У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 22 грудня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи: орган опіки та піклування Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області, Осівецька сільська рада Брусилівського району Житомирської області, про визнання реєстрації незаконною та виселення,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з указаним позовом, у якому просило визнати незаконною та скасувати реєстрацію відповідачів, виселивши їх з будинку № 50-а по вул. Кірова в с. Осівці Брусилівського району Житомирської області.

На обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № zrz0ga00003938 від 10 липня 2007 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, в цей же день між банком та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки, предметом якого є нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1

ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначало, що у зв'язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 15 березня 2010 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки, яке банк виконати не має можливості, оскільки у вказаному житловому будинку без згоди іпотекодержателя та після укладення договору іпотеки були зареєстровані відповідачі.

Посилаючись на те, що факт реєстрації та проживання відповідачів у житловому будинку, який є предметом іпотеки, порушує права ПАТ КБ «ПриватБанк», позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 22 грудня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» відхилено, рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзіПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, врахували правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року у справі № 6-39цс15 та від 30 вересня 2015 року у справі № 6-1892цс15, дійшовши обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для виселеннявідповідачів із будинку без надання їм іншого постійного житла, оскільки в іпотеку передано житлове приміщення, що було придбано не за рахунок отриманих кредитних коштів.

Аналогічні правові позиції також висловлено Верховним Судом України і у постановах від 03 лютого 2016 року у справах № № 6-1449цс15, 6-2947цс15, та у постанові від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2830цс15, які відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 04 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 22 грудня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи: орган опіки та піклування Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області, Осівецька сільська рада Брусилівського району Житомирської області, про визнання реєстрації незаконною та виселення, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур