АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/756/8306/17 Головуючий у 1 інстанції - Кричина А.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Слюсар Т.А., Волошиної В.М.

при секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Оболонського районного суду м.Києва від 04 квітня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування послугами,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2015 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» (далі - ТОВ «Управ-Дом») звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 і просило винести рішення, яким стягнути на свою користь з відповідача заборгованість у сумі 31.414,52 грн., яка утворилась станом на червень 2015 року, за надані послуги з обслуговування двох паркомісць АДРЕСА_1

Послався на те, що він, на підставі договору від 14.10.2010 року з ТОВ «Обіо», який є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 на праві Управителя вище зазначеного будинку, з дати підписання указаного договору забезпечував належне утримання підземного автопаркінгу і здійснював відповідні витрати на охорону, прибирання території автопаркінгу та прилеглої території, технічного обслуговування автопаркінгу.

Оскільки відповідачка ОСОБА_1 безпідставно ухиляється від укладення договору з позивачем на обслуговування належних їй двох паркомісць та відмовляється оплачувати надані їй послуги, за нею утворилась вище зазначена заборгованість, яка складається з вартості обслуговування, по 10.494,79 грн. за кожне паркомісце, а також, згідно ст.625 ЦК України - 3% річних у сумі 916,68 грн. та інфляційних втрат у сумі 9.508,26 грн., у зв»язку з затримкою виконання грошового зобов»язання.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 04 квітня 2016 року позов задоволено /т.2 а.с.29-32/.

Судовим рішенням стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Управ-Дом» заборгованість за послуги з обслуговування паркомісць АДРЕСА_1 в розмірі 20.989,58 грн., втрати від інфляції в розмірі 9.508,26 грн., 3% річних в розмірі 916,68 грн. за період з вересня 2012 року по червень 2015 року.

Вирішене питання розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в повному обсязі та ухвалити нове рішення про відмову у позові, зазначивши, що: відсутність договірних відносин унеможливлює визначення вартості послуг; позивач не підтвердив правомірність обраного ним тарифу, відносно чого є чітка вимога Закону України «Про житлово-комунальні послуги» /т.2 а.с.79-84/.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасування з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення,, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак зазначеним вимогам закону ухвалене у справі рішення суду першої інстанції не відповідає.

Як слідує з матеріалів справи, відповідно до двох Свідоцтв про право власності від 08.11.2012 року, виданих Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, відповідачка ОСОБА_1 володіє на праві власності двома машиномісцями - АДРЕСА_1

Встановлено також, що позивач ТОВ «Управ-Дом», на підставі Договору №10 від 14.04.2010 року, укладеного з ТОВ «Обіо», який є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1, та Додаткових договорів №2 від 13.07.2011 року та №3 від 31.12.2011 року, має статус Управителя зазначеного будинку з такими повноваженнями: забезпечення належної експлуатації, постачання комунальних послуг, технічного обслуговування, виконання поточного ремонту житлового комплексу, його інженерного обладнання, належного санітарно-технічного стану прибудинкової території, збирання квартирної плати, плати за частку у спільних витратах по утриманню будинку, плати за комунальні послуги від мешканців, орендарів, власників нежитлових приміщень, надання інших послуг споживачам /т.2 а.с.7-8, 9, 10,11/.

Оскільки відповідачка ОСОБА_1 є власником двох машиномісць, які знаходяться у паркінгу і її власність не може бути виокремлена від цього паркінгу, вона зобов»язана нести витрати по утриманню не лише належних їй машиномісць, але й витрати на утримання авторпаркінгу в цілому.

Відповідачка, відмовляючись укладати договору з Управителем підземного автопаркінгу, який здійснює обслуговування її двох машиномісць, посилається на завищену вартість послуг запропонованих Управителем, оскільки їй не зрозумілий вартісний тариф формування цих послуг.

Між тим, Порядком формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженим постановою КМ України від 01.06.2011 року №869, визначено розмір та порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій. Цим Порядком встановлено, що вартість інших послуг (утримання служб консьєржів, вбудованих паркінгів, установлення і утримання пристроїв замково-переговорного зв»язку тощо) сплачується понад розмір плати за послуги на підставі договорів, укладених між власниками житлових будинків (гуртожитків), власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) власниками нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) та відповідними надавачами послуг.

Із наведеного слідує, що питання оплати за надані послуги з обслуговування належних громадянам автопаркінгів (машиномісць), які входять до цілісного майнового комплексу в житловому будинку здійснюється не на підставі передбачених на державному рівні тарифів, а формуються на договірній основі між власником машиномісця та обслуговуючою особою.

Отже, оскільки, між сторонами відсутній договір, згідно якого сторони могли б встановити вартість обслуговування двох машиномісць, що належать відповідачці ОСОБА_1, спірні правовідносини підлягають вирішенню на підставі загальних зобов»язальних норм Цивільного кодексу.

Відповідно до ст.ст.319, 360 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов»язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов»язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов»язаннями, пов»язаними із спільним майном.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, щоб мати правові підстави вимагати відшкодування матеріальних затрат, понесених на обслуговування належних відповідачці двох паркомісць за відсутності договірних відносин, позивач повинен довести суду реальне понесення цих витрат, а не лише заявляти про можливість цих витрат.

Дійшовши висновку про часткове задоволення позову, колегія суддів вважає, що позивач частково підтвердив свої позовні вимоги, надавши суду належні та допустимі докази щодо обслуговування підземного автопаркінгу, в тому числі і двох машиномісць, які належать відповідачці, що по АДРЕСА_1 та понесення ним реальних витрат щодо охорони, забезпечення належного технічного, протипожежного і санітарного стану автопаркінгу.

Так, на підтвердження своїх доводів позивач надав суду: Договір №01/09/12 від 01.09.2012 року між ТОВ «Управ-Дом» та ТОВ»Оса-3» на виконання послуг охорони автопаркінгу /т.1 а.с.10-24/; Договір №С2208-01 від 22.08.2012 року між ТОВ «Управ-Дом» та ТОВ «Конвент-М» на технічне обслуговування систем вентиляції паркінгу /т.1 а.с.25-28/; Договір від 03.09.2012 між ТОВ «Управ-Дом» та ТОВ «Євроеталон» на технічне обслуговування систем автоматичної пожежної сигналізації, систем оповіщення, димовидалення та протипожежної автоматики /т.1 а.с.29-30/; Договір про надання послуг №03/09/12/с від 03.09.2012року між ТОВ «Управ-Дом» та ТОВ «ЕСТМ-БУД» на виконання комплексу робіт по обслуговуванню аварійних систем зачинення дверей та жалюзних перегородок. А також обслуговування сплінкерної системи пожежогасіння у паркінгу /т.1 а.с.31-34/; Договір №221209031 від 03.09.2012 року між ТОВ «Управ-Дом» та ТОВ»Вавілон-В» про надання послуг із сервісного обслуговування обладнання шлагбаума, яке встановлено на об»єкті по АДРЕСА_1

При цьому, позивач надав суду квитанції зі сплати понесених витрат за указаними договорами, зокрема, копії квитанцій з банківськими реквізитами з оплати:

1. охоронних послуг наданих ТОВ «Оса-3» за період з грудня 2012 року по січень 2015 року, у загальній сумі 1.048.018 грн.46 коп.;

2. за виконання комплексу робіт по обслуговуванню аварійних систем зачинення дверей та жалюзних перегородок ТОВ «ЕСТМ-БУД» за період з грудня 2012 року по січень 2015 року, у загальній сумі 90.121 грн.20 коп.;

3. технічного обслуговування систем автоматичної пожежної сигналізації, систем оповіщення, димовидалення та протипожежної автоматики ТОВ «Євроеталон» за період з листопада 2012 року по січень 2015 року, у загальній сумі 202.809 грн.60 коп.;

4. за технічне обслуговування систем вентиляції паркінгу ТОВ «Конвент-М» за період з жовтня 2012 року по лютий 2013 року, у загальній сумі 16.320 грн.80коп.;

5. за надання послуг із сервісного обслуговування обладнання шлагбаума ТОВ «Вавілон-В» за період з вересня 2012 року по жовтень 2014 року, у загальній сумі 10.528грн.80коп./т.1 а.с.101-207/.

Всього, таким чином, позивач підтвердив реальне понесення ним витрат на обслуговування автопаркінгу по АДРЕСА_1 м.Києві на суму 1.367.798 грн.86 коп., за період з вересня 2012 року по січень 2015 року, тобто протягом трьох років до звернення до суду з цим позовом.

Отже, враховуючи, що кількість машиномісць у підземному паркінгу по АДРЕСА_1 м.Києві становить 194 машиномісця, та враховуючи, що відповідачка ОСОБА_1 володіє двома машиномісцями, НОМЕР_1 та НОМЕР_2, сума, яка підлягає стягненню з неї на користь позивача, становить 14.101 грн. 02 коп. із розрахунку: 1.367.798 грн.86 коп. : 194 х 2 = 14.101 грн. 02 коп.

Фактичне понесення інших витрат, зокрема, на зарплату електрика, сантехніка та прибиральниці автопаркінгу позивач суду не надав, у зв»язку з чим, суд не вбачає за можливе задовольняти позовні вимоги в частині інших витрат, які за твердженням позивача, ним понесені при обрахуванні позовної суми.

Порядок розрахунку понесених витрат, викладений позивачем у позовній заяві, шляхом врахування встановлених позивачем щомісячних платежів, колегія суддів вважає таким, що не узгоджується з правовою природою відносин між сторонами. Так, нарахування рівних щомісячних платежів - це оплата властива договірним відносинам, на підставі яких сторони домовляються вносити певну щомісячну плату і відповідальність платника, в цьому випадку, ґрунтується на невиконанні ним договору, навіть в тому випадку, якщо реальні витрати на обслуговування автопаркінгу не були позивачем понесені.

А в даному випадку, договірні відносини відсутні, тому позивач стягує з відповідача реально понесені ним витрати, які виникли у зв»язку з обслуговуванням належних позивачу двох машиномісць в автопаркінгу. При цьому, щомісячні платежі, які, на думку позивача, відповідачка повинна оплатити, не свідчать про реальні понесені позивачем витрати.

Те, що суд не вбачає за правомірне вираховувати понесенні позивачем витрати шляхом складення суми щомісячних платежів, які були встановлено в автопаркінгу між Управителем та користувачами автопаркінгу, а шляхом стягнення реально понесених Управителем витрат на утримання автопаркінгу, колегія суддів не вважає що суд тим самим на власний розсуд змінив правову підставу позовних вимог, оскільки сам позивач, посилаючись на ст.322 ЦК України, усвідомлює, що договірні відносини між сторонами відсутні, але помилково вважає за необхідне понесені ним витрати вираховувати шляхом складення суми щомісячних платежів.

Крім цього, колегія суддів не вбачає за можливе задовольнити позов щодо застосування ст.625 ЦК України, оскільки в даному випадку відсутнє прострочення відповідачкою виконання грошового зобов»язання. Так, позивач просить стягнути понесені ним витрати станом на час звернення до суду з цим позовом - 01 вересня 2015 року, погашення яких відповідачкою не було передбачено певними термінами, з настанням яких можна було б вираховувати прострочення платежу.

І лише, у разі, невиконання судового рішення про стягнення з відповідачки на користь позивача понесених ним витрат, останній вправі буде звернутись до суду з позовом про застосування ст.625 ЦК України.

Враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції, як постановленого з порушенням вимог матеріальних норм права, та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову, шляхом стягнення понесених позивачем витрат на утримання автопаркігну у сумі 14.101 грн. 02 коп., а в решті позову відмовити.

В порядку розподілу судових витрат, відповідно до ст.88 ЦПК України, належить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ»Управ-Дом» сплачений судовий збір у сумі 243 грн.60 коп.

Керуючись ст. ст.307,309 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати заочне рішення Оболонського районного суду м.Києва від 04 квітня 2016 року та постановити нове рішення наступного змісту.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» витрати понесені на обслуговування машиномісць НОМЕР_1,НОМЕР_2 у підземному автопаркінгу по АДРЕСА_1 сумі 14.101(чотирнадцять тис. сто одна) грн.20 коп.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управ-Дом» сплачений судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн.60 коп.

Рішення набирає чинності негайно, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді