Справа № 466/5690/16 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 22-ц/783/722/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М, Цяцяка Р.П.

секретаря: Жукровської Х.

з участю: представника ОСОБА_3 - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20 жовтня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулась в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно - страхова компанія» та ОСОБА_5 про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 36570,55 грн.; витрат, пов'язаних з наданням експертних послуг в розмірі 850 грн.; витрат, пов'язаних з наданням сервісного обслуговування в розмірі 279 грн. та судових витрат.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову ОСОБА_4 до ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_5 про відшкодування шкоди - відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_4,вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. В апеляційній скарзі з метою обгрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 17 жовтня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_1, належного ОСОБА_4 та автомобіля Smart МСС, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_5, застрахованого за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховій компанії ПрАТ «УПСК». Також, 04 листопада 2015 року сталася ще одна дорожньо - транспортна пригода, але вже за участю автомобіля TOYOTA COROLLA, реєстраційний номер НОМЕР_3, належного ОСОБА_6, яким керувала ОСОБА_4, та автомобіля FIAT Ducato, реєстраційний номер НОМЕР_4, яким керував ОСОБА_7, застрахованого за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів також у страховій компанії ПрАТ «УПСК». В обох випадках автомобілі застраховані в страховій компанії ПрАТ «УПСК» і в обох випадках страхова компанія не здійснила страхових виплат внаслідок чого позивач звернулась в Шевченківський районний суд з двома позовами про відшкодування шкоди. Звертаючись до суду з даним позовом, предметом якого є відшкодування шкоди на ремонт автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_1, що потрапив у ДТП 17 жовтня 2015 року, позивачка помилково долучила до позовної заяви висновок № 75 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ від 25 березня 2016 року та який стосується автомобіля TOYOTA Corolla, 1.6і реєстраційний номер НОМЕР_3 і який пошкоджений під час ДТП 04 листопада 2015 року. Внаслідок даної помилки позивачу було відмовлено в задоволенні позову у зв»язку з тим, що долучені до позову копії документів не є належними доказами та не прийняті судом до уваги.Проте, позивач такий висновок суду вважає невірним, оскільки, вона не була присутньою при розгляді даної справи та при ухваленні оскаржуваного рішення і як наслідок не могла надати суду в якості доказів копії висновку № 74 від 25 березня 2016 року експертного авто товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ, який стосується автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_1, в якому міститься акт № 74 від 15 березня 2016 року огляду транспортного засобу Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_1, та квитанції до прибуткового касового ордера № 74 за надання експертних послуг по вищевказаному автомобілі на суму на суму 850 грн. З вищенаведених підстав апелянт просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_4 - ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду не відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

За загальними положеннями ЦПК України обов»язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Частиною ч.1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою, всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру шкоди, оскільки звернувшись до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування в сумі 36570,55 грн.; витрат, пов'язаних з наданням експертних послуг в розмірі 850 гривень; витрат, пов'язаних з наданням сервісного обслуговування в розмірі 279 грн., позивачка подала висновок № 75 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ від 25.03.2016 року та який стосується автомобіля TOYOTA Corolla, 1.6і реєстраційний номер НОМЕР_5, який був пошкоджений під час ДТП 04.11.2015 року, при цьому, що предметом даного позову є відшкодування шкоди на ремонт автомобіля Mitsubishi Lancer, днз. НОМЕР_1, що потрапив у ДТП 17.10.2015 р.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 жовтня 2015 року на регульованому перехресті вулиць Словацького і Коперника у м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Mitsubishi Lancer, днз. НОМЕР_1, належного ОСОБА_4, та автомобіля Smart МСС, реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_5, застрахованого 30.03.2015р. за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховій компанії ПрАТ «УПСК» №АІ/5117275.

Відповідно до п.4. Полісу страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого і шкоду, заподіяну майну складає 50 000,00 грн. (п'ятдесят тисяч гривень).

Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 28.10.2015 року у справі №463/5383/15-п ОСОБА_5 визнано винуватою у вчиненні 17.10.2015р. ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України та призначено покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (340.00 грн.).

Згідно з абз.1 ст.9 Закону України «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов'язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно із ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

19.10.2015р. ПрАТ «УПСК» було повідомлено до дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 17.10.2015р. за участю ОСОБА_4

Того ж 19.10.2015р. проведено огляд автомобіля - Mitsubishi Lancer, днз. НОМЕР_1, зафіксовано його пошкодження, 05 квітня 2016 року ОСОБА_4 подала до ПрАТ «УПСК» заяву про виплату страхового відшкодування за пошкодження автомобіля - Mitsubishi Lancer, днз. НОМЕР_1.

19.07.2016р. було складено страховий акт, згідно з яким ДТП визнано страховим випадком та визгачено суму страхового відшкодування - 10384,56грн., і 19.07.2016р. ПрАТ «УПСК» згідно зазначених реквізитів перерахувало ОСОБА_4 страхове відшкодування в сумі 10 384,56 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 631.

Відповідно до роз»яснень п.15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи 34 від 01.03.2013року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.

Відповідно до ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За загальним правилом власнику пошкодженого транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з його відновлювальним ремонтом з урахуванням зносу, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП. Також підлягають відшкодуванню витрати, пов'язані з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця здійснення ремонту на території України чи до місця проживання власника або законного користувача транспортного засобу, який керував ним у момент ДТП. Розмір матеріальних збитків визначається у висновку експерта, який був запрошений страховиком або потерпілою особою у разі ненадання експерта страховиком або незгоди потерпілого з його висновком.

Порядок визначення розміру матеріальних збитків (шкоди), завданих пошкодженням колісного транспортного засобу, врегульовано Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року (далі - Методика). Розмір матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Стаття 1192 ЦК України передбачає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації.

Крім цього, аналогічне роз»яснення закону зазначене у п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013р. "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки".

З висновку №74 експертного товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості УКТЗ від 25.03.2016 року, вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_1, на момент дослідження становить 36570.55 грн.; вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок пошкодження під час ДТП 17.10.2015 року. На момент дослідження становить 21310.92 грн.; ринкова вартість автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_1, на 15.03.2016 року (без врахування пошкоджень отриманих внаслідок ДТП 17.10.2015 року), становила 174439.43 грн.

Позовні вимоги про стягнення 36570.55 грн., позивачка мотивувала висновком №74 експертного товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості УКТЗ від 25.03.2016 року, з якого вбачається, що вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок пошкодження під час ДТП 17.10.2015 року, на момент дослідження становить 21310.92 грн.

Платіжним дорученням №631 від 09.07.2016 року, підтверджується виплата ПАТ «УПСК» ОСОБА_4 страхового відшкодування у розмірі 10384.56 грн., а відтак на момент розгляду справи залишились невідшкодованими 26 185.99 грн.

З висновку №74 експертного товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості УКТЗ від 25.03.2016 року,вартість матеріального збитку, який заподіяно власнику автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок пошкодження під час ДТП 17.10.2015 року на момент дослідження становила 21310.92 грн., а тому з врахуванням положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з ПАТ «УПСК» слід стягнути 10926.36 грн. страхового відшкодування (21310.92 грн. /вартість матеріального збитку/- 10384.56 грн. /виплачене страхове відшкодування/).

Частина 1 ст.1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З врахуванням вартості відновлювального ремонту автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_1, розмір якого згідно з висновком експертизи становить 36570.55 грн., невідшкодованими залишились 15259.63 грн. ( 36570.55 - (10384.56 +10926.36 ), які з врахуванням положень ст. ст. 1166, 1194 ЦК України підлягають стягненню з винної у ДТП особи, ОСОБА_5

Крім цього, з врахуванням положень ст. ст. п.4 ч.3 ст. 79, ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_5 слід стягнути 850.00 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження.

На думку колегії суддів не підлягає до задоволення позовна вимога ОСОБА_4 про стягнення 279.00 грн. сервісного обслуговування.

Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджує пр. наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З матеріалів, долучених до позовної заяви, вбачається, що позивачкою дійсно помилково було долучено до матеріалів справи висновок № 75 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ від 25 березня 2016 року та який стосується автомобіля TOYOTA Corolla, 1.6і реєстраційний номер НОМЕР_3 і який пошкоджений під час ДТП 04 листопада 2015 року.

Беручи до уваги положення п.4 ст. 10 ЦПК України, ст. 213 ЦПК України, колегія суддів не погоджується з судом першої інстанції. який відмовляючи у задоволенні позову, зазначив, що позивачкою долучено до матеріалів справи висновок № 75 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості КТЗ від 25 березня 2016 року, який стосується автомобіля TOYOTA Corolla, 1.6і реєстраційний номер НОМЕР_3, що був пошкоджений під час ДТП 04 листопада 2015 року, і не стосується автомобіля Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_1, який пошкоджено внаслідок ДТП, яка сталася 17.10.2015 року, оскільки суд не дотримався вимог закону, положень ч.4 ст. 10 ЦПК України, не сприяв повному та всебічному з»ясуванню обставин у справі, якими ОСОБА_4 обгрунтовувала позовні вимоги, оскільки з позовної заяви вбачається, що ОСОБА_4 в обґрунтування позовних вимог про стягнення 36570.55 грн. посилалася саме на висновок №74 експертного товарознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку та ринкової вартості УКТЗ від 25.03.2016 року, суд не спряв розгляду справи.

З врахуванням положень ст. 88 ЦПК України слід стягнути на користь ОСОБА_4 з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно - страхова компанія» на 335.46 грн. судових витрат по справі, а з ОСОБА_5 - 494.62 грн. судових витрат.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20 жовтня 2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно - страхова компанія» на користь ОСОБА_4 10924.36 грн. страхового відшкодування.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 15259.63 грн. майнової шкоди, 850.00 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно - страхова компанія» на користь ОСОБА_4 335.46 грн. судових витрат по справі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 494.62 грн. судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

Цяцяк Р.П.