Провадження №2/523/106/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"14" лютого 2017 р.Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого-судді: Бабакова В.П.,

при секретарі: Мельніченко Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Суворовського районного суду м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків та інфляційних витрат за договором позики, відшкодування збитків та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вищевказаною позовною заявою до відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням суду від 14.11.2012 року з відповідача стягнуто заборгованість за договором позики у розмірі 150 880,00 гривень. Відповідач по теперішній час дане рішення не виконав. У звязку з чим, позивач просить суд стягнути з нього 3% річних-18 155,20 гривень, інфляційні витрати-133 038,76 гривень, збитки у вигляді курсової різниці-325 699,89 гривень та моральну шкоду-50 000,00 гривень, разом 526 893,85 гривень.

У судове засідання позивач не зявився, його представник подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив суд задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином за місцем його реєстрації. Заперечень від відповідача на позов до суду не надходило, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав.

Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.224-225 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.03.2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики на суму 18 400,00 доларів США, що за домовленістю сторін еквівалентного 150 880,00 гривень. Згідно вказаного договору, відповідач зобовязувався повернути кошти до 16.09.2012 року. У звязку з невиконання відповідачем умов договору позики, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14.11.2012 року по справі №1527/17278/12 стягнуто з останнього на користь позивача суму боргу в розмірі 150 880,00 гривень. Дане рішення до теперішнього часу не виконане.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач порушив виконання грошового зобовязання, визначеного рішенням суду у гривні, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача, в межах позовних вимог, інфляційних втрат у розмірі 133 038,76 гривень та трьох процентів річних у розмірі 18 155,20 гривень за час прострочення з 17.09.2012 року по 19.09.2016 року, разом 151 193,96 гривень.

Разом з тим, суд вважає, що вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди та збитків від знецінення гривні не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування моральної шкоди.

Наслідки порушення договору позичальником встановлені ст..ст.625,1050 ЦК України, які не передбачають відшкодування моральної шкоди. Не передбачає таких наслідків і укладений між сторонами договір позики, відтак, відсутні підстави для задоволення даної позовної вимоги.

Крім того, згідно з ч.1 ст.36 Закону України «Про Національний банк» встановлює офіційний курс гривні до іноземних валют та оприлюднює його.

Отже офіційний курс гривні до іноземних валют в різні періоди часу може змінюватися(зростати або падати), однак дана обставина не дає підстав стороні у зобов'язанні, спір щодо якого вже вирішений судом, пред'являти після цього до іншої сторони додаткові вимоги про стягнення курсової різниці.

Висновки суду по даній цивільній справі повністю узгоджуються з правовою позицією Верховного суду України у подібних правовідносинах(рішення від 01.02.2006 року, ухвалою від 25.05.2011 року по справі №6-39147св10).

Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача пропорційно до розміру задоволених вимог судовий збір в сумі 1 511,94 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.79,88,611,625 ЦК України, ст.213-215,224,225 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків та інфляційних витрат за договором позики, відшкодування збитків та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2(ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1(ІПН НОМЕР_2) заборгованість за час прострочення виконання зобовязань за договором позики від 16.03.2012 року з 17.09.2012 року по 19.09.2016 року в сумі 151 193,96 гривень, з них: інфляційні втрати - 133 038,76 гривень; три проценти річних - 18 155,20 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2(ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1(ІПН НОМЕР_2)судовий збір у розмірі 1 511,94 гривень.

Решту позовних вимог залишити без задоволення.

Копію рішення надіслати сторонам у справі.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя