Справа № 647/799/17
№ провадження 2/647/380/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.05.2017 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого-судді: Корсаненкової О.О.
за участю секретаря: Бондаренко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бериславі Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Бургунська сільська рада Бериславського району Херсонської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд
У квітні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що він є власником будинку АДРЕСА_1. В даному будинку зареєстрований його син ОСОБА_2, який з 2005 року фактично не проживає за вказаною адресою. Реєстрація відповідача зумовлює проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які нараховуються щомісячно на кількість зареєстрованих у будинку осіб, а також труднощі при оформленні субсидії, що перешкоджає власнику в повному обсязі розпоряджатися своїм майном. У зв'язку з чим, позивач просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1.
Позивач в судове засідання не з'явився, заявою від 17.05.2017 року підтримав свої позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечував та просив суд розглянути справу за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, причину своєї неявки не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Представник Бургунської сільської ради в судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням.
Відповідно до ст.169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, належним чином повідомлених про день, місце та час розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 26.11.1997 року, є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.4).
В зазначеному будинку, як вбачається з домової книги, зареєстрований ОСОБА_2 (а.с.5-8).
При цьому, з довідки Бургунської сільської ради Бериславського району Херсонської області №08 від 06.02.2017 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований в будинку АДРЕСА_1, але фактично не проживає з 2005 року (а.с.9).
Згiдно положень ст.4 ЦПК України суд, здiйснюючи правосуддя захищає права, свободи та iнтереси фiзичних осiб у спосiб, визначений законами України. Перелiк способів захисту цивiльних прав та iнтересiв мiститься в статтi 16 ЦК Укаїни. Цей перелiк не є вичерпним i суд може захистити цивiльне право або інтерес iншим способом, що встановлений законом або договором.
В статті 41 Конституції України, ч.1 ст. 319 ЦК України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із положеннями норм статей 16, 386, 391 ЦК України, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405 ЦК). Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11).
У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.
Враховуючи встановлені обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні належними доказами та положення діючого в Україні цивільного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що права позивача як власника житла підлягають захисту у обраний ним спосіб відповідно до вимог ст.405 ЦК України.
У зв'язку з тим, що відповідач більше дванадцяти років без поважних причин не проживає в житловому будинку АДРЕСА_1, ніяких перешкод у користуванні жилою площею йому не чинилось, на підставі вимог ст. 405 ЦК України, суд вважає можливим визнати його таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням.
Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.16, 319, 405 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.
Суддя О.О.Корсаненкова