Справа № 686/732/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

Головуючої судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

розглянувши в місті Хмельницькому в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Копистинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

встановив:

13 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовною заявою до Копистинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 серпня 2015 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-2079-СГ його батьку, ОСОБА_2, надано у власність земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер :07:003:0072) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Копистинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області. 20 лютого 2016 року помер ОСОБА_2 Після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначену земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер :07:003:0072). Позивач, як спадкоємець за законом, звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_3, з заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер :07:003:0072) позивачу відмовлено, оскільки, реєстрація права власності на вищевказану земельну ділянку була здійснена після смерті спадкодавця. У звязку з вищенаведеним, просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом, право власності на вищезазначену земельну ділянку.

Представник позивача в судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом обєктивно встановлено, що 27 серпня 2015 року наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-2079-СГ ОСОБА_2, надано у власність земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер :07:003:0072) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Копистинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

20 лютого 2016 року помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер :07:003:0072) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Копистинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Позивач, як спадкоємець за законом, звернувся до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_3, з заявою про прийняття спадщини.

Однак, приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу ОСОБА_3 27.12.2016 р. у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер :07:003:0072) позивачу відмовила оскільки, реєстрація права власності на вищевказану земельну ділянку була здійснена після смерті спадкодавця.

Так, із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 01.02.2017 р., вбачається, що Державним реєстратором Хмельницького бюро технічної інвентаризації ОСОБА_4, 04 березня 2016 року за № 54564292 на земельну ділянку площею 2 га. для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Копистинської сільської ради, проведена державна реєстрація на ім'я ОСОБА_2, який помер 20 лютого2016 р..

Дані обставини також, підтверджуються зареєстрованою копією спадкової справи № 74-2016 від 20 серпня 2016 до майна померлого ОСОБА_2, із якої вбачається що лише позивач звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини.

Так позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 проте оформити своє право власності на земельну ділянку в порядку спадкування після його смерті не має змоги, оскільки реєстрація права власності на вищевказану земельну ділянку була здійснена після смерті спадкодавця.

Згідно п. 4.15,4.20 глави 10 розділу I Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру.

Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається па підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України та статтею 3 Цивільного процесуального кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи вищенаведене, та те, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 проте оформити своє право власності на земельну ділянку в порядку спадкування після його смерті не мав змоги, оскільки реєстрація права власності на вищевказану земельну ділянку була здійснена після смерті спадкодавця, крім позивача інших спадкоємців, які бажають прийняти спадщину не має, належним чином подав заяву про прийняття спадщини, а також те, що визнання за позивачем права власності не порушує права третіх осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають до задоволення.

Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат по справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 328, 335, 1216, 1218, 1222, 1223, 1258, 1261-1265 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право власності земельну ділянку площею 2,0000 га (кадастровий номер :07:003:0072) для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населених пунктів Копистинської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Хмельницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя