Справа № 459/2808/16 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/1617/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 05 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на час навчання,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 05 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліменти на час навчання їх сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності, в розмірі 300 (триста) гривень щомісяця, до закінчення навчання 30 червня 2018 року, але не довше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-х річного віку.

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що відповідач офіційно не працевлаштований, однак має постійні доходи, немає інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних батьків чи дружини, не перебуває в іншому шлюбі, та є працездатним, відтак має можливість і зобовязаних сплачувати аліменти на утримання сина до закінчення ним навчання в розмірі 1500 грн. щомісячно. Крім цього вказує, що у додаткових витратах на дітей відповідач участі не приймає, у нього наявна заборгованість по аліментах. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується копією свідоцтва про народження з позначкою «Повторно» серії 1-СГ №247733 від 03.08.2010 року. Крім цього, як вбачається з копії свідоцтва про зміну імені серії І-СГ №012978 від 11.09.2012 року, Терех П.О. змінив ім`я на ОСОБА_3

Згідно довідки Львівського державного університету безпеки життєдіяльності №02218/2 від 01.12.2016 року, ОСОБА_3 навчається на ІІІ курсі денної форми навчання у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності, згідно з наказом про зарахування від 19.08.2014 року №448 о/с. Навчається за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб, стипендії не отримує. ОСОБА_5 навчання 4 року (вересень 2014 року червень 2018 року).

Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітня донька, син продовжує навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовою, якщо вони можуть надати матеріальну допомогу.

Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина в твердій грошовій сумі або в долі від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.

Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років: продовження ними навчання: потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, згідно наказу №НТ 131008 від 08.10.2013 року припинено виплату допомоги з безробіття відповідно до пп.1 п.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, що стверджується копією трудової книжки серії БТ-ІІ №5886044 від 21.05.1991 року.

Відповідно до довідки Червоноградського міського центру зайнятості №1775 від 16.11.2016 року, ОСОБА_4 перебуває на обліку як безробітній в Червоноградському МЦЗ з 01 листопада 2016 року.

Суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_3 навчається у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності на денній формі навчання, у зв'язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи, тобто він потребує матеріальної допомоги на своє утримання на час навчання, прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову та стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі 300 грн. щомісячно, так як відповідач офіційно не працює, перебуває на обліку як безробітній в Червоноградському міському центру зайнятості, перебуває в важкому матеріальному стані та потребує коштів на власне забезпечення.

Крім цього згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 29.10.2004 року із відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_6, 09.06.2000року народження, в розмірі 1/3 частини із всіх видів його заробітку, які відповідачем сплачуються, що стверджується квитанціями про перерахунок коштів.

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними у матеріалах справи.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 05 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: