяких доказів на підтвердження про відсутність в нього зобовязань по договору позики та погашення заборгованості позики.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанції (а.с.8) суд вважає за необхідне стягнути на його користь з відповідачів судові витрати, які були сплачені позивачем.
На підставі викладеного, ст.ст.526, 554, 1054 ЦК України в редакції 2003 року, керуючись ст.ст.10, 11, 60,88, 209, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 750 (сімсот пятдесят ) гривень 50 коп.
В решті позовних вимог відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Київського районного суду м. Донецька протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на заочне рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Київський районний суд м. Донецька протягом десяти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення
Суддя: ».
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії додаткового рішення.
Суддя ОСОБА_3