Справа № 463/3204/16 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-ц/783/1055/17 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Левика Я.А., Шандри М.М.

секретаря: Бадівської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львова ГТУЮ у Львівській області на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 01 листопада 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 01 листопада 2016 року скаргу задоволено.

Визнано незаконними дії старшого державного виконавця Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції щодо винесення попереджень про призначення виконання виконавчого документу від 24.06.2016 року та від 07.07.2016 року та вчинення дій щодо виконання таких попереджень (акти державного виконавця від 05.07.2016 року та від 17.07.2016 року).

Дану ухвалу оскаржив Личаківський відділ державної виконавчої служби м. Львова ГТУЮ у Львівській області подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що старший державний виконавець вживав заходи та проводив виконавчі дії в межах чинного законодавства та виконав рішення суду в повному обсязі, фактично не порушуючи при цьому законних прав та інтересів боржника ОСОБА_2 Окрім того апелянт додатково зазначив, що попередження про призначення виконання є офіційним попередженням сторін про проведення Личаківським ВДВС м. Львів певних дій або утримання від таких дій передбаченим ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», а акти державного виконавця - це встановлення державним виконавцем певних фактів (дій або бездіяльності боржника) у присутності понятих та інших осіб залучених до проведення виконавчих дій. Враховуючи дані обставини законом не передбачено процедури оскарження актів державних виконавців та попереджень про призначення виконання.

Просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 01 листопада 2016 року.

Сторони в судове засідання не з'явилися, хоча про рогляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 211-213), про причини неявки суд не повідомили та з клопотанням про відкладення розгляду справи не зверталися, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою, у якій з урахуванням доповнення просить визнати незаконними дії державного виконавця щодо винесення попереджень про призначення виконання виконавчого документу від 24.06.2016 року та 07.07.2016 року та вчинення дій щодо виконання таких попереджень (акт державного виконавця від 05.07.2016 року, акт державного виконавця від 14.07.2016 року). (а.с. 1-3, 87-90)

Задовольняючи скаргу ОСОБА_2 районний суд виходив з того, що дії державного виконавця щодо винесення попередження слід визнати неправомірними як такі, що не передбачені законом і не є необхідними для виконання рішення суду, що у справі яка розглядається можливо зробити без участі боржника.

Однак колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки розгляд скарги проведено без чіткого дотримання вимог закону.

Відповідно до змісту ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Також, відповідно до ч.1 ст. 386 ЦПК України скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК України, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 7.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» передбачено, що згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК з особливостями, встановленими статтею 386 ЦПК, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. До участі у справі як заінтересована особа залучається інша сторона виконавчого провадження, оскільки судовим рішенням може бути вирішено питання про її права чи інтереси.

Як вбачається із матеріалів справи скарга ОСОБА_2 на дії державного виконавця Личаківського ВДВС ЛМУЮ розглядалась та ухвала за наслідками такого розгляду постановлена без залучення іншої сторони виконавчого провадження, а саме стягувача - Личаківської районної адміністрації ЛМР, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що стягувач повідомлявся про розгляд даної скарги.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 01 листопада 2016 року постановлена з порушенням норм процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку що ухвалу районного суду, яка постановлена з порушенням вимог процесуального закону необхідно скасувати та передати питання про розгляд скарги ОСОБА_2 на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209, 303, 304, ч.2 ст. 307, п.3 ч.1 ст.312, ст.ст. 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Личаківського відділу державної виконавчої служби м. Львова ГТУЮ у Львівській області задовольнити частково.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 01 листопада 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді