Справа №577/880/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/700/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

18 травня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Семеній Л. І.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 березня 2017 року

за заявою ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Конотопської міської ради, треті особи: Комунальне підприємство Конотопське міське бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

про визначення ідеальної частки у майні,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 березня 2017 року відмовлено ОСОБА_3 в ухваленні додаткового рішення.

ОСОБА_3 з вказаною ухвалою не погодилася, оскаржила її в апеляційному порядку та просить ухвалу скасувати і ухвалити додаткове рішення, яким визначити належну заявниці на праві спільної сумісної власності ідеальну частку садибного (індивідуального) житлового будинку № 6 та господарчо-побутових будівель по 4-му провулку вулиці Олександрівської в розмірі 49/100 частин, які складаються з квартири № 3, прибудови «а5», ганку «гн1», погребу «пг», сараю «В», вбиральні «П», сараю «Г», навісу «У», гаражу «Б», водогону «1», душа «Ф» та огорожі № 6, 7, 8, 9.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_3 вказує, що у позовній заяві вона помилково вказала розмір ідеальної частки 49/100 частини лише відносно квартири №3, яка вже знаходиться у її володінні на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, проте фактично ставила питання про визначення ідеальної частки відносно належних до квартири господарських будівель та споруд, у підтвердження чому надавала відповідні докази. Вказану помилку заявниця вважає підставою для ухвалення додаткового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивачки адвоката ОСОБА_8, ОСОБА_9, які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність й обґрунтованість ухвал суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2017 року визначено ідеальну частку, що належить ОСОБА_3 у праві спільної сумісної власності на квартиру № 3 по 4-му провулку вулиці Олександрівської, 6 в м. Конотопі в розмірі 49/100 частини.

При вирішенні спору суд урахував уточнені ОСОБА_3 позовні вимоги згідно з поданою 13 грудня 2016 року заяви, за змістом якої заявниця просила визначити ідеальну частку належної їй на праві спільної сумісної власності квартири в розмірі 49/100 частини та повернути частину сплаченого судового збору у звязку зі зменшенням позовних вимог, а також відмову від частини позовних вимог про визнання права на переведення частини квартири № 3 в статус індивідуального житлового будинку, викладену у заяві від 31 січня 2017 року.

Таким чином, суд, ухвалюючи рішення, вирішив уточнені позовні вимоги.

Також суд ухвалою від 24 лютого 2017 року у звязку зі зменшенням позовних вимог повернув заявниці частину сплаченого судового збору.

Обґрунтовуючи заяву про ухвалення додаткового рішення, позивачка вказувала на помилково викладену резолютивну частину своєї заяви від 13 грудня 2016 року про уточнення позовних вимог.

Проте колегія суддів вважає, що вказані заявницею доводи не є підставою для ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 2 ст. 11 ЦПК України).

Таким чином, уточнивши позовні вимоги заявою від 13 грудня 2016 року та відмовившись від їх частини заявою від 31 січня 2017 року, ОСОБА_3, зменшила обсяг заявлених вимог, які були вирішені судом.

При цьому наявні в матеріалах справи докази і розрахунки відносно тієї частини позовних вимог, які суд у звязку зі зменшення вимог ОСОБА_3 не розглядав, не дають право суду вирішувати спір поза межами заявлених вимог.

Крім того, у звязку зі зменшенням позовних вимог, позивачка також просила повернути їй частину сплаченого судового збору, а тому доводи заявниці апеляційної скарги про помилкове викладення резолютивної частини заяви про уточнення позову є безпідставними.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Отже, судом вирішено позов у межах заявлених ОСОБА_3 вимог, а тому передбачених п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України підстав для ухвалення додаткового рішення суд не мав.

Доводи апеляційної скарги, викладені в оскаржуваній ухвалі, висновків суду не спростовують.

Колегією суддів не виявлено неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які могли б бути підставою для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 20 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: