Категорія:2 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про визнання неподаною і повернення апеляційної скарги

18 вересня 2017 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області Матвійчук Л.В., вивчивши апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2017 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності, що оспорюється,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 11 січня 2017 року задоволено заяву ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4 про забезпечення позову.

Накладено арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрована за ОСОБА_2.

ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на цю ухвалу суду, яка не оплачена судовим збором та не відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України, зокрема не додано довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника.

В зв'язку з цим ухвалою судді апеляційного суду Волинської області від 23 червня 2017 року зазначену апеляційну скаргу було залишено без руху і відповідачу встановлений строк для усунення недоліків - п'ять днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 585 копія даної ухвали вручена відповідачу особисто 26 серпня 2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України у разі несплати судового збору до апеляційної скарги застосовуються положення ст. 121 ЦПК України. Змістом статті 121 ЦПК України та абзацом третім пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" визначено, що у разі невиконання вимог закону, визначених в ухвалі про залишення скарги без руху, суддя-доповідач постановляє ухвалу про визнання апеляційної скарги неподаною та її повернення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР передбачено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Представнику відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 копія ухвали судді апеляційного суду Волинської області від 23 червня 2017 року судом направлялась на вказану ним в апеляційній скарзі адресу тричі, проте поверталась без вручення з відміткою «за терміном зберігання».

ОСОБА_3, який подав апеляційну скаргу на судове рішення, протягом тривалого часу не цікавився станом провадження в даній справі, не вжив будь-яких заходів для виконання ухвали апеляційного суду про залишення його апеляційної скарги без руху,

Оскільки ні в установлений строк, ні станом на час постановлення даної ухвали недоліки, зазначені в ухвалі судді, не були усунуті відповідачем, то апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 слід визнати неподаною і повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. ст. 121, 297 ЦПК України

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 січня 2017 року про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності, що оспорюється визнати неподаною і повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Суддя