Справа № 128/253/17
РІШЕННЯ

Іменем України

14.04.2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі Кіяниця А.О., без участі сторін,

розглянувши матеріали позовної заяви Широкогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном, шляхом виселення з житлового будинку,

ВСТАНОВИВ:

1 лютого 2017 року позивач звернувся до Вінницького районного суду із позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном, шляхом виселення з житлового будинку.

Позов позивачем мотивовано тим, що Широкогребельська сільська рада є власником житлового приміщення , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

02.01.2008 року відповідно до Договору оренди № 11 від 02.01.2008 року Широкогребельська сільська рада передала в оренду кімнату 12 буд. 4 пров. Шкільний с. Широка Гребля- Юновій ОСОБА_2.

Відповідно до заяви про розірвання договору оренди ОСОБА_3 від 29.07.2016 року Договір оренди № 11 від 02.01.2008 року було розірвано. Однак, в даній кімнаті безпідставно залишився проживати ОСОБА_1 колишній чоловік орендатора.

Рішенням виконавчого комітету Широкогребельської сільської ради від 17.08.2016 року було вирішено ОСОБА_1 звільнити кімнату за адресою: АДРЕСА_1.

Листами за № 226 від 02.08.2016 року та за № 271 від 07.09.2016 року було попереджено ОСОБА_1 в 10-денний термін звільнити кімнату, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що була самовільно ним зайнята. Однак, на даний час відповідачем дана кімната добровільно не звільнена, тому змушені звертатись до суду за захистом своїх законних прав.

В судовому засіданні представник позивача сільський голова ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві , суду додав , що у 2016 році ОСОБА_3 розлучилася із відповідачем, тому законних прав продовжувати відповідачу мешкати у спірному приміщенні не має. Дане приміщення сільська рада плану виділити як службове приміщення для двох педагогів, які будуть працювати в школі села.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначив , що 12 років він мешкає в спірній квартирі, на даний час хоча і зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але там мешкає його брат, і тому він не бажає звільняти це приміщення та мешкати з братом. Визнав , що дійсно йому цю квартиру у користування не виділяли , він не отримував ордеру на це приміщення, а за договором оренди укладеного з позивачем із його колишньою дружиною він веселився в нею як чоловік ОСОБА_3 Просить відмовити у задоволені позову.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача , дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що Територіальна громада в особі Широкогребельської сільської ради є власником 16-квартирного житлового будинку, який розташований за адресою: с. Широка Гребля, пров. Шкільний, 4, Вінницького району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.4).

02.01.2008 року Широкогребельська сільська рада в особі сільського голови уклала договір оренди житлових приміщень № 11 з ОСОБА_3, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове користування приміщення (кімнату в гуртожитку) площею 12 кв.м за адресою: с. Широка Гребля, пров. Шкільний, 4 (а.с.5).

Відповідно до заяви про розірвання договору оренди ОСОБА_3 від 29.07.2016 року (а.с.6) договір оренди № 11 від 02.01.2008 року було розірвано.

Рішенням виконавчого комітету Широкогребельської сільської ради № 32 від 17.08.2016 року було вирішено гр. ОСОБА_1 звільнити кімнату за адресою: АДРЕСА_2, яка була надана для проживання гр. ОСОБА_3 (а.с.7).

Листами виконавчого комітету Широкогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області № 226 від 02.08.2016 року та № 271 від 07.09.2016 року було попереджено ОСОБА_1 в 10-денний термін звільнити кімнату, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, оскільки квартира була здана в оренду ОСОБА_3, яка на даний час змінила місце проживання і договір оренди з нею припинений (а.с.8, 9).

Крім того, відповідно до заяви голови Широкогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області від 02.12.2016 року Вінницьким районним відділенням поліції Вінницького відділу національної поліції було здійснено ретельну перевірку фактів щодо неправомірного проживання ОСОБА_1 З ОСОБА_1 було проведено бесіду профілактичного характеру та рекомендовано виконавчому комітету Широкогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області звернутися до місцевого суду, оскільки дане питання відноситься до цивільно-правових відносин, про що було направлено відповідний лист голові Широкогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області, копія якого міститься в матеріалах даної справи (а.с.10).

Також на підставі паспортних даних судом встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.27 зі звороту).

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права, суд виходить з такого.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 317 ЦПК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У разі порушення своїх прав власник згідно зі статтею 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Передбачений статтею 391 ЦК України спосіб захисту усунення перешкод у здійсненні власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна, і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем.

В даній справі між власником приміщення Широкогребельською сільською радою Вінницького району Вінницької області та відповідачем відсутні будь-які договірні відносини. Судом встановлено, що договірні відносини існували між Широкогребельською сільською радою Вінницького району Вінницької області та ОСОБА_3 шляхом укладення договору оренди житлового приміщення, які припинилися ще 29.07.2016 року.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч.1 ст.759 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Після розірвання договору оренди № 11 від 02.01.2008 року відповідач залишився проживати в орендованій кімнаті, тобто самовільно зайняв житлове приміщення.

Враховуючи положення ч.1 ст.98 ЖК Української РСР, відповідно до яких наймач жилого приміщення та члени його сім'ї, які проживають разом з ним, можуть за взаємною згодою дозволити тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення плати за користування приміщенням (тимчасових

жильців), в тому числі опікуна чи піклувальника, який не є членом сім'ї наймача, відповідач ОСОБА_1 являється тимчасовим жильцем.

Частиною 1 статті 109 ЖК Української РСР передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом.

Осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення (ч.3 ст.116 ЖК Української РСР).

Відповідно до ст.99 ЖК Української РСР, піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання. У разі припинення дії договору найму жилого приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму. Піднаймач і члени його сім'ї, а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане жиле приміщення. У разі відмовлення вони підлягають виселенню в судовому порядку, а з будинків, що загрожують обвалом, - в адміністративному порядку. Виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Даючи юридичну оцінку поясненням сторін в судовому засіданні та доказам, наявним у матеріалах справи, враховуючи те, що договір оренди житлового приміщення від 02.01.2008 року № 11, укладений з ОСОБА_3, розірвано, а відповідач ОСОБА_1, як тимчасовий мешканець , продовжує проживати в кімнат за адресою: АДРЕСА_1, після розірвання договірних відносин з наймачем житлового приміщення, таким чином право позивача, як власника житлового приміщення, порушено та підлягає судовому захисту шляхом задоволення його позовних вимог.

Також при винесені даного процесуального рішення суд приймає до уваги , що відповідач має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, тому даним рішенням суду він не буде позбавлений права на житло.

Оскільки між сторонами відсутні договірні правовідносини, тому у даному випадку суд вважає за необхідне застосовувати до виниклих правовідносин норми ЖК Української РСР, тому позов підлягає до задоволення , а відповідач виселенню без надання іншого житлового приміщення на підставі ч.3 ст.116 ЖК Української РСР.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь підлягають до стягнення судові витрати, понесені на сплату судового збору.

Керуючись ст.ст.88, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Широкогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області до ОСОБА_1 - задовольнити.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, з житлового приміщення - квартири № 12, будинка № 4, провулка Шкільний, с. Широка Гребля Вінницького району Вінницької області, без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Широкогребельської сільської ради Вінницького району Вінницької області (23230, с. Широка Гребля, вул. Українська, 116а, Вінницького району Вінницької області) у рахунок повернення сплаченого судового збору в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області, шляхом подання апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Повне рішення суду виготовлено 18 квітня 2017 року.

Суддя: