Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/329/17
Номер провадження: 2/511/336/17
23 травня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Панчук А. І.,
при секретарі Міщенко М.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк « Приват Банк « до ОСОБА_1 , Роздільнянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області , фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ « КБ « Надра « про звільнення майна з під арешту .
До суду надійшла вказана позовна заява публічного акціонерного товариства комерційний банк « Приват Банк « до ОСОБА_1 , Роздільнянський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області , фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ « КБ « Надра « про звільнення майна з під арешту .
В своїй позовній заяві позивач просить
- звільнити з-під арешту, накладеного державним виконавцем Роздільнянського
міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.09.2016 року (виконавче провадження №52394153), нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_1, а саме: квартиру загальною площею 43,50 кв.м., житловою площею 26,00 кв.м., яка знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Роздільна, вул. Котовської оАДРЕСА_1.
-заборонити органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ Приватбанк права іпотекодержателя щодо квартиру загальною площею 43,50 кв.м., житловою площею 26,00 кв.м., яка знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Роздільна, вул. Кот овської оАДРЕСА_1
-стягнути з відповідача судові витрати.
24.04.2008 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 Роздільнянеького районного нотаріального округу на підставі ст. 73 Закону України Про нотаріат та у зв'язку з посвідченням Договору іпотеки була накладана заборона відчуження Предмету іпотеки, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на майно, яке належить ОСОБА_1, накаладеиі наступні арешти:
- запис про обтяження № 16643227 від 29.09.2016 р. про арешт нерухомого майна боржника ОСОБА_1, накладений державним виконавцем Роздільнянеького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.09.2016 року (виконавче провадження №52394153).
Згідно із ст. 1 Закону України Про іпотеку іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом
З вищевикладених обставин вбачається, що право застави у Позивача щодо Предмета іпотеки виникло 24.04.2008 року, а 29.09.2016 року державним виконавцем був накладений арешт на вказане майно, тобто пізніше ніж було укладено Договір іпотеки. Крім того, станом на 02.02.2017 року заборгованість Відповідача перед банком становить 130 501.77 [Долар США], що перевищує вартість Предмета іпотеки.
Позивач просить скасувати постанову державного виконавця відділу ДВС про накладення арешту на нерухоме майно , розгляд справи провести за його відсутності , вимоги задовольнити.
Відповідачі повідомлені про розгляд справи належним чином , заяви про відкладення розгляду справи не надали , суд визнає їх неявку неповажною та проводить розгляд за їх відсутності .
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України та постановленої ухвали, встановивши , що відповідач не з,явився до суду з неповажних причин.
Суд вивчивши матеріали справи вважає , що позовна заява пілягає задоволенню в повному обсязі , виходячи з наступного:
24.04.2008 року приватним нотаріусом ОСОБА_2 Роздільнянеького районного нотаріального округу на підставі ст. 73 Закону України Про нотаріат та у зв'язку з посвідченням Договору іпотеки була накладана заборона відчуження Предмету іпотеки, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, на майно, яке належить ОСОБА_1, накаладеиі наступні арешти:
- запис про обтяження № 16643227 від 29.09.2016 р. про арешт нерухомого майна боржника ОСОБА_1, накладений державним виконавцем Роздільнянеького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.09.2016 року (виконавче провадження №52394153). Згідно із ст. 1 Закону України Про іпотеку іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом
З вищевикладених обставин вбачається, що право застави у Позивача щодо Предмета іпотеки виникло 24.04.2008 року, а 29.09.2016 року державним виконавцем був накладений арешт на вказане майно, тобто пізніше ніж було укладено Договір іпотеки. Крім того, станом на 02.02.2017 року заборгованість Відповідача перед банком становить 130 501.77 [Долар США], що перевищує вартість Предмета іпотеки.
Згідно ст.124 Конституції України встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється виключно судами. Судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України. Цей конституційний принцип втілено в ст. 11 Закону України «Про судоустрій України» та ст.14 ЦПК України, які передбачають, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими не тільки для осіб, щодо яких вони постановлені, але й для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових, службових осіб і громадян. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. У відповідності до ст.1 Закону України «Про державну виконавчу службу», завданнями державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх в добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження». Зокрема, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, установлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії (стаття 5 Закону). Згідно з вимогами ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у триденний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних із провадженням виконавчих дій, передбачених вищевказаним Законом. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження не пізніше наступного дня надсилається стягувачу, боржнику та органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ. Сторона виконавчого провадження, зокрема стягував , користується правами та несе обов'язки,передбачені ст. 11-1 Закону України «Про виконавче провадження», а саме має право: знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні і письмові пояснення в процесі виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань,що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі при проведенні експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими цим Законом.
Судом із наданих матеріалів та доказів встановлено , що дійсно має місце порушення законних прав та інтересів ПАТ « Приват Банк» .
З вищевикладених обставин вбачається, що право застави у Позивача щодо Предмета іпотеки виникло 24.04.2008 року, а 29.09.2016 року державним виконавцем був накладений арешт на вказане майно, тобто пізніше ніж було укладено Договір іпотеки. Крім того, станом на 02.02.2017 року заборгованість Відповідача перед банком становить 130 501.77 [Долар США], що перевищує вартість Предмета іпотеки.
Отже, у державного виконавця Роздільиянського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головною територіального управління юстиції в Одеській області були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно, яке є Предметом іпотеки згідно із Договором іпотеки.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно), про що роз'яснено у першому абзаці п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року Про судову практику в справах про зняття арешту з майна .
Згідно із другим абзацем п. 2 Постанови, відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.
За змістом частини четвертої статті 54 Закону про виконавче провадження у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна (шостий абзац п. 9 Постанови)
Вимоги щодо заборони органам Державної виконавчої служби вчиняти будь-які дії, пов'язані з обмеженням ПАТ КБ Приватбанк права іпотекодержателя щодо квартиру загальною площею 43,50 кв.м., житловою площею 26,00 кв.м., яка знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Роздільна, вул. Кот овської оАДРЕСА_1 не ґрунтуються на Законі і носять декларативний характер Суд у вказаних вимогах позивача відмовляє.
Керуючись ст. ст.. 3,4, 88, .118 , 223, ЦПК України, ст.54 Закону України «Про виконавче провадження « суд -
Вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк « Приват Банк « до ОСОБА_1 , Роздільнянський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області , фонд гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ « КБ « Надра « про звільнення майна з під арешту задовольнити частково .
Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 29.09.2016 року (виконавче провадження №52394153), нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_1, а саме: квартиру загальною площею 43,50 кв.м., житловою площею 26,00 кв.м., яка знаходиться за адресою: Одеська обл., м. Роздільна, вул. Котовської оАДРЕСА_1. В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ПАТ « Приват банк « з ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1600 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області у 10 денний строк з дня винесення ухвали,, або в такий же термін з дня отримання , в разі оголошення вступної та резолютивної частини

Суддя А. І. Панчук