Провадження № 2/127/612/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

26 квітня 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Бедрак М.М.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Вінницкої міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служби у справах дітей Вінницької міської ради про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. Мотивуючи позовні вимоги тим, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 13.08.2013 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачем та перебуває на його утриманні.

Відповідач проживає окремо з серпня 2013 року, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні та не цікавиться життям сина, у зв'язку з чим, позивач змушена була звернутись до суду з даним позовом.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2017 року, було залишено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Вінницкої міської ради про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав, в частині вимог позивача щодо стягнення аліментів без розгляду.

Позивач до судового засідання не з'явилась, однак до суду надала заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку розгляду справи.

Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради, також подала заяву до суду про розгляд справи у відсутність представника третьої особи, в заяві зазначила що підтримує висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача.

Враховуючи вимоги ст. ст. 169, 224 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін, постановивши по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_1, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області від 27.03.2014 року, батьком дитини значиться ОСОБА_2, матір'ю - ОСОБА_1 (а.с.8).

Із довідки ТОВ «Житлово-Експлуатаційне Обєднання» № 4290 від 21.11.2016 року, вбачається, що дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає та зареєстрована разом із матір'ю ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно довідки Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради, вбачається що позивач ОСОБА_1 знаходиться на обліку в УСЗН (Правобережне) та утримує державну соціальну допомогу по догляду за однією дитиною до досягнення нею 3-річного віку в розмірі 130,00 грн., щомісячно (а.с. 10-11).

Згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, з відповідача було стягнуто на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини від усіх видів заробітку (доходів) ОСОБА_2, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 19.09.2014 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12).

Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №47475719, станом на 01.09.2016 року виникла заборгованість по сплаті аліментів у ОСОБА_2 в розмірі 17 112,50 грн. (а.с. 13-14).

Окрім того, суд враховує, що згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_3 від 14.03.2017 року №01-00-011-10833, наданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради, враховуючи невиконання батьком обов'язків по вихованню та утриманню сина протягом майже всього життя дитини орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає доцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.43-44).

Статтею 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, стан; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

На батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства»).

Згідно із ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками в супереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Як зазначено у ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно із ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно матеріалів справи відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, суд розцінює це як винну поведінку батька по відношенню до дитини, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі дитини, тому суд в інтересах дитини вважає за необхідне задовольнити даний позов.

При вирішенні спору про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина, суд виходить не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дитини, умов її нормального виховання, бере до уваги ставлення батька до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дитини, інші обставини, що мають істотне значення.

Враховуючи встановленні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Суд роз'яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Також суд зазначає, що у відповідності до вимог ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Згідно із положеннями ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного згідно ст. ст. 19, 155, 164-166 СК України, ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 169, 212-215, 218, 224- 226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітнього сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Жмудь