Справа № 136/270/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Шевчук Н.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк" (позивач, банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач зазначив, що 29.05.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" і відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, за яким позичальник отримав кредит в розмірі 4 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором, станом на 31.12.2016 року в нього перед банком утворилася заборгованість в розмірі 25 098,20 грн., з них: 3 491,56 грн. - заборгованість за кредитом, 19 935,30 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов і Правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1 171,34 грн. - штраф (відсоткова складова), яку позивач просить стягнути на його користь із відповідача.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач подав до суду письмові заперечення в яких вказав, що 29.05.2007 року він уклав з ПАТ КБ "ПриватБанк" кредитний договір за умовами якого банк зобов'язався надати йому кредит в сумі 3 513 гривень зі сплатою 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 29.03.2008 року. Надані позивачем Умови та Правила банківського обслуговування не містять його підпису. Будь - яких доказів, які б підтверджували, що саме із цими Умовами і Правилами він був ознайомлений підписуючи заяву, в матеріалах справи немає, а відтак їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Оскільки правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, його згідно статті 547 ЦК України слід вважати нікчемним, а тому вимога ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з нього штрафів, що визначені пунктом 8.6 Умов і Правил надання банківського банківських послуг є безпідставною, оскільки вони не є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Враховуючи положення статті 1048 ЦК України, встановлений строк повернення процентів до 29.03.2008 року та той факт, що договором не встановлено розмір процентів після спливу вищезазначеного строку, відповідач дійшов висновку про визначення в період з 30.03.2008 року по 31.12.2016 року розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України, що узгоджується з висновком Верховного Суду України у справі за № 6-1412цс16, який згідно статті 3607 ЦПК України є обов'язковим для врахування судом. У зв'язку з цим сума процентів за підрахунками відповідача, що підлягала сплаті в період з 29.05.2007 року по 29.03.2008 року (306 днів) за ставкою 0,01 % на місяць складає 3,52 грн. (3 491,56 грн. * 0,12 % * 306 / 365), а з 30.03.2008 року по 31.12.2016 року (3 191 день) - 36,63 грн. (3 491,56 грн. * 0,12 % * 3 191 / 365). З розрахунку заборгованості за Договором № б/н від 29.05.2007 року слідує, що в період з 29.05.2007 року по 29.03.2008 року він сплатив банку 1 094,50 грн., а в період з 30.03.2008 року по 31.12.2016 року - 16 937,79 грн. Враховуючи вказані обставин відповідач вважає, що свої зобов'язання за Кредитним договором № б/н від 29.05.2007 року виконав у повному обсязі, що підтверджується даними вказаними ПАТ КБ "ПриватБанк" в розрахунку заборгованості, зокрема в графі "Сума погашення за наданим кредитом". Оскільки зобов'язання за Кредитним договором припинилось згідно статті 599 ЦК України, тобто виконанням проведеним належним чином, відповідач дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. Крім цього відповідач просив застосувати наслідки спливу строку позовної давності, а справу розглянути у його відсутність.

Оскільки особи, які беруть участь у справі скористались правом на розгляд справи у їх відсутність, суд ухвалює рішення на підставі наявних в справі доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 29.05.2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір за умовами якого банк зобов'язався надати відповідачу кредит в сумі 3 513 гривень зі сплатою 0,01 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 29.03.2008 року.

Зі змісту позовної заяви слідує, що ОСОБА_1 припинив виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом, у зв'язку із чим станом на 31.12.2016 року в нього виникла заборгованість, яка за розрахунками ПАТ КБ "ПриватБанк" становить 25 098,20 грн., з них: 3 491,56 грн. - заборгованість за кредитом, 19 935,30 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов і правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1 171,34 грн. штраф (відсоткова складова).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України).

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Із заяви ОСОБА_1 від 29.05.2007 року слідує, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг.

Надані позивачем Умови та Правила банківського обслуговування не містять підпису позичальника, будь - яких доказів, які б підтверджували, що саме із цими Умовами і Правилами ознайомлений позичальник підписуючи заяву, в матеріалах справи немає, а відтак їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору. Такий висновок узгоджується з Правовою позицією Верховного Суду України по справі № 6-2320цс16.

Відповідно до статті 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

З зазначеного слідує, що вимога ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення з позичальника штрафів, що визначені пунктом 8.6 Умов і Правил надання банківського банківських послуг є безпідставною, оскільки вони не є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені Законом України "Про захист прав споживачів" (далі - Закон №1023-XII).

Частиною першою статті 11 Закону № 1023-XII визначено, що договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Споживач має право достроково повернути споживчий кредит, у тому числі шляхом збільшення суми періодичних виплат (ч.8 ст. 11 Закону № 1023-XII).

Якщо споживач скористався правом повернення споживчого кредиту шляхом збільшення суми періодичних виплат, встановлених в абзаці першому цієї частини, кредитодавець зобов'язаний здійснити відповідне коригування кредитних зобов'язань споживача у бік їх зменшення (абз. 2 ч.8 ст. 11 Закону № 1023-XII).

Споживач у разі дострокового повернення споживчого кредиту сплачує відсотки за користування кредитом та вартість всіх послуг, пов'язаних з обслуговуванням та погашенням кредиту, за період фактичного користування кредитом (абз. 3 ч.8 ст. 11 Закону № 1023-XII).

Обов'язок позичальника вважається виконаним з моменту зарахування грошових коштів у відповідному розмірі на банківський рахунок ПАТ КБ "ПриватБанк", вказаний у Кредитному договорі - № 9424, що також узгоджується з приписами частини третьої статті 1049 ЦК України.

Враховуючи положення статті 1048 ЦК України, встановлений строк повернення процентів до 29.03.2008 року та той факт, що договором не встановлено розмір процентів після спливу вищезазначеного строку, слід дійти висновку про визначення в період з 30.03.2008 року по 31.12.2016 року розміру процентів на рівні облікової ставки Національного банку України, що узгоджується з висновком Верховного Суду України у справі за № 6-1412цс16, який згідно статті 3607 ЦПК України є обов'язковим для врахування судом.

У зв'язку з цим сума процентів, що підлягала сплаті позичальником в період з 29.05.2007 року по 29.03.2008 року (306 днів) за ставкою 0,01 % на місяць складає 3,52 грн. (3 491,56 грн. * 0,12 % * 306 / 365), а з 30.03.2008 року по 31.12.2016 року (3 191 день) - 36,63 грн. (3 491,56 грн. * 0,12 % * 3 191 / 365).

З розрахунку заборгованості за Договором № б/н від 29.05.2007 року суд встановив, що в період з 29.05.2007 року по 29.03.2008 року позичальник сплатив банку 1 094,50 грн., а в період з 30.03.2008 року по 31.12.2016 року - 16 937,79 грн.

Враховуючи встановлені обставини суд дійшов висновку, що позичальник свої зобов'язання за Кредитним договором № б/н від 29.05.2007 року виконав у повному обсязі, що підтверджується даними вказаними ПАТ КБ "ПриватБанк" в розрахунку заборгованості, зокрема в графі "Сума погашення за наданим кредитом".

Оскільки зобов'язання за Кредитним договором припинилось згідно статті 599 ЦК України, тобто виконанням проведеним належним чином, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Таким чином суд встановив, що право позивача за захистом якого він звернувся до суд не порушено, а тому в задоволенні позову слід відмовити за необґрунтованістю, у зв'язку із чим наслідки спливу строку позовної давності застосуванню не підлягають.

Керуючись ст. 10, 11, 57-60, 88, 158, 212-215 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.І. Стадник