Справа № 489/2486/15-ц
Номер провадження 2-п/489/17/17
Ухвала

Іменем України

24 лютого 2017 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 (далі-заявник) про перегляд заочного рішення суду від 16.06.2015 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

встановив

У лютому 2017 року заявник звернувся до суду з вказаною заявою.

Заочним рішенням суду від 16.06.2015 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, позовні вимоги задоволено.

Відповідач звернувся до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що його не було повідомлено про час та місце розгляду справи, а рішення суду заявник отримав лише в січня 2017 року. Вказує, що сторони на теперішній час ведуть спільне господарство та підтримують спільні відносини.

Представник заявника просив суд з цих підстав скасувати заочне рішення від 16.06.2015.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином.

Згідно з ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, для скасування заочного рішення має існувати сукупність двох обставин, а саме неявка з поважних причин та заперечення проти позову, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом 14.04.2015.

На запит суду, сектором адресно-довідкової роботи УДМС в Миколаївській області надано відповідь, що станом на 17.04.2015 відповідач ОСОБА_1 значиться зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи офіційне зареєстроване місце відповідача, ухвалою суду від 22.04.2015 відкрито провадження у справі відповідно до загальних правил підсудності.

В судовому засіданні представник заявника вказав, що згідно з доданою до заяви про перегляд заочного рішення копією паспорту відповідача, останній був знятий з реєстрації 10.04.2015. Проте суд зазначає, що з копії паспорта вбачається, що відповідач знявся з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1, проте відомості, що він зареєструвався в іншому місці після цього відсутні. За таких обставин, адреса: АДРЕСА_1 є останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача, а відповідь відділу адресно-довідкової роботи є офіційними відомостями про місце реєстрації відповідача, що передбачено цивільно-процесуальним законодавством.

В перше судове засідання, яке було призначене на 27.05.2015 сторони не з'явилися, тому розгляд справи було відкладено на 16.06.2015.

В друге судове засідання, призначене на 16.06.2015 з'явився тільки позивач, який надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги за позовом підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Секретарем судового засідання було зроблено копію паспорту позивача та долучено до матеріалів справи разом з вказаною заявою. Проте позивач, не дочекавшись часу, на який було призначено судовий розгляд через накладку розгляду справ, яка мала місце, покинула приміщення суду.

У зв'язку з цим, секретарем судових засідань було сформовано довідку про неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та не здійснення звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

16.06.2016 ухвалено заочне рішення суду, яким позовні вимоги про розірвання шлюбу задоволено.

В липні 2015 року позивач подала до канцелярії суду заяву про видачу рішення, яке набрало законної сили та 13.07.2015 представник позивача отримала копію рішення.

Дійсно, матеріали справи свідчать про те, що відповідач не отримував судові повістки про виклик до суду. Натомість конверти, направлялись на адресу відповідача, проте повернулися до суду з відмітками "за спливом строку зберігання".

01.02.2017 представник заявника ознайомився з матеріалами справи та отримав копію заочного рішення суду.

Суд вважає, що заперечення, на які посилається представник заявника є такими, що не впливають на правильність вирішення спору, бо позивач в заяві від 27.05.2015 вказав, що примирення між сторонами не можливе та просила не надавати строк на примирення.

Окрім того, посилання заявника на той факт, що сторони продовжують разом проживати та вести спільне господарство не підтверджено жодними доказами. Позивач заяви про згоду на примирення не подала.

Представник заявника, з поміж-іншого, вказує, що наразі сторони продовжують проживати разом і придбавати майно, яке вважається їх спільною власністю.

Суд зазначає, що заявник в майбутньому може захистити свої права, звернувшись до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання майна спільною сумісною власністю. Проте, з іншого боку, у разі скасування заочного рішення суду від 16.06.2015, все майно, яке купувалось до цього часу сторонами буде автоматично таким, що є спільною власністю. І позивач, у випадку якщо посилання заявника щодо примирення сторін та спільного проживання є хибними, буде позбавлений можливості визнання набутого майна особистою приватною власністю.

За таких обставин, в даному випадку відсутні підстави для скасування заочного рішення суду, так як відсутня сукупність двох обставин, а саме - обставини, на які посилається заявник не мають істотного значення для вирішення справи .

Суд приходить до висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Враховуючи зазначене та керуючись ст. ст. 11, 207, 208-210 ЦПК України суд

ухвалив

Залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 про скасування заочного рішення суду від 16.06.2015 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заочне рішення може бути оскаржено відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя В. В. Кокорєв