АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

секретаря Чебуришкіної Н.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_5, ОСОБА_3 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 13 березня 2017 року,

встановила:

ОСОБА_1 у січні 2017 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Зазначала, що є непрацездатною особою за віком.

Не має інших джерел доходу, крім пенсії в сумі 1596 грн.

У зв»язку із захворюванням несе витрати на придбання ліків, потребує матеріальної допомоги.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5, ОСОБА_3 мають можливість надавати матеріальну допомогу, ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_3 аліменти на її утримання в сумі 1000 грн. щомісячно з кожної.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 13 березня 2017 року позов задоволено частково, постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі ? частки всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25 січня 2017 року довічно.

Справа №721/66/17

Провадження №22-ц/794/495/2017 рік Головуючий у 1 інстанції Пилип»юк І.В.

Категорія 48/50 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі ? частки всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25 січня 2017 року довічно.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

ОСОБА_5, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 13 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 про стягнення аліментів відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5, ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1 ст.172, ч.1 ст.202 СК України та вважав встановленим, що ОСОБА_1 є непрацездатною та потребує матеріальної допомоги.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_1 досягла пенсійного віку, отримує пенсію в сумі 1596 грн,, не має іншого доходу, захворювання на цукровий діабет 2 типу потребує значних витрат.

Визначаючи розмір аліментів, суд першої інстанції послався на правила, встановлені ч.1 ст.205 СК України та врахував сімейних та матеріальний стан сторін.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним вимогам не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є матір»ю ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.6).

На підставі ч.1 ст.172 СК україни дитина, повнолітні дочка, син зобов»язані піклуватися про батьків, проявліти про них турботу та надавати їм допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно із роз'ясненнями, викладеними у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України ), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст. 204 СК України).

За змістом ст. 201 СК України визначено обов'язкові умови та підстави покладення на дітей обов'язку утримувати своїх батьків: діти досягли вісімнадцяти років; батьки є непрацездатними за віком або за станом здоров'я; батьки потребують матеріальної допомоги; відсутні обставини для звільнення дітей від обов'язку утримувати своїх батьків.

Слід зазначити, що моментом виникнення обов'язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 СК України непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом 1,2 чи 3 групи.

Встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком (а.с.7).

Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їм утримання - стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

Свідченням такої потреби є отримання доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Тому суд при постановленні рішення мав зважати на розмір такого державного утримання і ставити його у залежність із прожитковим мінімумом.

Відповідно до довідки управлінням Пенсійного фонду України у Путильському районі Чернівецької області від 12 січня 2017 року розмір пенсії ОСОБА_1 становить 1596 грн. 42 коп., тобто більше ніж встановлена Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» сума прожиткового мінімуму (а.с.4).

На підставі ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Визначаючи матеріальне становище ОСОБА_1, суд першої інстанції послався на стан здоров»я останньої.

До матеріалів справи приєднана довідка Путильської центральної районної лікарні від 12 січня 2017 року №18, відповідно якої ОСОБА_1 страждає на цукровий діабет 2 типу (а.с.9).

Разом з тим у матеріалах справи відсутні докази про розмір витрат на лікування, що отримувана ОСОБА_1 пенсія не забезпечує її потреб.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов висновку про потребу ОСОБА_1 матеріальної допомоги та стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_6 аліментів на утримання матері на порушення норм матеріального права.

На підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Тому судове рішення підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Керуючись п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_3 задовільнити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 13 березня 2017 року скасувати.

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення аліментів відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий підпис (ОСОБА_7Ю.)

Судді підписи (ОСОБА_8, ОСОБА_9О.)

З оригіналом згідно: