Справа № 175/4976/16-ц
Провадження № 2/175/2053/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Воздвиженського О.Л.

за участю секретаря Перепелиці Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Горьківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про встановлення належності документу та визнання права власності на майна в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом та просив суд встановити факт, що заповіт, посвідчений 17.04.2001 виконкомом Горьківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за №21, складено ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1). Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) у порядку спадкування за заповітом після померлої 24.11.2008 ОСОБА_2 право власності на житловий будинок загальною площею 71,4 кв.м., (літера А), прибудова (літери а), навіс (літера Б), л. кухню (літера В), сараї (літери Г, Д, Е), погріб з шийкою (літера Ж), вбиральню (літера К), колодязь (літера К), огорожу (№1-2), замощення - 1, які розташовані за адресою: вул. Центральна, будинок 25, с. Долинське, Дніпровського району Дніпропетровської області. Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) у порядку спадкування за заповітом після померлої 24.11.2008 ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,2072 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0023, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Долинське, вул. Центральна, 25. Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) у порядку спадкування за заповітом після померлої 24.11.2008 ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :04:001:0024, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Долинське, вул. Центральна, 25.

Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Горьківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, але надав письмову заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Встановлено, що матір'ю позивача - ОСОБА_2 у 2001 році складено заповіт, посвідчений 17.04.2001 виконкомом Горьківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за №21 на ім'я ОСОБА_1.

Однак у тексті заповіту при його складанні було допущено помилку, а саме: спадкоємцем вказано ОСОБА_3, тоді як за паспортом позивач є ОСОБА_1.

24.11.2008 року померла ОСОБА_2 внаслідок чого відкрилася спадщина:

*житловий будинок загальною площею 71,4 кв.м., що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Долинське, вул. Центральна, 25;

*земельна ділянка загальною площею 0,2072 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0023, розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Долинське, вул. Центральна, 25;

- земельна ділянка загальною площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :04:001:0024, розташована за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Долинське, вул. Центральна, 25.

У відповідності до ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У встановлений законом строк позивач подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини як спадкоємець за заповітом, що підтверджується витягом зі Спадкового реєстру №45577515.

Відповідно до частини 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

На виконання вказаної вимоги закону ОСОБА_1 у листопаді 2016 року звернувся до державного нотаріуса Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину.

Однак, 24.11.2016 року ОСОБА_1 отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2, оскільки не підтверджується належність їй спадкового майна, а саме: житлового будинку в с. Долинське Дніпровського району, вул. Центральна, 25, а також прізвище спадкоємця за заповітом не співпадає з прізвищем спадкоємця за паспортом.

З урахуванням того, що помилки в прізвищі ОСОБА_1 у заповіті виникли не з його вини, а майно дійсно належало його матері на праві приватної власності, така відмова державного нотаріуса Дніпропетровського районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину порушує його право на спадщину та унеможливлює державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

Так, з листа КП Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» №1343 від 27.10.2016 року вбачається, що будинок №25 по вул. Центральній в с. Долинському Дніпровського району Дніпропетровської області раніше був будинком №41 вул. Центральній в с. Долинському Дніпровського району Дніпропетровської області.

Відповідно до свідоцтва про спадщину за законом, виданого 10.02.1987 року державним нотаріусом Дніпропетровського району ОСОБА_5, ОСОБА_2 прийняла у спадщину після померлого 02.01.1986 року ОСОБА_6 житловий будинок с господарськими будівлями, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Долинське, вул. Центральна, 41.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не передбачає можливості реєстрації права власності на нерухоме майно за померлою особою, а відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця на нерухоме майно і неможливість її здійснення за особами, які померли, порушують моє право на отримання свідоцтва про право власності на спадщину.

Право власності спадкодавця ОСОБА_2 на земельну ділянку загальною площею 0,4572 га, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Долинське, вул. Центральна, 25, підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ДП Дн №030978, виданим Горьківською сільською радою 25.03.1998 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №280.

У подальшому земельну ділянку загальною площею 0,4572 га було розділено на дві земельні ділянки:

*площею 0,2072 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0023;

*площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :04:001:0024.

Довідкою Горьківської сільської ради №114 від 12.10.2016 року підтверджується факт видачі ОСОБА_2 вищезазначеного Державного акту на право приватної власності на землю та зазначено, що на теперішній час ця земельна ділянка має адресу: с. Долинське, вул. Центральна, 25 на території Горьківської сільської ради Дніпровського району (колишній Дніпропетровський) Дніпропетровської області.

Таким чином, право власності померлої ОСОБА_2 на житловий будинок загальною площею 71,4 кв.м. та земельну ділянку загальною площею 0,4572 га під розміщеними житловим будинком та господарськими будівлями, кадастровий номер :04:001:0023, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Долинське, вул. Центральна, 25, підтверджено належними та допустимими доказами і за змістом ст. 1218 ЦК України вони можуть бути об'єктами спадкування.

Відповідно до роз'яснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 №19-32/319 у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Як вбачається із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. «г» ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.200.8 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Проте, перешкодою для видачі ОСОБА_1 нотаріусом свідоцтва про право на спадщину є відсутність належним чином оформлених документів про право власності спадкодавця на спадкове майно

Таким чином, ОСОБА_1 вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав у порядку ст. 16 ЦК України, обравши способом захисту свого порушеного права - визнання права власності на спадкове майно, що повністю кореспондується з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №7 від 30.05.2008, а також численною судовою практикою, оскільки передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що відповідно до норм чинного законодавства, має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо такий факт має значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, зокрема про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, що зазначене в документі, не збігається з прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкоємцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Факт того, що заповіт, посвідчений 17.04.2001 року виконкомом Горьківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за №21 складено матір'ю позивача - ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_1, а в заповіті просто відбулася технічна помилка підтверджується письмовими доказами, приєднаними ОСОБА_1 до позовної заяви.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №7 від 30.05.2008 року за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що факт наявності спадкових прав позивача на вищезазначене майно та неможливості їх оформлення у встановленому законом порядку встановлено у повному обсязі, тому суд приходить до висновку, що її позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись 10, 11, 60, 61, 212, 215, 214, 223 ЦПК України, ст.ст. 392, ч.2 1258, 1261, 1268-1270, 1274, 1296 ЦК України року, суд -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Горьківської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області про встановлення належності документу та визнання права власності на майна в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Встановити факт, що заповіт, посвідчений 17.04.2001 виконкомом Горьківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області за №21, складено ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) у порядку спадкування за заповітом після померлої 24.11.2008 ОСОБА_2 право власності на житловий будинок загальною площею 71,4 кв.м., (літера А), прибудова (літери а), навіс (літера Б), л. кухню (літера В), сараї (літери Г, Д, Е), погріб з шийкою (літера Ж), вбиральню (літера К), колодязь (літера К), огорожу (№1-2), замощення - 1, які розташовані за адресою: вул. Центральна, будинок 25, с. Долинське, Дніпровського району Дніпропетровської області.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) у порядку спадкування за заповітом після померлої 24.11.2008 ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,2072 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:001:0023, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Долинське, вул. Центральна, 25.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) у порядку спадкування за заповітом після померлої 24.11.2008 ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :04:001:0024, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Долинське, вул. Центральна, 25.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Л. Воздвиженський