Справа № 569/2843/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі - Корнійчук А.В.

з участю : представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Рівненського міського суду знаходиться справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обгрунтування позову позивач покликається на те, що 08.07.2011 року між ним та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір № б/н. Відповідно до договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Просили стягнути на їх користь з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 74120,11 грн. та судові витрати в сумі 1378,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився. Згідно поданого до суду клопотання, просив розглядати справу без участі представника позивача на підставі наявних доказів, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, однак, з метою захисту прав та інтересів при розгляді цивільної справи, направив уповноваженого представника.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечила. В обґрунтування заперечень на позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначила, що вище вказаних коштів Відповідач не отримував, а тому позов щодо стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає до задоволення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позовні вимоги необґрунтовані та не підлягають до задоволення.

Судом встановлено, що 08 липня 2011 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено договір № б/н. Відповідно до договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Щодо зміни кредитного ліміту Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» керується п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. З наданого позивачем та оглянутого в судовому засіданні розрахунку заборгованості до договору № б/н від 08.07.2011 р. вбачається, що за відповідачем рахується заборгованість, яка станом на 31.12.2015 року становить 74 120,11 грн., та складається з наступного: заборгованість за кредитом 22 301,13 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 46 163,26 грн.; заборгованість за пенею та комісією 1650,00 грн.; а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 3505,72 грн.

Також, із вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_2 своєчасно відбувалось погашення заборгованості.

Також, судом досліджено та встановлено, що станом на 08.06.2014 року сума залишку по платіжній картці становила 20,54 грн., тобто в користуванні позичальника перебували кошти в межах встановленого банком кредитного ліміту.

Між тим, як вбачається із вище вказаного розрахунку заборгованості та з пояснень представника Відповідача, 19.06.2014р. Позивачем було здійснено списання на свою користь з кредитної картки Позичальника грошових коштів у розмірі 22321,67 грн.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала справа №569/11047/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про визнання дій неправомірними та стягнення безпідставно списаних коштів. Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» просив стягнути з відповідача 22321,67 гривень, відсотки за користування безпідставно набутими грошовими коштами у період з 20 червня 2014 року по 27 липня 2015 року в сумі 4753,90 грн., а також судові витрати у справі.

У даній справі, ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», в якому просив визнати дії останнього по списанню грошових коштів в розмірі 22321,67 грн. з його карткового рахунку № 364176 протиправними, стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на його користь неправомірно списані з карткового рахунку кошти в розмірі 22321,67 грн. та судові витрати у справі.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 02 вересня 2016 року у справі №569/11047/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання дій неправомірними та стягнення безпідставно списаних коштів, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 15 листопада 2016 року, в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 - відмовлено, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання дій неправомірними та стягнення безпідставно списаних коштів - задоволено.

З мотивувальної частини вищевказаного рішення вбачається, що судом було встановлено наступне «…оскільки суду не надано беззаперечних доказів безпідставного набуття відповідачем коштів в сумі 22321,67 грн., а інші докази використання відповідачем коштів понад залишок на рахунку чи встановлений банком кредитний ліміт відсутні, дії банку щодо одноосібного списання грошових коштів у вказаній сумі є неправомірними.

Відповідно до ст.1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка, банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із п.1.1.5.24 Умов та правил надання банківських послуг у разі безпідставного або помилкового перерахування грошей з рахунку клієнта банк зобовязується перерахувати (повернути) клієнту списану суму коштів і сплатити клієнту.

Грошові кошти понад залишок на рахунку № 364176 відповідачем не використовувалися. Використання грошових коштів в сумі 22321,67 грн. понад залишок на рахунку, тобто несанкціонований овердрафт, відбулося 19 червня 2014 року з ініціативи банку та внаслідок його неправомірних дій.

За таких обставин, суд дійшов висновку про порушення позивачем прав відповідача, які підлягають захисту шляхом визнання дій банку щодо списання на підставі службової записки 19 червня 2014 року з рахунку відповідача № 364176 коштів в розмірі 22321,67 грн. неправомірними та зобовязання банку перерахувати безпідставно списані грошові кошти на рахунок відповідача».

У відповідності до ч.3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, сукупністю достовірно наведених доказів, суд приходить до висновку, що позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» не підлягає до задоволення, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк» не довело належними та допустимими доказами отримання грошових коштів Відповідачем, а дії Позивача щодо списання з рахунку Відповідача № 364176 коштів в розмірі 22321,67 грн. визнано в судовому порядку неправомірними та зобовязано банк перерахувати безпідставно списані грошові кошти на рахунок Відповідача.

На підставі наведеного ст.ст. 526, 527,530, 599 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Публічному акціонерному товариству КБ "ПриватБанк" в задоволенні позову до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В.Панас