Провадження номер 2/741/208/17
Єдиний унікальний номер 741/212/17
РІШЕННЯ

іменем України

09 березня 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з ОСОБА_1,

позивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6 обєднаної територіальної громади в особі ОСОБА_6 міської ради про визнання права власності на майно,

УСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до ОСОБА_6 обєднаної територіальної громади в особі ОСОБА_6 міської ради про визнання права власності на майно. Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що житловий будинок по вул. А. Буряка, 4 у с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору. На момент ліквідації колгоспних дворів, тобто станом на 15.04.1991 року, у житловому будинку були зареєстровані ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5. 27 липня 2003 року померла ОСОБА_7. Після її смерті залишилася спадщина, яка складається із фактично належної їй 1/5 частини вищевказаного житлового будинку та права на земельну частку (пай) розміром 3,32 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП ім. Куйбишева. За життя ОСОБА_7 склала заповіт, яким усе свою майно заповідала ОСОБА_2 Спадщину ОСОБА_2 прийняв, адже постійно проживав разом з померлою на момент її смерті та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Коли позивач звернувся до нотаріуса для оформлення спадкових прав, то отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючий документ на будинок та сертифікат на земельну частку (пай). Також позивачі зверталися до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно ОСОБА_6 РДА для оформлення свого права власності на частини будинку у звязку з ліквідацією колгоспного двору. Але також отримали відмову у звязку з тим, що державний реєстратор не наділений правом визначення часток у праві власності на нерухоме майно, а саме: у майні колгоспного двору, яке належало його учасникам на праві спільної сумісної власності. Саме тому позивачі звернулися до суду та просили судовим рішенням визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частини житлового будинку та право на земельну частку (пай) у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_7, а також за кожним з них право власності на 1/5 частини будинку у звязку з ліквідацією колгоспного двору.

У судовому засіданні позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтримали свої позовні вимоги з підстав, викладених у змісті позовної заяви, та просили суд їх задовольнити.

Позивачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявилися, але направили до суду заяву, у якій підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити та розглянути справу у їх відсутність.

Представник відповідача ОСОБА_6 ОТГ в особі ОСОБА_6 міської ради в судове засідання не зявився. Міський голова направив до суду заяву, у якій не заперечував проти задоволення позову та просив справу розглянути без участі представника відповідача.

Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що домоволодіння, розташоване за адресою: вул. Котовського (нова назва вул. ОСОБА_8), 4 у с. Червоні Партизани (нова назва Володькова Дівиця) Носівського району Чернігівської області відноситься до типу колгоспного двору, станом на 15.04.1991 зареєстрованими у ньому значаться ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_4, що підтверджується довідкою виконкому Володьководівицької сільської ради Носівського району Чернігівської області №1634 від 07 жовтня 2016 року (а. с. 9).

У п. 6 Постанови № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум ВСУ розяснює, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Отже, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 (прізвище після укладення шлюбу Расюк) як членам колишнього колгоспного двору належало по 1/5 частини житлового будинку № 4 по вул. А. Буряка в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області.

Також у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ЧН №0191768 належало право на земельну частку (пай) розміром 3,32 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП ім. Куйбишева на території Червонопартизанської сільської ради вартістю 80372,53 грн., що підтверджується копією повідомлення відділу Держгеокадастру у ОСОБА_6 районі Чернігівської області від 06.12.2016 (а. с. 11).

27 липня 2003 року померла ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 6).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_7 України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя ОСОБА_7 склала заповіт, яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_2, що підтверджується копією заповіту (а. с. 7) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 35).

Із копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_7 №656/2004 убачається, що спадщину після її смерті прийняв ОСОБА_2, інших спадкоємців, які прийняли спадщину немає (а. с. 39-44).

Отже, спадкоємство після смерті ОСОБА_7 здійснюється за заповітом.

Спадщину після смерті ОСОБА_7 ОСОБА_2 прийняв у силу ст. 549 ЦК УРСР, адже постійно проживав з померлою на день її смерті та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується копією довідки Володьководівицької сільської ради від 07 жовтня 2016 року №1633 (а. с. 9).

У судовому засіданні встановлено, що позивачеві ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_7, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок та земельну частку (пай), що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №2476/02-31 від 01 грудня 2016 року (а. с. 13).

Також у судовому засіданні встановлено, що позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право власності на нерухоме майно, тому що державний реєстратор не наділений правом визначати частки у праві власності на нерухоме майно, у тому числі й майно колгоспного двору, яке належить його учасникам на праві спільної сумісної власності, що підтверджується повідомленням державного реєстратора речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ОСОБА_6 РДА від 30.11.2016 р. (а. с. 10).

У судовому засіданні встановлено, що після ліквідації колгоспних дворів право власності на житловий будинок не було переоформлено. Також встановлено, що сертифікат на земельну частку (пай), який належав померлій ОСОБА_7 загублений, що підтверджується копією повідомлення, опублікованого в районній газеті «ОСОБА_6 вісті» (а. с. 12).

Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Згідно з ч. 2 ст. 318 ЦК України усі субєкти права власності є рівними перед законом.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачає, що документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Матеріали цивільної справи підтверджують, що на будинок № 4 по вул. А. Буряка в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а. с. 14-16).

Згідно зі звітом про оцінку майна ринкова вартість житлового будинку №4 по вул. А. Буряка в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області станом на 23.01.2017 становить 42226,00 грн. (а. с. 17).

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 197, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_7, яка померла 27 липня 2003 року, право власності на 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області по вул. А. Буряка, 4, вартістю 8445,20 грн., який складається з власне житлового будинку «А», прибудови «а», прибудови «а-1», ґанку «а-2», сараю «Б», сараю «б», погреба «П», погреба «П-1» огорожі №3, воріт з хвірткою №4, колодязя «К», загальною площею 92,6 кв. м житловою площею 41,6 кв. м, загальною ринковою вартістю 42226,00 грн.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_7, яка померла 27 липня 2003 року, право на земельну частку (пай) вартістю 80372,53 грн. площею 3,32 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП ім. Куйбишева, розташованих на території Володьководівицької сільської ради Носівського району Чернігівської області, яка належала померлій ОСОБА_7 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0191768, зареєстрованого 20.12.1999 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №995.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як учасником ліквідованого колгоспного двору, право власності на 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області по вул. А. Буряка, 4, вартістю 8445,20 грн., який складається з власне житлового будинку «А», прибудови «а», прибудови «а-1», ґанку «а-2», сараю «Б», сараю «б», погреба «П», погреба «П-1» огорожі №3, воріт з хвірткою №4, колодязя «К», загальною площею 92,6 кв. м житловою площею 41,6 кв. м, ринковою вартістю 42226,00 грн.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, як учасником ліквідованого колгоспного двору, право власності на 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області по вул. А. Буряка, 4, вартістю 8445,20 грн., який складається з власне житлового будинку «А», прибудови «а», прибудови «а-1», ґанку «а-2», сараю «Б», сараю «б», погреба «П», погреба «П-1» огорожі №3, воріт з хвірткою №4, колодязя «К», загальною площею 92,6 кв. м житловою площею 41,6 кв. м, ринковою вартістю 42226,00 грн.

Визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, як учасником ліквідованого колгоспного двору, право власності на 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області по вул. А. Буряка, 4, вартістю 8445,20 грн., який складається з власне житлового будинку «А», прибудови «а», прибудови «а-1», ґанку «а-2», сараю «Б», сараю «б», погреба «П», погреба «П-1» огорожі №3, воріт з хвірткою №4, колодязя «К», загальною площею 92,6 кв. м житловою площею 41,6 кв. м, ринковою вартістю 42226,00 грн.

Визнати за ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, як учасником ліквідованого колгоспного двору, право власності на 1/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в с. Володькова Дівиця Носівського району Чернігівської області по вул. А. Буряка, 4, вартістю 8445,20 грн., який складається з власне житлового будинку «А», прибудови «а», прибудови «а-1», ґанку «а-2», сараю «Б», сараю «б», погреба «П», погреба «П-1» огорожі №3, воріт з хвірткою №4, колодязя «К», загальною площею 92,6 кв. м житловою площею 41,6 кв. м, ринковою вартістю 42226,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.М. Дикий