Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №331/834/16-ц Головуючий у 1-й інстанції: Жукова О.Є.
Провадження №22-ц/778/967/17 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Бєлки В.Ю.

Воробйової І.А.

При секретарі Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання договору дарування недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_7 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання договору дарування недійсним.

В обґрунтування позову зазначала, що в січні 2016 року їй стало відомо, що належна їй на праві власності АДРЕСА_1, 26 лютого 1994 року, була подарована ОСОБА_5 її рідним братом ОСОБА_6, якому вона надала довіреність лише для приватизації квартири.

Враховуючи вищевикладене просила суд визнати недійсним та скасувати договір дарування від 26 лютого 1994 року АДРЕСА_1

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Встановлені , що 08 липня 1993 року ОСОБА_3 за довіреністю уповноважила ОСОБА_6 оформити всі необхідні документи по приватизації квартири в АДРЕСА_1; укласти договір на її обслуговування; за необхідності здати в оренду і управляти та розпоряджатися всім її майном , в чому б воно не виявлялося і де б не знаходилося, в зв»язку з чим укладати всі дозволені законом угоди, в тому числі покупати, продавати дарувати, приймати в дар, міняти та інш.. (а.с.47).

У відповідності до оспорюваного договору дарування від 26 лютого 1994 року ОСОБА_6 , який діяв від імені ОСОБА_3 по довіреності , засвідченою Четвертою Запорізькою держнотконторою 08.07.1993 року ро реєстру № 2-3178, з однієї сторони, та ОСОБА_8, що діяла від імені ОСОБА_9 по довіреності, засвідченою Першою Воркутинською держнотконторою 21.02.1994 року по реєстру № 2-394, з іншої сторони, уклали договір про те, що ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_9 прийняла в дар належну ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 (а.с.51).

Зазначений договір підписаний сторонами в присутності нотаріуса, засвідчений Грішиною В.І. державним нотаріусом П»ятої Запорізької державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 5-668. Особи , тих, хто підписав договір, їх дієздатність , повноваження ОСОБА_6, ОСОБА_8 , а також приналежність ОСОБА_3 квартири , перевірені (а.с.51).

Згідно ч.І ст. 48 ЦК України (редакції 1963 р.) недійсною є та угода, що не повідає вимогам закону, в тому числі ущемляє особисті або майнові права неповнолітніх дітей.

У відповідності до ч.І ст. 57 ЦК України (редакції 1963 р.) угода, укладена внаслідок обману, насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною, а також угода, яку громадянин був змушений укласти на вкрай невигідних для себе умовах внаслідок збігу тяжких обставин, може бути визнана недійсною за позовом потерпілого або за позовом державної чи громадської організації.

Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 28 квітня 1978 року «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» при вирішенні позовів про визнання угоди недійсною на підставі ст. 57 ЦК УРСР 1963 року суди повинні мати на увазі, що такі вимоги можуть бути задоволені при доведеності фактів обману, насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною або збігу тяжких для сторони обставин і наявності їх безпосереднього зв'язку з волевиявленням сторони укласти угоду на вкрай невигідних для неї умовах. Збігом тяжких обставин слід вважати такий майновий або особистий стан громадянина чи його близьких (крайня нужденність, хвороба і т. ін.), які примусили укласти угоду на вкрай невигідних для нього умовах.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку проте, що позивачка у відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України як сторона, яка приймала участь у справі не довела суду ті обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог, а саме не довела, що спірний договір дарування укладений відповідачем ОСОБА_6 шляхом обману.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Посилання апеляційної скарги спростовуються листами позивачки , та довіреністю, в яких остання висловлює намір подарувати належну їй квартиру за договором дарування ОСОБА_9 на підставі довіреності, яку вона надала брату (а.с.56,57).

Докази та обставини, ні які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Отже доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції , обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права , які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 , 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2016 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: