Справа № 445/1462/15 Головуючий у 1 інстанції: Сивак В.М.
Провадження № 22-ц/783/234/17 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю представників апелянта Супрунюка С.М., Гончарука В.В., представників відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, представника відповідача ДВС України - Маковецього З.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Марко Маркет» на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 24 травня 2016 року у справі за позовом Приватного підприємства «Марко Маркет» до Державної виконавчої служби України, Державного підприємства «Інформаційний центр», Міністрества юстиції України, ОСОБА_4 про визнання недійсними електронних торгів, визнання протиправним та скасування протоколу електронних торгів,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року позивач ПП «Макро Маркет» звернувся у суд із позовом до відповідачів - Державної виконавчої служби України, ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та ОСОБА_4, в якому просив визнати недійсними електронні торги арештованим майном, які відбулися 06.05.2015 року по лоту № 60167; визнати протиправним та скасувати протокол проведення електронних торгів від 07.05.2015 року № 79055.

В обґрунтування пред'явлених позовних вимог послався на те, що ПП «Макро Маркет» передало в іпотеку належну йому на праві власності будівлю їдальні (літ. Б) на 450 місць загальною площею 2380 кв. м., розташовану у АДРЕСА_1 - в забезпечення виконання зобов'язань за Генеральною угодою від 15.05.2008 року, укладеною між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ТзОВ «Техно Модуль» про отримання кредитних коштів у розмірі 1 415 000 доларів США.

Оскільки зобов'язання за вказаною вище Генеральною угодою не виконувалось належним чином, 26.05.2011 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮ України Каращук К.Л. постановою ВП № 26775648 відкрито виконавче провадження щодо виконання наказу Господарського суду Волинської області № 07/5004/167/11-1 за відповідною постановою суду про звернення стягнення на згадане нерухоме майно, яке було предметом іпотеки. Після цього таке майно було арештоване у встановленому порядку.

06.05.2015 року відповідачами ДВС України та ДП «Інформаційний центр» МЮ України проведені електронні торги по лоту № 60167 - будівлі їдальні (літ. Б) на 450 місць загальною площею 2380 кв. м., розташованій у АДРЕСА_1, за результатами яких переможцем став відповідач ОСОБА_4

Зазначив, що такі електронні торги проведені з грубим порушенням ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 41, 43 Закону України «Про іпотеку», а також суперечить Тимчасовому порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженому Наказом МЮ України від 16.04.2014 року № 656/5. Так, відповідач ДП «Інформаційний центр» МЮ України, як організатор торгів, у термін, не пізніш, як за 15 днів до початку проведення електронних торгів з реалізації зазначеного вище нерухомого майна не опублікував у двох місцевих ЗМІ повідомлення про проведення електронних торгів з усією необхідною інформацією, а також не сповістив про це позивача, як іпотекодавця.

Також вважає, що вартість об'єкта оцінки є несправедливою, а саме значно заниженою. Вказав, що проведена оцінка спірного нерухомого майна проведена з порушенням ст. ст. 1, 9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», а також суперечить принципам корисності, попиту і пропонування, заміщення, очікування, граничної продуктивності внеску, найбільш ефективного використання, що викладені у Національному стандарті № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженому постановою КМУ від 10.09.2003 року № 1440. Зокрема, за умовами договору іпотеки заставна вартість спірного об'єкта нерухомого майна становила 5 217 900 грн., еквівалентних 1 033 247 доларів США, а відповідно до Висновку про вартість майна від 21.05.2015 року, виготовленого на замовлення позивач ТзОВ «ГЦНТП-плюс», вартість такого об'єкта становить 3 012 126 грн. Натомість початкову вартість лоту визначено у розмірі 1 237 654 грн.

З огляду на вказане, просив позов задовольнити у повному обсязі, зокрема визнати недійсними електронні торги арештованим майном, які відбулись 06 травня 2015 року по лоту № 60167, та визнати протиправним і скасувати протокол проведення електронних торгів від 07 травня 2015 року № 79055.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позовних вимог ПП «Марко Маркет» до Державної виконавчої служби України, ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, ОСОБА_4 про визнання недійсними електронних торгів, визнання протиправним та скасування протоколу електронних торгів відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із даним рішенням, позивач ПП «Марко Маркет» оскаржив таке в апеляційному порядку, подавши 23.06.2016 року апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене без повного та всебічного з'ясування усіх обставин справи та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що до правил проведення торгів належать норми трьох видів, одним із яких є ті, котрі визначають процедуру підготовки проведення торгів. При цьому, із посиланням на положення Конституції України, вказує на неприпустимість протиправних дій посадових осіб органів ДВС України, тобто таких, що прямо суперечать нормам законодавства, при дотриманні процедури та підготовки проведення електронних торгів.

Звертає увагу на те, що дії державного виконавця при проведенні оспорюваних електронних торгів ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2015 року визнані протиправними, зокрема у тій частині, що ПП «Марко Маркет» не було повідомлено державним виконавцем про результати оцінки майна, оскільки таке є майновим поручителем, а не боржником. Це призвело до порушення майнових прав ПП «Марко Маркет», як іпотекодавця, визначених Законом України «Про іпотеку».

Покликається на приписи Закону України «Про виконавче провадження», якими не передбачено відповідальності державного виконавця за неповідомлення майнового поручителя про результати оцінки майна останнього.

Відтак, із посиланням на висновки Вищого адміністративного суду України, викладені у постанові від 20.08.2013 року у справі № К/9991/16161/11, вважає, що дії відповідача Державної виконавчої служби України щодо передачі на реалізацію належного ПП «Марко Маркет» нерухомого майна - будівлі їдальні (літ. Б) на 450 місць, загальною площею 2380, 00 кв. м., розташованої у АДРЕСА_1, які визнані протиправними, не можуть мати жодних правових наслідків, у тому числі і у вигляді електронних торгів.

Просить рішення Золочівського районного суду Львівської області від 24 травня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції, оскільки вони зроблені на підставі правильного встановлення існуючих правовідносин між сторонами, а доводи апеляційної скарги законності оскаржуваного рішення не спростовують. До такого висновку колегія суддів дійшла з урахуванням наступних обставин.

За приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши усі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Пленум Верховного Суду України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №11 роз'яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.

За приписами ст. ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ст. ст. 11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. ст. 57, 64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які що мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.05.2015 року відповідачами у справі - ДВС України та ДП «Інформаційний центр» МЮ України у межах виконавчого провадження ВП № 26775648 проведено електронні торги по лоту № 60167 - об'єкту нерухомого майна, а саме будівлі їдальні (літ. Б) на 450 місць загальною площею 2380 кв. м., розташованої у АДРЕСА_1.

За результатами проведення таких електронних торгів 07.05.2015 року складено протокол № 79055, згідно якого переможцем торгів визнано відповідача ОСОБА_4, а об'єкт нерухомо майна продано за 2 029 752,56 грн.

Позивач є іпотекодавцем об'єкта нерухомого майна, котре було предметом електронних торгів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що передбачена Законом України «Про виконавче провадження» та відповідними підзаконними актами, із урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про іпотеку» процедура підготовки і проведення електронних торгів щодо реалізації лоту № 60167 - об'єкту нерухомого майна, а саме будівлі їдальні (літ. Б) на 450 місць загальною площею 2380 кв. м., розташованої у АДРЕСА_1, а також безпосереднє проведення таких електронних торгів із затвердженням їх результатів, не порушені та не суперечать чинному законодавству, як і не порушують прав позивача, котрий є іпотекодавцем цього майна.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується також і колегія суддів, виходячи з наступного.

Так, правила проведення електронних торгів, у тому числі і процедура підготовки та проведення електронних торгів, детально регламентовані, зокрема, Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 року за № 656/5 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Крім того, організація та проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюються з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про іпотеку».

Відповідно до п. 5 розділу ІІІ зазначеного Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, організатор зобов'язаний не пізніше, ніж за 15 днів до початку проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки опублікувати принаймні у двох місцевих (за місцем розташування предмета іпотеки) друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів. У повідомленні зазначаються інформація про дату і час проведення електронних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення електронних торгів, а також інша необхідна інформація. При цьому, не пізніше дня публікації повідомлення про проведення електронних торгів у засобах масової інформації, організатор письмово повідомляє державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та усіх осіб, котрі мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна.

Встановлено, що на виконання зазначених вище вимог за 15 днів до початку проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки, які відбулись 06.05.2015 року, а саме 16.04.2015 року, відповідачем ДП «Інформаційний центр» МЮ України здійснено публікацію повідомлення про проведення електронних торгів у двох місцевих друкованих засобах масової інформації - виданнях «Львівська Пошта» № 41 (1652) та «Львівська Газета» № 14 (819), що підтверджується матеріалами справи. Обидва друковані видання розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 21.01.2015 року № 41-р та від 18.12.2013 року № 1022-р визначені як друковані засоби масової інформації місцевої сфери розповсюдження, відповідно, такі видання розповсюджуються по усій Львівській області, у тому числі і у м. Золочів Львівської області, відтак є місцевими засобами масової інформації.

Також з листа відповідача ДП «Інформаційний центр» МЮ України від 17.04.2015 року за вих. № 9867/0106 вбачається факт направлення на адресу апелянта повідомлення та інші відомості щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів 06.05.2015 року, а саме: день та час проведення електронних торгів, відомості про предмет іпотеки та про початкову ціну продажу.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач ДП «Інформаційний центр» МЮ України як організатор електронних торгів, належним чином виконав свої обов'язки щодо публікації повідомлень у місцевих друкованих засобах масової інформації, а також обов'язки щодо письмового повідомлення апелянта як іпотекодавця, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна, і така обставина стверджується відповідними доказами, котрі були досліджені судом у встановленому процесуальним законом порядку.

Судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення також правомірно не взято до уваги тверджень апелянта про реалізацію майна на електронних торгах на підставі звіту про оцінку майна, який ніби-то складений з порушенням чинного законодавства, у тому числі принципів проведення оцінки майна, а, відтак, і законних прав та інтересів останнього. При цьому, суд вірно виходив з положень ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» та розділу ІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, за якими реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки), котра, у свою чергу, проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності-суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Частинами 2-4 ст. 58 згаданого Закону також передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна, а також порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

Разом з тим встановлено, що апелянт не скористався таким своїм правом оскарження результатів оцінки майна, іпотекодавцем якого він є, будь-яких заперечень проти результатів оцінки нерухомого майна сторонами виконавчого провадження, у тому числі і апелянтом, не надавалось, вартість нерухомого майна, що була визначена суб'єктом оціночної діяльності, не оскаржувалась.

Усі наведені вище обставини безперечно свідчать про відсутність порушень з боку відповідачів ДВС України та ДП «Інформаційний центр» МЮ України як у ході виконавчого провадження, так і під час визначення вартості нерухомого майна, норм діючого законодавства України, що врегульовує спірні правовідносини.

Що стосується посилань апелянта на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду, постановлену 12.08.2015 року в адміністративній справі № 876/7570/15, якою визнані протиправними дії ДВС України щодо передачі на реалізацію зазначеного вище об'єкта нерухомого майна у зв'язку із порушенням майнових прав ПП «Марко Маркет», як іпотекодавця, визначених Законом України «Про іпотеку», то ухвалою Вищого Адміністративного суду України від 13 грудня 2016 року така скасована, а справа направлена на новий апеляційний розгляд. Окрім того, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що будь-яких порушень вимог ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень з приводу визначення вартості чи оцінки (уцінки) майна до призначення прилюдних торгів допущено не було. До того-ж, такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в окремому порядку, а саме порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Розгляд згаданої вище справи Львівським апеляційним адміністративним судом хоча і стосується дій ДВС України у межах виконавчого провадження, однак не має відношення до реалізації майна у ході електронних торгів, а, отже, й не може бути підставою для визнання недійсними їх результатів.

Відтак, суд першої інстанції з наведеного вище приводу, взявши до уваги правові висновки Верховного Суду України, викладені в ухвалі від 26.12.2012 року у справі № 6-140цс12, прийшов до правильного переконання, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів, а висновки суду ґрунтуються на їх всебічному аналізі, за якими оспорювані апелянтом електронні торги проведено, протокол електронних торгів сформовано у відповідності до вимог чинного законодавства України.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Золочівського районного суду Львівської області від 24 травня 2016 рокувідсутні.

Керуючись ст. ст. 209 ч.3, 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Марко Маркет» - відхилити.

Рішення Золочівського районного суду Львівської області від 24 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.