Справа №442/3768/16-ц
Провадження №2/442/187/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року

Дрогобицький міськрайоний суд Львівської області

в складі : головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

за участю адвоката ОСОБА_1

за участю позивача ОСОБА_2

за участю представника позивача ОСОБА_3

за участю відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за участю третьої особи - Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції у Львівської областіпро стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, за участю третьої особи - Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів, посилаючись на те, що на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду з відповідача на користь позивача повинні стягуватися аліменти на утримання дітей в розмірі 2000грн., починаючи з 25 липня 2014р. до його повноліття, однак до цього часу вона не отримує аліменти в зв»язку зі злісним ухиленням відповідача від сплати. Станом на 09.03.2016р. заборгованість ОСОБА_4 по сплаті аліментів становить 23051,61 грн. В зв»язку із невиплатою їй аліментів, її матеріальне становище значно погіршилося, вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сім»ї, тому у неї виникла необхідність звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримала уточнені заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задоволити.

В судовому засідання представник позивача ОСОБА_3 підтримала заявлені позовні вимоги позивача ОСОБА_2, просить їх задоволити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 заявлені позовні вимоги визнав частково.

Адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні уточнені заявлені позовні вимоги не визнала та заперечила щодо їх задоволення, оскільки позивачем не долучено доказів щодо злісного ухилення відповідача від сплати аліментів на утримання дітей, її довіритель ОСОБА_4 хоча і має заборгованість по виплаті аліментів, однак як вбачається із довідки за №01-40/2546 від 10.05.2017р., останнім у листопаді 2016р. на користь позивача було сплачено суму в розмірі 500 грн., крім того зазначила той факт, що відповідач не приховує свої доходи, не змінює свого місця проживання, тощо. Просить в задоволенні заявлених позовних вимог відмовити.

Третя особа представник Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції у Львівської області в судове засідання не з»явився, а тому суд розглянув справу у відсутності представника третьої особи на підставі наявних доказів по справі.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити, виходячи з таких підстав:

Як вбачається із поданих доказів по справі, по виконавчому листу №442/5513/14-ц, виданого Дрогобицьким міськрайонний судом Львівської області про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 проводяться стягнення з останнього на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, 29.11.2006р., в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000грн. щомісячно, починаючи з 25.07.2014р. і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно розшифровки розрахунку заборгованості по аліментах станом на 01.02.2017р. за №01-40/30-3 від 08.02.2017р., виданого Миколаївським районним відділом державної виконавчої служби, заборгованість по виконавчому листу №442/5513/14-ц становить 42996,61грн.

Відповідно до статті 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, а відтак, оскільки утримання батьками своїх дітей до повноліття є їх конституційним обов»язком, який передбачений частиною 2 статті 51 Конституції України, відтак з відповідача підлягають стягнення пені за несплату аліментів.

Відповідно до вимог ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. А тому, аналізуючи зібрані факти, судом встановлено, що з відповідача ОСОБА_4

проводяться стягнення в примусовому порядку на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.09.2014р. та виконавчого листа №442/5313/14-ц від 10.10.2014р., з чого випливає, що останній має можливість надавати матеріальну допомогу своїм неповнолітнім дітям.

Крім того, Пленум Верховного ОСОБА_1 України в своїй постанові від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п.22 роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи.

На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, тощо.

Крім того, судом взято до уваги той факт, що згідно ч.1 ст.196 ЦПК, якщо заборгованість по аліментах виникла з вини аліментозобовязаної особи, що має місце, коли остання ухиляється від їх сплати, аліментоотримувач може стягнути неустойку за аліментами у вигляді пені розміром в 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Під злісним ухиленням від сплати коштів на утримання дітей (аліментів) або на утримання непрацездатних батьків слід розуміти будь-які діяння боржника, спрямовані на невиконання рішення суду (приховування доходів, зміну місця проживання чи місця роботи без повідомлення державного виконавця тощо), які призвели до виникнення заборгованості із сплати таких коштів у розмірі, що сукупно складають суму виплат за 6 місяців відповідних платежів.

Однак, із матеріалів справи та поданих суду доказів, суд не вбачає злісного ухилення відповідачем ОСОБА_7 від сплати коштів на утримання дітей (аліментів), оскільки як вбачається із довідки за №93 від 02.02.2017р., виданої Дрогобицьким ТВБВ №10013/0242 Філії Львівське обласне управління АТ «Ощадбанк», останнім зараховуються на ім»я ОСОБА_2 на рахунок №0713 ( UAH) грошові кошти.

За минулий час аліменти можуть бути присуджені тільки за певних умов, а саме якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати (ч. 2 ст. 191 СК).

Крім того, позивач має довести, що мали місце: а) дії відповідача щодо ухилення від надання утримання дитині або непрацездатній особі; б) свої власні дії, спрямовані на одержання аліментів. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені судом не більш ніж за три роки.

Під ухиленням від сплати аліментів у юридичній науці розуміють як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов'язаної особи, спрямовані на повне чи часткове ухилення від сплати аліментів: приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплаті аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов'язків щодо утримання, однак позивачем ОСОБА_2 не представлено докази того, що у той чи інший спосіб відповідач свідомо прагнув ухилитися від виконання обов'язків щодо утримання дитини.

Крім того, судом враховано той факт, що причини, за яких позивач раніше не звертався за примусовим стягненням аліментів, не мають значення і не з'ясовуються.

Разом із тим, можливість стягнення аліментів за минулий час обмежується трьома роками.

Заборгованість по аліментах може бути стягнено тільки за умови винного поводження відповідача, що знаходило свій прояв в ухиленні від їхньої сплати.

Крім того, судом враховано ті обставини, що виникнення заборгованості за аліментами може бути пов'язане як з певними об'єктивними обставинами (наприклад, призупиненням виконавчого провадження), так і несумлінним поводженням одержувача (ч. 3 ст. 197 СК) або платника аліментів (неповідомлення про місце проживання і роботи; приховання видів заробітку, що відповідно до законодавства підлягають обліку при відрахуванні аліментів за рішенням суду; приховання майна тощо), однак в судовому зсіданні вищевказані обставини не знайшли свого підтвердження.

Судом враховано, що стягнення заборгованості залежить від того, у якому порядку сплачувалися аліменти (добровільно чи підлягали стягненню за рішенням суду), а також з яких причин виникла заборгованість, а тому аналізуючи викладене, суд приходиться до переконання, що в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88 . 213, 215, ЦПК України, ст.ст. 180, 195, 196 СК України суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4, за участю третьої особи - Відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції у Львівської області про стягнення заборгованості та пені по виплаті аліментів, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду

Суддя Гарасимків Л.І.