справа № 492/587/17
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 травня 2017 року м.Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Гусєва Н.Д.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з зазначеною позовною заявою до відповідача про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на те, що 21 листопада 1982 року вони з відповідачем уклали шлюб, за час перебування у шлюбі позивачкою та відповідачем було збудоване спільне майно, а саме нежитлова будівля мінімаркету за адресою: м.Арциз Одеської області, вул.Леніна (Трудова), буд. № 3 «в», яка розташована на земельній ділянці площею 30 кв. м. Оскільки зазначена нежитлова будівля збудована в період шлюбу, позивачка просить визнати за нею право власності на зазначену нежитлову будівлю мінімаркету та стягнути з неї на користь відповідача грошову компенсацію за ? частину спільного майна подружжя у розмірі 64000,00 грн.

Розглянувши позовну заяву, подану позивачкою та матеріали, додані до неї, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, яка, в силу п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, визначається дійсною вартістю нерухомого майна, однак позивачкою в порушення зазначених норм права взагалі не зазначено ціну позову, яка повинна бути підтверджена документом.

В порушення вимог п. п. 5, 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, які відповідно передбачають, що позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, тобто у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й повинні бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, але позивачка при обґрунтуванні обставин не зазначає доказів, що підтверджують ці обставини, зокрема: підстави набуття права власності на нежитлову будівлю мінімаркету у період перебування у шлюбі; обставини, що мають значення для визначення правового режиму майна подружжя, їх часток у цьому майні і вирішення питання про передачу певного майна тому або іншому подружжю; способу розподілу майна між сторонами; яким чином відповідач не визнає або оспорює право власності позивачки на спірне майно (перешкоджання відповідачем у здійсненні позивачкою підприємницької діяльності); правовстановлюючі документи на спільно набуте за час спільного проживання майно (договір купівлі-продажу, міни, дарування тощо); дійсної (ринкової) вартості майна, що підлягає розподілу (висновок експертизи); перебування земельної ділянки, на якій збудоване спірне майно, у користуванні сторін.

Також встановлено, що у змісті вимог позовної заяви позивачкою не конкретизовано зміст позовних вимог (позивачкою подано позовну заяву про поділ спільного майна подружжя, однак в прохальній частині позивачка просить визнати за нею право власності на зазначене майно та стягнути з неї на користь відповідача грошову компенсацію за ? частину спільного майна подружжя).

Суддя звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивачка має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору, однак позивачкою до позовної заяви взагалі не надано документу на підтвердження сплати судового збору. позивачем не обґрунтовано з посиланням на докази дійсну вартість спірної земельної частки (паю) та житлового будинку, що позбавляє суддю дійти обґрунтованого висновку щодо правильності ціни позову та повної сплати позивачем судового збору. Крім того, позивачкою не обґрунтовано з посиланням на докази дійсну вартість нежитлової будівлі мінімаркету, що позбавляє суддю дійти обґрунтованого висновку щодо розміру ціни позову.

В силу п/п 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру встановлюється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Перелічені недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження по справі та подальший розгляд справи і ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Вважаю за необхідне звернути увагу на розяснення Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п. 7 постанови від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до яких позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК, у зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, вказаних вище протягом п'яти днів з дня отримання позивачкою копії наявної ухвали.

Крім того, вважаю за необхідне попередити позивачку, що в разі не усунення порушень закону, допущенних при подачі позовної заяви до встановленого законом строку, позов буде вважатися не поданим, та повернутий позивачці.

Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає в поданні позовної заяви у вигляді окремого документу з виправленими недоліками, зазначеними в наявній ухвалі суду з наданням її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Також, вважаю за необхідне розяснити позивачці, що термін «зазначення доказів» слід розуміти як робити якусь позначку; позначати, записувати з метою указати, пишучи, указувати, висловлювати думку, звертати увагу на що-небудь, та в жодному разі не слід розуміти як «надання доказів», оскільки надання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, про що також зазначив Пленум Верховного суду України в своїй Постанові від 12 червня 2009 року № 2.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Повідомити позивачку про необхідність виправити недоліки позовної заяви протягом пяти днів з дня отримання копії наявної ухвали.

Розяснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_3