Провадження №6/760/29/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Літвінчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковського Т.О. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, боржник: ОСОБА_2, стягувач: ОСОБА_3 -

В С Т А Н О В И В:

19.09.2016 головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковський Т.О. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до фактичного виконання зобов'язань.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що в провадженні державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 48830024 з примусового виконання виконавчого листа № 752/15680/13-ц від 24.02.2015, що видав Голосіївський районний суд м. Києва про стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 09.09.2010 року в розмірі 3444186,62 грн.

Зазначено, що 24.09.2015 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 752/15680/13-ц від 24.02.2015, що видав Голосіївський районний суд м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 09.09.2010 в розмірі 3444186,62 грн. та надано боржнику семиденний строк для самостійного виконання рішення суду. Копії вказаної постанови були направлені сторонам виконавчого провадження, на адреси вказані у виконавчому документі.

Державний виконавець посилається на те, що згідно даних Укрпошти, постанова про відкриття виконавчого провадження, направлена на адресу боржника, повернулась з відміткою «за закінченням встановлено строку зберігання».

Вказав, що відповідно до вимог ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» та з метою забезпечення виконання рішення суду державним виконавцем 12.10.2015 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно боржника та внесено відповідні записи про реєстрацію обтяження майна боржника в Державному реєстрі обтяження рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Пояснено, що згідно повідомлення Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві за боржником зареєстровано транспортний засіб який поставлено на автоматизований облік до АІС «Арешт».

Вказав, що 04.11.2015 державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме транспортного засобу. Згідно повідомлення Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві транспортний засіб, належний боржнику поставлено на автоматизований облік до АІС «Розшук».

Державним виконавцем зазначено, що 15.06.2016 до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України направлено запит щодо надання інформації про перетинання боржником державного кордону України.

Державним виконавцем було направлено запити до відповідних установ. Згідно повідомлення ГУ Держпраці у Київській області великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби за боржником не реєструвались. Згідно повідомлення державної авіаційної служби України за боржником повітряні судна не зареєстровані. Згідно повідомлення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку м. Києва, боржник серед власників, які володіють значними пакетами акцій (10% і більше статутного капіталу) емітентів відсутній. Згідно повідомлення Державної служби України з безпеки на транспорті боржник відсутній серед власників суден.

Як зазначено, що гідно відповідей Державної фіскальної служби України, боржник на обліку в органах ДФС не перебуває, інформація про місце роботи боржника відсутня. Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в м. Києві, боржник ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4

Державний виконавець вказав, що у зв'язку з невиконанням боржником рішення суду у строк для самостійного виконання, 15.04.2016 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору. 15.03.2016 на адресу боржника направлено вимогу державного виконавця щодо явки боржника до відділу примусового виконання рішень та надання пояснень щодо ухилення від виконання рішення суду, однак згідно даних Укрпошти, вимога державного виконавця направлена на адресу боржника повернулась з відміткою «за закінченням встановлено строку зберігання».

У поданні міститься посилання на те, що виходом державного виконавця за адресою, зазначеною у виконавчому документі за участі представника стягувача, встановлено: потрапити до даної квартири не виявилось можливим, оскільки на неодноразові дзвінки у двері квартири доступу не надано. Зі слів сусідів ОСОБА_2 в даній квартирі не проживає. На дверях даної квартири залишено вимогу державного виконавця від 15.06.2016 щодо явки боржника до державного виконавця для надання пояснень щодо невиконання рішення суду, про що складено акт державного виконавця від 15.06.2016.

Державний виконавець пояснив, що того ж дня, на адресу боржника повторно направлено вимогу державного - виконавця щодо явки боржника до відділу примусового виконання рішень та надання пояснень щодо ухилення від виконання рішення суду, однак згідно даних Укрпошти, вимога державного виконавця направлена на адресу боржника повернулась з відміткою «за закінченням встановлено строку зберігання».

Зазначено, що повторним виходом державного виконавця за адресою, зазначеною у виконавчому документі (м. Київ. АДРЕСА_1) за участі представника стягувача, встановлено: на неодноразові дзвінки, двері даної квартири відчинив громадянин, який представився ОСОБА_4 та повідомив, що він є власником даної квартири, однак відмовився надати для огляду документи, що підтверджували право власності, про що складено акт державного виконавця від 20.07.2016.

Державний виконавець посилається на те, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що квартира АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2003 № 4417 зареєстрована 21.07.2016 за ОСОБА_4.

Вказав, що станом на дату подачі подання боржник на прийом до державного виконавця не з'явився, відомості про доходи, рахунки не надав, проігнорував законні вимоги державного виконавця, що розцінюється, як ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Вважає, що наявність у особи-боржника невиконаних зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, а також ухилення від їх виконання шляхом невиконання рішення суду та законних вимог державного виконавця, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

У поданні зазначено, що наявність у ОСОБА_2 невиконаних зобов'язань, покладених на неї, є підставою для обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Державний виконавець зазначив, згідно відповіді Державної прикордонної служби України від 01.07.2016, боржник неодноразово перетинав державний кордон України, тобто вже після виникнення за ним зобов'язань згідно рішення суду.

У зв'язку з чим, головний державний виконавець звернувся до суду із вищевказаним поданням та просив його задовольнити.

У судовому засіданні 23.02.2017 головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковський Т.О. підтримав вказане клопотання, просив суд його задовольнити з наведених вище підстав.

Боржник та стягувач в судове засідання 23.02.2017 не з'явилися, про час розгляду справи сповіщалися належним чином, про причину неявки суд до відома не поставили.

Заслухавши державного виконавця, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що на виконанні у державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 48830024 з примусового виконання виконавчого листа № 752/15680/13-ц від 24.02.2015, що видав Голосіївський районний суд м. Києва про стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 09.09.2010 року в розмірі 3444186,62 грн. (а.с. 7-9).

З матеріалів справи вбачається, що 24.09.2015 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 752/15680/13-ц від 24.02.2015, що видав Голосіївський районний суд м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 09.09.2010 в розмірі 3444186,62 грн. та надано боржнику семиденний строк для самостійного виконання рішення суду. Копії вказаної постанови були направлені сторонам виконавчого провадження, на адреси вказані у виконавчому документі (а.с. 10,11).

Згідно даних Укрпошти, конверт з постановою про відкриття виконавчого провадження, направлена на адресу боржника, повернулась з відміткою «за закінченням встановлено строку зберігання» (а.с. 12).

Встановлено, що державним виконавцем 12.10.2015 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно боржника та внесено відповідні записи про реєстрацію обтяження майна боржника в Державному реєстрі обтяження рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 13).

Згідно повідомлення Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві від 27.01.2016 транспортний засіб, належний боржнику: автомобіль марки MITSUBISHI SPACE STAR, днз НОМЕР_1, поставлено на автоматизований облік до АІС «Розшук» (а.с. 20).

Встановлено, що 15.06.2016 до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України направлено запит щодо надання інформації про перетинання боржником державного кордону України (а.с. 26).

Згідно повідомлення ГУ Держпраці у Київській області від 21.10.2015, великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби за боржником не реєструвались (а.с. 21 ).

Згідно повідомлення державної авіаційної служби України від 21.10.2015, за боржником повітряні судна не зареєстровані (а.с. 22).

Згідно повідомлення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку м. Києва від 27.10.2015, боржник серед власників, які володіють значними пакетами акцій (10% і більше статутного капіталу) емітентів відсутній (а.с. 23).

Згідно відповідей Державної фіскальної служби України від 04.11.2015, боржник на обліку в органах ДФС не перебуває, інформація про місце роботи боржника відсутня (а.с. 16, 17).

Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в м. Києві станом на 19.01.2016 боржник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4

Згідно матеріалів справи, 15.03.2016 боржнику направлено вимогу державного виконавця щодо його явки до відділу примусового виконання рішень та надання пояснень щодо ухилення від виконання рішення суду (а.с.27), однак згідно даних Укрпошти, вимога державного виконавця направлена на адресу боржника повернулась з відміткою «за закінченням встановлено строку зберігання» (а.с. 28).

З матеріалів справи вбачається, що 15.04.2016 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору (а.с.25).

З матеріалів справи вбачається, що виходом державного виконавця 15.06.2016 за адресою, зазначеною у виконавчому документі за участі представника стягувача, встановлено: потрапити до даної квартири не виявилось можливим, оскільки на неодноразові дзвінки у двері квартири доступу не надано. Зі слів сусідів ОСОБА_2 в даній квартирі не проживає (а.с. 29).

15.06.2016 на адресу боржника повторно направлено вимогу державного - виконавця щодо явки боржника до відділу примусового виконання рішень та надання пояснень щодо ухилення від виконання рішення суду (а.с. 30), однак згідно даних Укрпошти, вимога державного виконавця направлена на адресу боржника повернулась з відміткою «за закінченням встановлено строку зберігання» (а.с. 31).

Повторним виходом державного виконавця за адресою, зазначеною у виконавчому документі (АДРЕСА_3) від 20.07.2016 за участі представника стягувача, встановлено: на неодноразові дзвінки, двері даної квартири відчинив громадянин, який представився ОСОБА_4 та повідомив, що він є власником даної квартири, однак відмовився надати для огляду документи, що підтверджували право власності, про що складено акт державного виконавця від 20.07.2016 (а.с. 32).

Так, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що квартира АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 17.12.2003 № 4417 зареєстрована 21.07.2016 за ОСОБА_4 (а.с. 35).

Крім того, в матеріалах справи міститься копія договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_5 укладеного між ОСОБА_2 (продавцем) та ОСОБА_4 (покупцем) 17.12.2003, та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лисань С.С. (а.с. 34).

У судовому засіданні державний виконавець підтвердив, що боржник ОСОБА_2 не проживає за адресою, зазначеною у виконавчому листі: АДРЕСА_3.

Згідно відповіді Державної прикордонної служби України від 01.07.2016, боржник неодноразово перетинав державний кордон України (а.с.37).

Так, державний виконавець звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2.

Відповідно до частини першої статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пункт 18 частини третьої статті 11 Закону «Про виконавче провадження» передбачає, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право «у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням».

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення повного і своєчасного вчинення виконавчих дій.

Відповідно до частини першої статті 3771 ЦПК питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Пунктом 2, 5 ч. 1 цієї статті передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо:

- діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України;

- він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно з ч. 4 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено, зокрема, у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Відповідно до роз'яснень Верховного суду України від 01.02.2013 року викладених у судовій практиці щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

З подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві вбачається, що рішення суду - боржником ОСОБА_2 не виконані.

Однак, згідно наданих суду державним виконавцем матеріалів відсутні будь-які докази на підтвердження того, що боржник ухиляється від виконання рішення, оскільки на момент подачі подання до суду, боржником не було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.09.2015.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та згідно наданих пояснень у судовому засіданні головним державним виконавцем Бочковським Т.О., запити стосовно встановлення місця реєстрації боржника направлялися на початку 2016 року, а запити стосовно перебування боржника на обліку в органах ДФС, інформації про місце роботи боржника, державним виконавцем направлялися у листопаді 2015 року.

Проте, державний виконавець не надав суду докази, які б давали підстави вважати, що боржник у виконавчому провадженні має намір ухилятись або ухиляється від виконання судового рішення, в тому числі і шляхом залишення території України.

Таким чином, державний виконавець не вчиняв будь-яких дій спрямованих на підтримання та доведеності обґрунтованості поданого ним подання.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подання головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковського Т.О. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, боржник: ОСОБА_2, стягувач: ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6-8 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», пунктами 22-25 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 березня 1995 року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», ст. 3771 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: