Справа №589/2475/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Сінгур В. О.
Номер провадження 22-ц/788/163/17 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Хвостика С. Г. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3

про визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів,

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - Виконавчий комітет Шосткинської міської ради, як орган опіки та піклування,

про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3 та просив суд визначити місце проживання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним. Припинити стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 за рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у справі № 2-2806/2007 та виконавчий лист № 2-2806 від 02 листопада 2007року з дня набрання рішенням законної сили визнати таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги мотивував тим, що 16 травня 2003 року між ним та ОСОБА_3 зареєстрований шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка, ОСОБА_5. 23 грудня 2007 року шлюб між ними розірваний. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у справі № 2-2806/2007 з нього на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 з усіх його видів заробітку в розмірі 1/4 частини з 26 вересня 2007 року до її повноліття. З 23 грудня 2015 року дочка мешкає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1. Зі своєю матір'ю ОСОБА_3 дочка проживати не бажає, а спілкується з нею лише у вихідні дні. Вважає, що в інтересах дочки проживати саме з ним, оскільки на даний час він працює і його робочий графік дозволяє відводити дитину до школи, займатися з нею уроками, гуляти та багато часу приділяти її вихованню. Він має стабільний заробіток та може створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини. Проживає у трикімнатній квартирі, яка належить йому та його батькам на праві власності. З самого дитинства він постійно піклується про дочку, допомагає матеріально та сплачує аліменти. З моменту розірвання шлюбу дочка постійно вказує на своє бажання жити разом з ним через те, що дуже прив'язана до нього та їй у нього подобається. Вважає, що проживання дочки разом з ним відповідає інтересам останньої. Він має можливість забезпечити їй належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дочки і разом з тим не чинитиме жодних перешкод для спілкування матері та дочки і готовий зі свого боку всіляко сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлена піклування матері. На даний час ОСОБА_5 спілкується з матір'ю кожного тижня з 10 год. 00 хв. суботи до 13 год. 00 хв. неділі. Спиртними напоями він не зловживає, за місцем проживання та роботи має позитивну характеристику, добре ставиться до дочки. Вважає, що її перебування у сім'ї відповідача негативно впливає на її здоров'я та виховання. Крім того, враховуючи те, що ОСОБА_3 отримуючи аліменти, дитину матеріально не утримує, оскільки ОСОБА_5 проживає з ним та перебуває на його повному матеріальному утриманні, вважає, що у нього є всі правові підстави для звернення до суду щодо припинення стягнення з нього аліментів на утримання дочки.

Не погоджуючись із заявленим позовом, відповідач за первісним позовом, 02 червня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічними позовними вимогами до ОСОБА_4, у якому просила визначити місце проживання їх спільної дочки ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею. Встановити для відповідача години спілкування з дочкою щосуботи з 09 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. неділі.

Позов мотивувала тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, від якого мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. У період шлюбу вони проживали у належній їй квартирі по АДРЕСА_2. У період шлюбу їй стало відомо про пристрасть відповідача до спиртних напоїв, його сварки та суперечки стали підставою для припинення подружніх стосунків. У вересні 2007 року вона змушена була звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та своє утримання. 22 жовтня 2007 року рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з відповідача були стягнуті аліменти на утримання дочки та на її утримання, а в грудні цього ж року рішенням суду їх шлюб з відповідачем було розірвано. Після розірвання шлюбу вони деякий час проживали окремо, однак, зважаючи на постійні обіцянки відповідача про створення міцної сім'ї та заради інтересів дитини у 2008 році він знову прийшов жити до них з дитиною у її квартиру. З 2008 року і по грудень 2015 року вони намагалися створити сім'ю, однак кожного разу це було тимчасово, оскільки відповідач періодично то приходив, то йшов з сім'ї. У період, коли він проживав окремо, до дитини майже не проявляв інтересу, а намагався завести стосунки з іншими жінками, аліменти належним чином не сплачував. До цього часу в нього існує заборгованість зі сплати аліментів. У грудні 2015 року вона зважила на неодноразові вмовляння відповідача та з дитиною переїхала у помешкання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 і з того часу відповідач почав постійно виганяти її з квартири, застосовувати фізичну силу та погрожувати позбавити її життя. У березні 2015 року через страх за своє життя вона змушена була піти з квартири відповідача до себе додому, а дочка залишилася жити з ним, оскільки він її не відпускав. Чому дитина змінила своє ставлення до нього, їй до цього часу не відомо. Два місяці вона намагалася повернути дитину та забрати до себе, однак все виявилося марним. З цього приводу вона зверталася до поліції та органів опіки та піклування, однак всюди їй було запропоновано вирішувати дане питання добровільним шляхом або через суд. Вважає, що в інтересах дочки проживати саме разом з нею, а не з батьком. На цей час вона працевлаштована, її робочий графік дозволяє їй належним чином займатися її вихованням, проводити з нею багато часу та належним чином піклуватися про неї. Має стабільний дохід, яким може створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. У той час, як відповідач працевлаштований лише з квітня 2016 року, до того часу він ніде не працював, перебував на обліку в центрі зайнятості. Має вади пияка та крадія, за що перебуває на обліку в Шосткинському психонаркодиспансері, вже двічі перебував у місцях позбавлення волі, втретє за крадіжку йому був присуджений штраф, який вона сплатила за нього. Вона ж проживає у власній квартирі, в якій ОСОБА_5 зростала майже вісім років. Для неї створені всі умови для комфортного проживання. З самого дитинства вона постійно піклується про дочку, забезпечує її матеріально, приймає участь у її шкільному житті. За її власні кошти дитина неодноразово перебувала на відпочинку в дитячому таборі, відвідувала позашкільні заняття. Вважає, що проживання дочки разом з нею відповідає її інтересам, разом з тим, вона не чинитиме перешкод для вільного спілкування дочки з батьком. Спиртними напоями вона не зловживає, не палить, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно. Вважає, що перебування дочки в сім'ї відповідача негативно впливає на здоров'я та виховання останньої. Дівчинка перш за все потребує жіночого виховання, постійного жіночого контролю та материнської ласки і любові, чого батько забезпечити не може. За час спільного проживання з відповідачем дитина звикла жити в дусі страху та сварок, насильство в сім'ї стало для неї нормою. За час їх спільного проживання з відповідачем, дочка жодним чином не виявляла бажання жити з батьком, навпаки, вона його побоювалася.

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволений.

Визначене місце проживання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком ОСОБА_4

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні первісного позову ОСОБА_4 відмовити, а її зустрічні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

При цьому не погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність зловживання ОСОБА_4 спиртними напоями та неналежного виконання останнім своїх батьківських обов'язків. Оскільки у матеріалах справи наявні численні довідки з наркологічного диспансерного відділення КЗ «Шосткинська ЦРЛ», в яких чітко зазначається про перебування відповідача на обліку у лікаря - нарколога (а.с.71,121,125). Вважає неналежним висновок органу опіки та піклування про необхідність залишення дитини разом з батьком, який перебуває на обліку у лікаря - нарколога. Крім того, вважає фальшивою довідку з наркологічного диспансерного відділення КЗ «Шосткинська ЦРЛ» від 13 жовтня 2016 року про те, що відповідача раптом зняли з обліку у лікаря - нарколога у зв'язку з ремісією у 4 кварталі 2016 року (а.с.200), а висновок органу опіки та піклування про необхідність залишення дитини разом з батьком був підготований у третьому кварталі 2016 року, тобто тоді, коли відповідач ще перебував на обліку з діагнозом «розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю (з пагубними наслідками)». Крім того, суд не приділив належної уваги тому факту, що відповідач протягом тривалого часу взагалі ніяким чином не піклувався про дитину, не надавав ніякої допомоги, у тому числі й матеріальної, підтвердженням цьому є заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 19 000 грн. Також суд, при ухваленні оскаржуваного рішення не взяв до уваги неодноразову судимість ОСОБА_4 за вчинення злочинів. Також вказує на те, що судом взагалі не була вирішена позовна вимога ОСОБА_4 про припинення стягнення з нього аліментів на утримання дочки. Вважає, що ОСОБА_5 буде краще проживати разом з нею, оскільки в неї є всі необхідні умови для її нормального та гармонійного розвитку особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. У той час, як батько дитини має негативні вади побутового пияки, нечесної на руку людини та особи, яка вчиняє насильство в сім'ї, про що дають підстави зробити такий висновок наявні у матеріалах справи докази.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3, її представника ОСОБА_6., які апеляційну скаргу підтримують з мотивів у ній викладених, пояснення ОСОБА_4, його представника ОСОБА_7, які проти скарги заперечують, вважають рішення суду законним та обґрунтованим, пояснення представника органу опіки та піклування і служби у справах дітей Могильної Г.Ю., заслухавши думку малолітньої ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов ОСОБА_4 в частині визначення місця проживання дитини з батьком, суд першої інстанції, з урахуванням висновку органів опіки та піклування та положень ч.1 ст.160 та ч.ч. 1,2 ст.161 СК України дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком.

В той же час, відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні зустрічного позову про визначення місця проживання дочки разом з матір'ю, суд виходив з того, що позивачем не було надано належних доказів того, чому дитина повинна проживати саме з нею. Між ними відсутні довірительні стосунки, дочка з березня 2016 року проживає з батьком та жодного разу не виявила бажання проживати разом з матір'ю, а тому, насильницьке поміщення дитини до матері може завдати шкоди психічному здоров'ю ОСОБА_5.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

07 листопада 2007 року шлюб між сторонами був розірваний, про що зроблено відповідний актовий запис № 263 від 07 листопада 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області (а.с. 8).

Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 22 жовтня 2007 року з ОСОБА_4 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та 1/4 частки від усіх видів доходів на її утримання до досягнення дочкою трирічного віку. Аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 стягнуті з 26 вересня 2007 року до її повноліття. Аліменти на утримання ОСОБА_3 стягнуті з 26 вересня 2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.27).

Згідно довідки Шосткинського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 16 червня 2016 року № 914 заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно виконавчого листа № 2-2806 від 22 жовтня 2007 року, виданого Шосткинським міськрайонним судом Сумської області станом на 01 червня 2016 року складає 19 805 грн. 57 коп. (а.с.75).

Як вбачається зі свідоцтва про право власності на житло від 05 грудня 2003 року квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_8 у розмірі 1/3 частини, ОСОБА_9 у розмірі 1/3 частини та ОСОБА_4 у розмір 1/3 частини (а.с.11).

Згідно довідки ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт»» від 18 березня 2016 року №76 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований ОСОБА_4 (а.с.12).

З акту підтвердження проживання (непрожвання) громадян від 05 квітня 2016 року ТОВ «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт»» вбачається, що ОСОБА_5, 2006 року народження проживає разом з її батьком ОСОБА_4 у кв. АДРЕСА_1 з 23 грудня 2015 року (а.с.13).

Згідно довідки ТОВ «Торговий дім «Дизайн» від 13 квітня 2016 року ОСОБА_4 з 01 квітня 2016 року та по даний час працює в ТОВ «Торговий дім «Дизайн» на посаді електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування з окладом 1 940 грн. 00 коп. (а.с.15).

За місцем проживання та за місцем роботи характеризується позитивно (а.с.14,16).

У своєму висновку №16/5 від 17 серпня 2016 року Виконавчий комітет Шосткинської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 орган опіки та піклування дійшов до висновку про доцільність проживання ОСОБА_5 разом з батьком ОСОБА_4, який має можливість забезпечити доньці найбільш сприятливі умови для її виховання. Висока відповідальність до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до батька повною мірою забезпечать гармонійний розвиток дівчинки (а.с.152,153).

Згідно з комісійно складеним Актом обстеження побутових умов проживання ОСОБА_5 від 03 жовтня 2016 року, ОСОБА_4 проживає разом з дочкою ОСОБА_5 (без реєстрації) у квартирі за адресою: АДРЕСА_1. У квартирі ще зареєстрований, але не проживає батько ОСОБА_4 - ОСОБА_9. Житло розміщене на 4 поверсі п'яти поверхового будинку, складається з трьох кімнат, загальна площа 62 кв.м, житлова площа 56 кв.м. Умови проживання добрі, чисто, охайно, наявне все необхідне для проживання дитини. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: у дівчинки окрема кімната, в якій є ліжко, стіл для приготування уроків. Дитина бажає проживати з батьком, він займається її вихованнями, допомагає робити уроки (а.с.169).

18 березня 2016 року практичним психологом ОСОБА_10 було проведено обстеження учениці 3-г класу ОСОБА_5. Згідно проведеного обстеження було встановлено, що у матері ОСОБА_3 та дитини відсутній емоційний контакт (а.с.151).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 (а.с.35-38).

Згідно довідки КП «Укржитлкомфорт» від 31 травня 2016 року ОСОБА_3 дійсно зареєстрована у м. Шостка за адресою: АДРЕСА_2. Склад сім'ї: донька ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована з 02 серпня 2000 року; донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована з ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.31).

ОСОБА_3 з 01 квітня 1994 року і по даний час працює в Комунальному лікувально - профілактичному закладі «Шосткинська дитяча лікарня» на посаді медичної сестри. За час роботи була атестована на вищу кваліфікаційну категорію за спеціальністю «Сестринська справа». Постійно проходить курси по удосконаленню своїх професійних якостей, вивчає нову медичну літературу. Є активним учасником суспільного життя лікарні. Уважно та чуйно ставиться до хворих. Професійно підготована добре, здатна самостійно вирішувати складні завдання. Самокритична визнає власні упущення. Почуття відповідальності за доручену справу розвинене добре. Вміє підтримувати добрі та рівні стосунки з колегами. За час роботи в лікарні порушень трудової дисципліни, прогулів та стягнень не мала. (а.с.28,29).

З довідки про доходи № 41 від 18 березня 2016 року, виданої КЛПЗ «Шосткинська дитяча лікарня» вбачається, що медичній сестрі ОСОБА_3 у період з 27 березня 2015 року по 27 лютого 2016 року нарахована заробітна плата у розмірі 32 962 грн. 37 коп. (а.с.30).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до положень ст. 171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Стаття 14 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Частинами 1-3 статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.

Згідно з принципами ст. ст. 4, 6, 7 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитині мають належати права на здорове зростання та розвиток, належне харчування, житло, розваги, медичне обслуговування; дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю; дитина має право на отримання освіти, яка має бути безкоштовною і обов'язковою, по крайній мірі, на початкових стадіях; найкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить перш за все на її батьках; дитині повинна бути забезпечена повна можливість ігор і розваг, які б були направлені на цілі, що переслідуються освітою.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно із ст. 9 вказаної Конвенції, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

У преамбулі Конвенції про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

Згідно із роз'ясненнями, викладеними в п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з'ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати.

З березня 2016 року дочка проживає разом з батьком, який займається її вихованням.

Заслухавши пояснення малолітньої ОСОБА_5, яка виявила бажання проживати саме з батьком, останній створив для неї найбільш сприятливі умови для проживання і виховання, з ним вона відчуває себе більш захищеною, а сімейна атмосфера є спокійною. Проживання з мамою та спілкування з нею постійно тримає її у напрузі, остання досить часто підвищує голос на неї, кричить. Таке підвищення голосу з боку мами на її думку є безпричинним і здебільшого викликане неприязними відносинами між її батьками.

В суді апеляційної інстанції була заслухана думка класного керівника малолітньої ОСОБА_5, шкільного психолога, представника органу опіки та піклування і служби у справах дітей, останні одностайно висловили думку про те, що виходячи з якнайкращих інтересів малолітньої ОСОБА_5 місце проживання останньої необхідно визначити з батьком, оскільки між мамою ОСОБА_3 і малолітньою ОСОБА_5 відсутній психологічний контакт, дитина більш тягнеться і довіряє батьку, а спілкування дитини з мамою не завжди є комфортним для дитини. Проживання з батьком на час розгляду справи жодним чином не вплинуло на навчання дитини в школі, її поведінку з однокласниками, відчувається що проживання з батьком для дитини є найбільш сприятливим.

Аналізуючи вищевикладене, зібрані по справі докази колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, оскільки враховуючи відносини, що склалися між ОСОБА_3 та її донькою, визначення місця проживання останньої саме з апелянтом не буде відповідати інтересам дитини.

Посилання в апеляційній скарзі на негативні дані про особу ОСОБА_4 є необґрунтованими і матеріалами справи не підтверджуються. Висновки органу опіки і піклування, численні акти обстеження умов проживання ОСОБА_4 не містять жодних негативів щодо особи ОСОБА_4 та заперечень проти визначення місця проживання дитини з ним.

Не вирішення, на думку сторін, місцевим судом всіх заявлених вимог не позбавляє останніх звернутися до місцевого суду згідно вимог ст. 220 ЦПК України із заявою про ухвалення додаткового рішення. Тому і дані обставини не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього дня на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: