ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 квітня 2017 року Дзержинський міський суд Донецької області в складі: судді Скиба М.М., за участю секретаря Панаслюк Є.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Торецька цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив наступне.
В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним кредитним договором 1.11.2007 року між банком та відповідачем укладений нотаріально посвідчений іпотечний договір, за яким ОСОБА_1 передав в іпотеку банку нерухоме майно : квартиру, загальною площею 48,30 кв.м., що знаходиться за адресою : м. Донецьк, вул. Прожекторна, 5а/35.
За користування кредитними коштами відповідач зобовязався сплатити проценти у розмірі 12,40 % річних. Проценти нараховуються та сплачуються в порядку, передбаченому п.1.3.1. кредитного договору.
03.06.2011 року між відповідачем та банком укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якої : збільшено ліміт кредитної лінії до 731040,02 грн., в день укладання угоди видано транш у розмірі 365520,01 грн., встановлено відсоткову ставку з 03.06.2011 року у розмірі 12,4 %, встановлено відсоткову ставку з 03.06.2011 року у розмірі 14,4 %..
Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором, а відповідач не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам з серпня 2014 року.
29.09.2015 року між позивачем та АТ «Укрсиббанк» укладено договір про відступлення права вимоги за № 2 за договором іпотеки до договору факторингу № 27 від 21.09.2015 року, яким було відступлено право вимоги за договором іпотеки від 1.11.2007 року, укладеного між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1
Станом на 21.09.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів становить 406496,93 грн.
Позивач просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 406496,93 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру, загальною площею 48,30 кв.м., що знаходиться зща адресою : м. Донецьк, вул. Прожекторна, 5а/35, що належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом надання позивачу права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, за ціною 250283,05 грн. Також просить стягнути з відповідача судовий збір.
Представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, про причини неявки суд не інформував. Справа розглядається заочно на підставі ст.ст. 224-225 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.
Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у ст. ст. 335, 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).
Аналізуючи положення ст. ст. 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», 328, 335, 376, 392 ЦК України слід дійти висновку про те, що законодавцем визначено три способи захисту на задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий - на підставі рішення суду та два позасудових способи захисту: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. У свою чергу позасудовий спосіб захисту за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в іпотечному договорі реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.
При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку»).
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 28 вересня 2016 року у справі № 6-1243цс16.
В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним кредитним договором 1.11.2007 року між банком та відповідачем укладений нотаріально посвідчений іпотечний договір, за яким ОСОБА_1 передав в іпотеку банку нерухоме майно : квартиру, загальною площею 48,30 кв.м., що знаходиться за адресою : м. Донецьк, вул. Прожекторна, 5а/35.
За користування кредитними коштами відповідач зобовязався сплатити проценти у розмірі 12,40 % річних. Проценти нараховуються та сплачуються в порядку, передбаченому п.1.3.1. кредитного договору.
03.06.2011 року між відповідачем та банком укладено додаткову угоду № 1 до договору про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якої : збільшено ліміт кредитної лінії до 731040,02 грн., в день укладання угоди видано транш у розмірі 365520,01 грн., встановлено відсоткову ставку з 03.06.2011 року у розмірі 12,4 %, встановлено відсоткову ставку з 03.06.2011 року у розмірі 14,4 %..
Зобовязання за кредитним договором відповідач не виконав.
За змістом укладеного між банком та відповідачем договору іпотеки від 01.11.2007 року, сторони узгодили, що звернення стягнення на заставне майно здійснюється на розсуд іпотекодержателя: або за рішенням суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно з домовленістю сторін.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 406496,93 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру, загальною площею 48,30 кв.м., що знаходиться зща адресою : м. Донецьк, вул. Прожекторна, 5а/35, що належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом надання позивачу права на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, за ціною 250283,05 грн.
Згідно ст. 37 Закону країни «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.
Разом з тим порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване статтею 39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.
Умовами договору іпотеки не передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку шляхом надання банку права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу за ціною 250283,05 грн.
З огляду на викладене, суд вважає за доцільне відмовити в задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 10,11,60,212 ЦПК України, суд
В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя :