Справа № 712/2-7143/2011
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 лютого 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Бисага Т.Ю., Готра Т.Ю.

при секретарі Шукаль О.Я.

з участю ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2,

представника виконавчого комітету Ужгородської міської

ради ОСОБА_3 і позивача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 грудня 2011 року по справі за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Ужгородської міської ради та Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгород» про визнання права власності на гараж та зобовязання провести його реєстрації,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2011 року ОСОБА_4 звернувся в суд із даним позовом мотивуючи тим, що у 1996 році ним фактично придбано гараж, що розташований в м. Ужгороді по вул. Корзо, 13. Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 126 від 24 липня 1996 року ОСОБА_4 дозволено переоформити гараж, який раніше належав ОСОБА_5 і з того часу позивач постійно користується даним гаражем КП «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгород» відмовлено у реєстрації права власності на гараж і посилаючись на вказані обставин просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 26 грудня 2011 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на гараж, що розташований в м. Ужгороді по вул. Корзо, 13, який раніше належав ОСОБА_5

Зобовязано Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгорода» провести реєстрацію права власності ОСОБА_4 на гараж, що розташований в м. Ужгороді по вул. Корзо, 13, який раніше належав ОСОБА_5

На дане рішення суду ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга, так як її не було залучено до участі у справі і спірний обєкт частково знаходиться на її земельній ділянці та металеві гаражі не є нерухомістю, не мають капітального фундаменту і є тимчасовими спорудами.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, представника виконавчого комітету Ужгородської міської ради ОСОБА_3, які підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, ОСОБА_4 який просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного висновку.

Рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 126 від 24 липня 1996 року на ОСОБА_4 дозволено переоформити гараж, розташований по вул. Корзо, 13 в м. Ужгороді, який раніше належав ОСОБА_5 У звязку з придбанням гаражу позивач сплатив відповідні платежі і після чого впродовж 15 років користується даним гаражем.

Факт придбання позивачем гаражу від ОСОБА_5 і користування таким сторонами не оспорюється.

Згідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З матеріалів справи вбачається, що гараж, який знаходиться в м. Ужгороді, по вул. Корзо, 13 є металевим збірним гаражем, що стверджується рішенням виконавчого комітету Ужгородської міської ради № 259 від 27.06.1983 року і такий частково знаходиться на земельній ділянці, ОСОБА_1, що не заперечується сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Спірний металевий гараж є тимчасовою спорудою, не має капітального фундаменту і не є нерухомістю, а тому не підлягає державній реєстрації у відповідності до ст. 182 ЦК України.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції у частині зобовязання КП «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгород» провести реєстрацію права власності на гараж, що розташований у м. Ужгород пор вул. Корзо, 13 який раніше належав ОСОБА_5 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у цій частині відповідно до п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, яким у позові ОСОБА_4 в цій частині слід відмовити із вищезазначених підстав.

Оскільки, у відповідності до ст. 328 ЦК України, ОСОБА_4 право власності набув на підставі, що не заборонені законом та набув правомірно, а тому рішення суду першої інстанції про визнання права власності на вищезазначений гараж слід залишити без змін.

Разом з тим, визнання права власності на гараж за позивачем не перешкоджає власнику земельної ділянки ОСОБА_1 у разі порушення її прав щодо користування земельною ділянкою звернутися в суд із позовом про усунення перешкод у її користуванні.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції у частині зобовязання КП «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгород» провести реєстрацію права власності на гараж, що розташований у м. Ужгороді по вул. Корзо, 13, який раніше належав ОСОБА_5 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у цій частині відповідно до п.п. 1,2,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, яким у позові ОСОБА_4 у цій частині відмовити із вищезазначених підстав, а в решті рішення суду залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України, ст. ст. 182, 328 ЦК України, судова колегія,

РІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 26 грудня 2011 року в частині зобовязання КП «Бюро технічної інвентаризації м. Ужгород» провести реєстрацію права власності на гараж, що розташований у м. Ужгороді по вул. Корзо, 13, який раніше належав ОСОБА_5 скасувати і в цій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді (підпис)

З оригіналом вірно

Суддя: Г.Г. Собослой