Справа №2-68/11 23.02.2017 23.02.2017 23.02.2017
Провадження №22-ц/784/630/17
Єдиний унікальний номер № 2-68/11
Номер провадження №22-ц/784/630/17
Головуючий у І інстанції Франчук О.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції Прокопчук Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого - Прокопчук Л.М.,

Суддів - Козаченка В.І., Царюк Л.М.

Із секретарем судового засідання - Лептуга С.С.,

Без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 січня 2017 року за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «СЕБбанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

17 жовтня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

В обґрунтування скарги зазначав, що на виконанні Южноукраїнського міського ВДВС ТУЮ у Миколаївській області знаходиться виконавчий лист № 2-68/2011, виданий 25 серпня 2011 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 2231934,78 гривень на користь ПАТ «Фідобанк».

26 вересня 2016 року в межах виконавчого провадження ТОВ "Оціночна компанія "Аспект" було виготовлено звіт про оцінку вартості належних ОСОБА_2 нежитлових приміщень магазину, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, згідно якого вартість майна становить 1 937 240 грн.

ОСОБА_2 зазначав, що вартість майна суттєво занижена, а висновок експерта про оцінку майна не відповідає дійсності. Зважаючи на викладене, просив скасувати вказаний висновок та зобов'язати Южноукраїнський міський ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області призначити повторне проведення оцінки майна іншим суб'єктом оціночної діяльності (а.с. 1-3)

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 січня 2017 року відмовлено у задоволенні скарги (а.с. 74-75).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті (а.с. 82-84).

В судове засіданні апеляційного суду сторони, належно повідомлені про розгляд справи, не з'явились. Письмових заперечень на апеляційну скаргу від них не надійшло.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованність ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла висновку про її необґрунтованість, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Южноукраїнського міського ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області знаходиться виконавчий лист №2-68/2011, виданий 25.08.2011 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ФідоБанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 2231934,78 грн. Постановою державного виконавця для оцінки нерухомого майна, яке належить боржнику, було призначено експерта, суб'єкта оціночної діяльності ОСОБА_3

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні скарги, виходив з того, що відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» оскарження оцінки майна можливо лише за результатами рецензування, яке призначається державним виконавцем у разі отримання заперечень проти результатів оцінки, яка проведена. Заперечень на проведену оцінку державному виконавцю скаржник не подавав. Доказів неправомірності дій державного виконавця Южноукраїнського ВДВС матеріали справи не містять, його дії відповідали вимогам чинного законодавства.

Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального та процесуального права.

Як свідчать матеріали справи, рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 24 березня 2011 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 26 травня 2011 року, позов ПАТ «СЕБ банк» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «СЕБ банк» заборгованість за кредитним договором № 280-в/41 від 19.02.2008 року станом на 09 липня 2010 року в сумі 2230114,78 грн., а також судові витрати на суму 1820,00 грн., а всього 2231934,78 грн .

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 червня 2013 року проведено заміну сторони виконавчого провадження з ПАТ «СЕБ банк» на його правонаступника - ТОВ «Скай Кепітал», а ухвалою того ж суду від 06 жовтня 2015 року - на ТОВ «ФІНАНС ТРАСТ ГРУП».

07.03.2013 року головним державним виконавцем ВДВС Южноукраїнсьогог МУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-68/11. У квітні 2013 року державним виконавцем описано і накладено арешт на нежитлове приміщення магазин загальною площею 135,7 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1, яке належить на праві власності боржнику.

Постановою головного державного виконавця від 26.04.2016 року з метою оцінки вказаного приміщення призначено експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні - ОСОБА_3

Згідно звіту про оцінку арештованого майна боржника від 26 вересня 2016 року вартість оцінки майна нежитлового приміщення магазину загальною площею 135,7 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2, складає 1937240 грн.

Про результати оцінки сторони виконавчого провадження були повідомлені листом ВДВС від 03.10.2016 року, який боржник отримав 04.10.2016 року, а 17.10.2016 року звернувся до суду зі скаргою.

З 05.10.2016 року діє Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII.

Відповідно до п. 7 зазначеного Закону виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Виходячи з наведеного, до спірних правовідносин слід застосовувати положення Закону «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Частинами другою, третьою та четвертою статті 58 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно або якщо боржник чи стягувач заперечує проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна. Витрати, пов'язані з призначенням суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, несе сторона, яка оспорює вартість майна, визначену державним виконавцем.

Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем.

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Аналіз наведених норм дозволяє прийти висновку, що оскарження оцінки майна в судовому порядку можливе лише за результатами резензування, яке призначається державним виконавцем у разі заперечень однієї із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання.

Заявник не звертався до державного виконавця із запереченнями на проведену 26.09.2016 року оцінку майна. Доводів неправомірності дій державного виконавця скарга не містить.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що з 05.10.2016 року діє Закон «Про виконавче провадження» в новій редакції, а тому при зверненні до державного виконавця із заявою про проведення рецензування йому було б відмовлено в його проведенні, є припущенням, не заслуговують на увагу.

Таким чином, слід дійти висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, тому відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити і залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст. 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді