Справа № 589/4294/16-ц
Провадження № 2/589/170/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді СІнгур В.О., секретар Мусіхіна І.В. за участі позивача ОСОБА_1, представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, прокурора Шкатула В.П. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об"єднання власників квартир "Дім", ОСОБА_3, ПАТ «Сумибуд» третя особа: Виконавчий комітет Конотопської міської ради, про визнання права власності на квартиру, визнання недійсними договору, акту приймання передачі квартири та свідоцтва про право власності на кварти

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом в якому зазначає, що з метою придбання квартири у м.Конотопі уклала договір №3-80 за умовами якого ПМК №7 взяло на себе зобов"язання у строк до 01.10.1996 року побудувати та виділити одну двохкімнатну квартиру в будинку по АДРЕСА_1, а позивач ОСОБА_1 - сплатити вартість квартири. У 1998 році недобудовані квартири у цьому будинку, у тому числі і квартира 40, передані ВАТ «КЗ «Мотордеталь», а пізніше ОВК «Дім», рішенням загальних зборів якого від 09.10.2002 р. вказану квартиру закріплено за відповідачем ОСОБА_3,, яка отримала на неї свідоцтво про право власності. Оскільки квартира була передана ВАТ «КЗ «Мотордеталь», а пізніше ОВК «Дім» неправомірно, як вважає позивач, тому вона звернулася до суду із вказаним позовом за захистом свого порушеного права.

Представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 прокурор Шкатула підтримали позовні вимоги позивачів та просять задовольнити позов. Крім цього кожний окремо суду пояснили, що спірна квартира була придбана позивачем на законних підставах з дотриманням умов договору про дольове будівництво в будинку по АДРЕСА_1.

Третя особа: представник виконкому Конотопської міської ради в судове засідання не з»явилась, але надали заяву про слухання справи за їх відсутності.

Відповідач Об»єднання власників квартир «ДІМ» ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_6 надав суду заперечння та виклав свою точку зору з приводу виниклого спору та вважає позов таким, що не підлягає задоволенню

Відповідач ОСОБА_3 суду пояснила, що вона на законних підставах володіє квартирою АДРЕСА_1, і це право підтверджується відповідними документами та рішенням суду. Також відповідач зазначила, що надані ОСОБА_1 копії договорів 61-120 є різними за змістом, мають виправлення та доповнення тому їх не можна визнати дійсними, це є підробки і в такий спосіб позивач хоче заволодіти квартирою. Крім того відповідач ОСОБА_3 суду пояснила, що договір який є в матеріалах справи за номером 3-80 є тим первісним договором який позивач уклала з ПМК 7 та квартира їй повинна була бути виділена за № 77.

Суд, вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги, задоволенню не підлягають за наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 серпня 1995 року між ОСОБА_1 та ДП «Пересувна механізована колона № 7» АТ «Сумбуд» (далі - ДП «ПМК № 7» АТ «Сумбуд») укладено договір №3-80 за умовами якого ПМК №7 взяло на себе зобов"язання у строк до 01.10.1996 року побудувати та виділити одну двохкімнатну квартиру в будинку по АДРЕСА_1, а дольщик - сплатити вартість квартири в карбованцях, у розмірі еквівалентній 6500 дол. США. Потім договором 61-120 також від 03.08.1995 року укладеним між ПМК-7 та ОСОБА_1 ОСОБА_7 згідно якого ПМК №7 взяло на себе зобов"язання побудувати та виділити одну трьохкімнатну квартиру № 77 в будинку по АДРЕСА_1, а дольщик - сплатити вартість квартири. Потім договором 61-120 також від 03.08.1995 року укладеним між ПМК-7 та ОСОБА_1 згідно якого ПМК-7 повинно побудувати та виділити одну двохкімнатну квартиру № 40 в 120 квартирному будинку по АДРЕСА_1, а дольщик - сплатити вартість квартири в сумі 6500 доларів США.

У 1998 році недобудовані квартири у цьому будинку, у тому числі і квартира № 40, передані ВАТ Конотопський завод «Мотордеталь», а пізніше - об'єднанню власників квартир «Дім» (далі - ОВК «Дім»). Суд досліджуючи матеріали справи звернув увагу на копії декількох редакцій договорів від 03 серпня 1995 року № 61-120, а саме: один з них укладений між ДП ПМК-7 ВАТ «Сумбуд» та на дольову участь у будівництві квартири АДРЕСА_1 без зазначення номера будинку з розрахунком суми оплати за квартиру - 6 500 доларів США, яку дольщик повинен сплачувати в гривнях, хоча такої грошової одиниці на момент укладення цього договору на Україні ще не було, і сплатити всю суму до 01 жовтня 1996 року, а ДП ПМК-7 ВАТ «Сумбуд» зобов'язується до вказаного строку надати квартиру дольщику (т. 1, а. с. 29); другий договір (т. 2, а. с. 104), укладений між ДП ПМК-7 ВАТ «Сумбуд» та ОСОБА_1 ОСОБА_8 на трикімнатну квартиру АДРЕСА_2, зі сплатою 118650000 крб строком до 01 жовтня 1998 року; третій (т. 2, а. с. 59), укладений між ДП ПМК-7 ВАТ «Сумбуд» та ОСОБА_1 на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 на суму 6 500 доларів США зі сплатою в карбованцях до 01 жовтня 1996 року; четвертий (т. 2, а. с. 178), укладений між ДП ПМК-7 ВАТ «Сумбуд» та ОСОБА_1 ОСОБА_8 на двокімнатну квартиру на АДРЕСА_1 на суму 906600000 крб, які повинні бути сплачені до 01 жовтня 1996 року, а квартира буде надана під час введення будинку в експлуатацію.

Суд дослідивши дані копії договорів встановив, що предмет договору - конкретне житлове приміщення чи то квартира АДРЕСА_1 - сторонами не визначено. Крім того, судом встановлено що на а. с. 58 т. 2 міститься копія договору, укладеного також між Конотопською ПМК-7 АТ «Сумбуд», ОСОБА_1. та ОСОБА_8 , на фінансування будівництва іншої квартири в цьому ж будинку - за № 77.

Аналізуючи вищевказані тристоронні договори, суд дійшов висновку, що в цих договорах не зазначено, хто конкретно ОСОБА_8І, чи ОСОБА_1 буде набувачем житлового приміщення, в яких частинах цими особами будуть вноситися кошти тощо.

Крім цього разом із третім варіантом які є в матеріалах справи (т. 2, а. с. 179), згідно з яким спірне житлове приміщення передається не ОСОБА_1 а ОСОБА_8 Також в договорі ціна квартири визначена за договірними цінами, які склалися на час укладення договору, вартість об»єкта становить 906600000 крб, оплату повинна бути проведена в карбованцях, кошти необхідно внести до 01 січня 1996 року; ПМК-7 АТ «Сумбуд» зобов'язується виділити квартиру «дольнику» при введенні будинку в експлуатацію; учасник договору дольщик перераховує суму 906600000 крб на дольовий рахунок ПМК № 7 АТ «Сумбуд» в розмірі 100 % до 01 січня 1996 року. Договір підписано начальником ПМК № 7 АТ «Сумбуд» та скріплено печаткою ПМК-7 м. Конотоп, а також підписано «дольниками» ОСОБА_1 та ОСОБА_8

В матеріалах справи є копія квітанції де зазначається про прийняття від ОСОБА_1 грошових коштів за квартиру, які перераховані на кореспондуючий рахунок - субрахунок 88.

Позивач ОСОБА_1 суду пояснювала, що за змістом договору від 03 серпня 1995 року № 61-120 їй необхідно було виплатити 6 500 доларів США - вартість за дольовим будівництвом, та зазначила, що нею проведено виплати; станом на 20 грудня 1998 року сплачено 6 500 доларів США, тобто у повному обсязі.

Крім того, в матеріалах справи мається відомість перерахунку кошторису вартості трикімнатної квартири в 120-квартирному жилому будинку на Будівельників м. Колнотоп, складену в цінах 1984 року, в якій перелічено види штукатурних, малярних та інших будівельних робіт і дописано номер квартири 40 із виправленням на двокімнатну, виправлення не засвідчені.

Також долучено довідку від 30 вересня 2002 року, підписану начальником ДП ПМК-7 про те, що квартира АДРЕСА_1 згідно з договором від 03 серпня 1995 року № 61-120 закріплена за ОСОБА_1Крім того, під час розгляду судом вивчено Постанову про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_9, порушеної за ст. 367 КК України . Як зазначила з цього приводу відповідач ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_1 необхідно було звертатися з цього приводу з відповідним позовом до ОСОБА_9, який займався маніпуляціями з квартирою. Суд вважає такі доводи ОСОБА_3, обгрунтованими, оскільки саме дії ОСОБА_9, спричинили негативні наслідки для ОСОБА_1

Судом установлено, що відповідно до завіреної копії договору від 08 жовтня 1998 року № 2043, підписаного начальником ПМК № 7 і Конотопського заводу ВАТ «Мотордеталь» та на виконання договорів від 11 травня 1994 року № 15/120, від 22 грудня 1994 року № 23/120 та від 22 жовтня 1995 року № 70/120/610, предметом цього договору є перебуваючі на балансі ПМК № 7 станом на 08 жовтня 1998 року незавершені будівництвом квартири 120-квартирного жилого будинку, будівництво якого ведеться за рахунок коштів ВАТ «Мотордеталь» Даний факт сторони не заперечували.

Рішенням господарського суду Сумської області від 25 грудня 2003 року ліквідовано Конотопський завод ВАТ «Мотордеталь».

Діюча юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мотордеталь Конотоп» утворена на підставі реорганізації ЗАТ «Мотордеталь-Правекс» і є його правонаступником.

Установлено, що спірна двокімнатна квартира АДРЕСА_1 заходиться на 3-му поверсі 4-го під'їзду. ОВК «Дім» зареєстровано 19 вересня 2001 року і є існуючою юридичною особою, якому ці квартири були передані на підставі акта приймання-передачі незавершеного будівництва квартир 3-4 під'їздів, даний факт сторонами не заперечується. Що стосується кошторису вартості на 3кімнатну квартиру в 120 кв. жилому буднику по АДРЕСА_1 складену на 1984 рік зазначені види штукатурних малярних та інших робіт складено працівником ОСОБА_10 Ця відомість містить виправлення зокрема дописано «кв. № 40» та трикімнату виправлено на двокімнатну. Виправлення належним чином не завірені.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За приписами ст.ст. 10, 60 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

На виконання вимог діючого законодавства, правозаставних орієнтирів викладених у зазначеній постанові Пленуму, вказівки ВСС України в ухвалі від 04.06.2014 року (т.7 а.с.119-121) судом було запропоновано сторонам подати додаткові докази по справі, а також допомогу у сприянні витребування таких доказів у випадку коли є складнощі в їх отриманні (ст.137 ЦПК). Проте, учасниками процесу таких клопотань не заявлялось, будь-яких нових доказів представлено не було, а тому справа розглянута на підставі наявних матеріалів.

Даний спір слід вирішувати за нормами, що діяли в період виникнення спірних правовідносин, а саме Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 року (далі по тексту ЦК) та Закону України "Про власність" №885-ХІІ від 26.03.1991 року (далі Закон).

Згідно ст. 153 ЦК договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Як зазначалось вище в матеріалах справи маються копії декількох редакцій договорів від 03 серпня 1995 року № 61-120 заключених між ПМК-7 АТ «Сумбуд» і ОСОБА_1 на дольову участь у будівництві спірної квартири фактично укладених, як пояснили представники позивача ОСОБА_2, ОСОБА_1, у різні проміжки часу, однак за одними і тими ж номером та датою (а.с.29 т.1, 59 т.2 ), проте, з різними дольщиками - ОСОБА_1, ОСОБА_8 1 (а.с. 69 т.1, 178 т.2). Крім того, за цим же номером і датою є договір між ПМК-7 та ОСОБА_1 ОСОБА_8 на дольову участь в будівництві квартири АДРЕСА_2 за зазначеною адресою (а.с.58 т.2). Усі названі примірники договорів є незавіреними в установленому законом порядку копіями, які мають розбіжності, зокрема й ті, які стосуються істотних умов договору (склад дольовиків, порядок розрахунку, грошова одиниця, строки виділення квартири номера квартир якто 40, 77тощо). Слід зазначити, що оригінали вказаних договорів не були надані суду договір № 3-80 укладений між ПИК-7 в особі ОСОБА_9 та ОСОБА_1 також містить в собі виправлення та не містить істотних умов інша його частина взагалі відсутня( т.2 а.с. 57)

Що стосується оплати квартири то у матеріалах справи є копії приходних касових ордерів на суму 764.400 крб. і 142.200.000 крб. (а.с 102 т.2), згідно з якими кошти внесені за квартиру без зазначення її адреси та без вказівки на конкретний договір. Ця сума еквівалентна 5100 доларів США, що не дає підстав для висновку про сплату ОСОБА_1 вартості спірної квартири в повному обсязі.

Відповідно до ст. 12 Закону громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

У статті 15 Закону передбачались підстави одержання громадянином у власність квартири та іншого майна та регламентувалось, що член житлового, житлового-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Наймач жилого приміщення в будинку держаного чи громадського житлового фонду та члени його сім»ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством.

З урахуванням викладеного, підстав для визнання за позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_1 немає, що є обставиною для відмови у задоволенні позову. Крім того відповідно до положень статей 203, 215 ЦК України в редакції 2004 року не підлягають задоволенню і вимоги ОСОБА_1 щодо визнання свідоцтва про право власності на спірну квартиру виданого ОСОБА_3, оскільки за рішенням суду визнано право власності ОСОБА_3, на вказану квартиру, що підтверджується відповідними документами. Що стосується акту передачі АДРЕСА_1 заводом «Мотордель» ОВК «ДІМ» то суд прийшов до наступного. Позивач просить визнати незаконним акт передачі квартири оскільки на період 05.01.2001 року був дійсний договір № 61-120 та існував спір стосовно квартири №40. Суд дослідивши надані сторонами копії договорів вважає, що доводи позивача є необгрунтованими хоча б з тих підстав, що в матеріалах справи є декілька копій договорів за № 61-20 ( а.с. 58 а.с. 59) Позивач не визначилась який саме договір для неї за вказаним номером був дійсним. Крім того акт прийому передачі нерухомого майна здійснювався між юридичними особами ВАТ «Конотопський завд Мотордеталь» та ОВК «ДІМ», і позивач знала про наявність цього акту прийома передачі та його не оскаржувала. Відтак на день розгляду справи за поданою заявою про уточнення позовних втмог від 10 вересня 2010 року не підлягає задоволенню з підстав пропуску строку позовної давності.

Отже, враховуючи вище викладене підстав для визнання цього свідоцтва недійсним та визнання акту прийому передачі майна судом не встановлено, а позивачем не наведено.

Керуючись: ст.ст. 48, 153, 161 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, Законом України "Про власність" №885-ХІІ від 26.03.1991 року, ст.ст. 203, 215 ЦК України в редакції 2004 року, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 15 травня 2017 року.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області В.О.Сінгур