УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 березня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Закропивного О.В., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіна Руслана Володимировича, третя особа - компанія «Sandypool Limited», про визнання дій нотаріуса протиправними за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера»

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» (далі - ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 22 березня 2015 року приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Нікітін Р.В. вчинив виконавчий напис про стягнення з ТОВ «Морський спеціалізований порт «Ніка-Тера» на користь компанії «Sandypool Limited» заборгованості за нарахованими та несплаченими відсоткам у сумі 628 99 долари 08 центів США та 1 607 Євро 05 євроцентів за період з 2 березня 2015 року по 22 березня 2015 року за кредитним договором від 3 серпня 2004 року із змінами та доповненнями, а також 142 тис. грн витрат за вчинення виконавчого напису.

Виконавчий напис вчинено з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), без наявності доказів безспірності заборгованості, за наявності претензій та зауважень товариства щодо порядку нарахування та пропуску строку нарахування боргу і вимог перерахувати суму боргу.

З урахуванням зазначеного, ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» просило визнати протиправними дії приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіна Р.В. з вчинення зазначеного виконавчого напису.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Останнім рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2016 року, у задоволенні позову ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера», посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції, виконавши вимоги ч. 4 ст. 338 ЦПК України, про те, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), вірно виходив із того, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису було дотримано вимоги ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та Порядку, зокрема перевірено відповідність наявних документів про безспірність кредитної заборгованості, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку.

Також апеляційний суд вірно вважав, що обставини, пов'язані з неврахуванням доказів боржника щодо дійсного розміру заборгованості, пропуску строку позовної давності належать до предмету доказування за іншим спором (визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню), сторонами якого є інші суб'єкти (стягував і боржник) і який з огляду на суб'єктний склад останніх, які мають статус юридичних осіб, належить до компетенції господарського суду.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судових рішень суду не впливають.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Морський спеціалізований порт Ніка-Тера» відхилити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

О.В.Закропивний

С.П.Штелик