Справа № 487/2639/16-ц
Провадження № 2/487/121/17
РІШЕННЯ

Іменем України

05.05.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Разумовської О. Г.,

при секретарі Шевиряєвій К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

20.05.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.05.2010 року на загальну суму 14810,20 грн.

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.05.2010 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 6300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач в порушення умов кредитного договору та чинного законодавства не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості, яку відповідач в добровільному порядку не сплачує, в зв'язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 14810,20 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, в подальшому до судового засідання не з'явився.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що згідно поданого позивачем розрахунку відповідач порушив умови зобов'язання за договором 26.09.2012 року. Таким чином у позивача виникло право на позов 26.09.2012 року, а позивач подав позов лише 20.05.2016 року. Враховуючи 3-х річний строк позовної давності, то вимоги на стягнення заборгованості за тілом кредиту, яка існувала станом на 20.05.2013 року, у сумі 4789,86 грн. є такими, що заявлені з порушенням строку позовної давності. Крім того, розрахунок, поданий позивачем є незрозумілим та непрозорим. Так, наприклад, за інформацією, викладеною в такому розрахунку відповідач 21.05.2013 року сплатив 100 грн., а сума боргу все одно збільшилась. Всього в період з 21.05.2013 року по 18.04.2016 року згідно розрахунку відповідач сплатив більше ніж 10 000 грн. Позивач зобов'язаний довести підстави свого позову, але цього не зробив, а тому просив суд відмовити в позові в цілому, в подальшому в судове засідання не з'явився.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Відповідно до укладеного договору № б/н від 06.05.2010 року ОСОБА_1 (далі - Відповідач) отримав кредит у розмірі 6300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між Банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби зв'язку, наприклад електронний.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг.

Тобто Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

06.05.2010р. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, Відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування.

Окрім цього, зазначено що Відповідачу було надано для ознайомлення Умові та правила, Тарифи в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в Заявці про приєднання.

Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов'язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому.

Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг.

Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно до ст. 259 ЦК Уфаїни, позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Згідно до ст. 264 ЦК України: Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Із розрахунку заборгованості колонка "Сума погашення за наданим кредитом" та виписки по рахунку слідує, що Відповідач в період часу з 2010 по 2015 роки періодично здійснював погашення заборгованості по кредиту, а тому строк позовної давності постійно переривався, останній платіж було здійснено 07.08.2015 року в сумі 300.00 грн.

Таким чином, строк позовної давності розпочинається з наступного дня, тобто з 08.08.2015 p.. Позивач же звернувся до суду з позовом до відповідача в травні 2016 року - до спливу строку позовної давності.

На підтвердження факту користування відповідачем кредитними коштами позивачем надано виписку по кредитному рахунку.

Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін'юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі - Перелік № 578/5), згідно якого до первинних документів, які фіксують факт виконання госоперації та служать підставою для записів у регістрах бухобліку і в податкових документах, віднесені:

касові, банківські документи;

повідомлення банків;

виписки банків;

корінці квитанцій і касових чекових книжок.

У виписці відображено всі погашення за кредитним договором.

Відповідач зазначає, що в період часу з 2013р. по 2016р. він сплатив 10 000,00 грн. Однак, відповідач при цьому не враховує особливість укладеного кредитного договору

між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме те, що кредитна картка має поновлювальну кредитну лінію, тобто це кредит, що надається банком клієнту в межах встановленого ліміту заборгованості, який використовується повністю або частинами і поновлюється в міру погашення раніше виданого кредиту. Клієнт, використавши та погасивши всю заборгованість за кредитною лінією, може знову користуватися нею у межах, що не перевищують визначеного кредитною угодою ліміту. Повернувши частину боргу, позичальник може отримати новий кредит у межах встановленого ліміту та строку дії договору.

Відповідач частково погашав заборгованість за договором, а потім знову користувався кредитними коштами, тому коштів, які він вніс виявилося недостатньо для належного виконання зобов'язань за договором.

Судом встановлено, що відповідач отримав суму кредитного ліміту у розмірі 6300,00 грн., а зобов'язання щодо своєчасного погашення кредиту, відсотків по ньому належним чином не виконував, у зв'язку з чим виникла заборгованість станом на 18.04.2016 року становить 14810,20 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 5992,86 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 6835,90 грн.; заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом - 800 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) -681,44 грн.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови кредитного договору.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Окрім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1378,00 грн., а також витрати пов'язані з публікацією в газеті оголошення про виклик відповідача в розмірі 243,00 грн.

Керуючись ст. ст. 10,11,60, 61, 88,209,212-215,223 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість 14810,20 грн. з яких: заборгованість за кредитом - 5992,86 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 6835,90 грн.; заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом - 800 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) -681,44 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн., а також витрати пов'язані з публікацією в газеті оголошення про виклик відповідача в розмірі 243,00 грн.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з моменту проголошення.

Суддя О.Г. Разумовська