Справа № 609/426/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2017 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючий суду ОСОБА_1,

при секретарі: Кухарчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Шумськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Шумської міської ради про визнання права власності на майно, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по вул.. Волинській буд. №28 в м.Шумськ Шумського району Тернопільської області, що стверджується реєстраційним посвідченням від 30 серпня 2002 року.

Цей житловий будинок з надвірними будівлями належить позивачу на підставі договору купівлі продажу від 09 серпня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Шумської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 1289. Житловий будинок з надвірними будівлями позивачка купила у ОСОБА_4, який належав йому, як спадкове майно, яке від прийняв після смерті своєї дружини ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 11 січня 2002 року, зареєстровано в реєстрі за №24.

На момент прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті своєї дружини ОСОБА_5 земельна ділянка під житловим будинком з надвірними будівлями згідно державного акта на право приватної власності на землю від 22 грудня 1995 року Шумської селищної Ради народних депутатів належала спадкодавцю, тому дана земельна ділянка увійшла до складу спадщини, однак юридично оформлена ОСОБА_4 не була. На даний час ОСОБА_4 та ОСОБА_5 померли тому позивачка вимушена звернутися з даним позовом до суду.

В судове засідання позивачка не з»явилася, надіславши суду заяву з проханням слухати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задоволити у повному об»ємі.

Відповідачі в судове засідання не з»явилися, просили слухати справу у їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю.

Суд, дослідивши представлені суду докази встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із свідоцтва про смерть від 21 квітня 2009 року вбачається, що ОСОБА_4 помер 17 квітня 2009 року.

Із свідоцтва про смерть від 12 березня 2001 року вбачається, що ОСОБА_5 померла 10 березня 2001 року.

Із свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 січня 2002 року вбачається, що ОСОБА_4 успадкував після смерті ОСОБА_5 житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по вул.Волинській, 28 в м.Шумськ Шумського району Тернопільської області.

Із договору купівлі продажу від 09 серпня 2002 року вбачається, що ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по вул. Волинській, 28 в м.Шумськ Шумського району Тернопільської області.

Із реєстраційного посвідчення від 30 серпня 2002 року вбачається, що ОСОБА_2 є власником в цілому житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований по вул. Волинській, 28 в м.Шумськ Шумського району Тернопільської області.

Із державного акта на право приватної власності на землю від 03 липня 1995 року вбачається, що ОСОБА_6, яка мешкає за задресою смт. Шумськ вул.. Волинська, 28 передано у приватну власність земельну ділянку 0,1246 га. для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства. Натомість суд вважає, що під час видачі зазначеного акта в імені була допущена помилка та замість «Онисії» вказано «Анісія», оскільки адреса проживання та в подальшому адреса успадкованого майна і надалі придбаного житлового будинку позивачкою є ідентичними: смт. Шумськ вул.. Волинська 28.

У відповідності до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається придбання спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо від фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Тобто ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_5, а спірна земельна ділянка увійшла в загальну спадкову масу, однак не була юридично оформлена за спадкоємцем, а тому не була предметом договору купівлі продажу укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Зважаючи на викладене вище суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, оскільки позивачка на законних підставах набула права власності на житловий будинок, а тому до неї повинне перейти право власності на земельну ділянку на якій розташований цей будинок.

На підставі вищесказаного та керуючись ст.ст. 1225 ЦК України, 120 ЗК України ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на нерухоме майно земельну ділянку площею 0,1246 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована в м.Шумськ, для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства, яка належала померлій ОСОБА_4 Анісії ( Онісії) Никанорівні згідно державного акта на право приватної власності на землю, акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Ш ТР № 0051.

Рішення вступає в законну силу після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_1