Справа № 265/6792/16-ц
Провадження № 2/265/252/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

16 лютого 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І.Г.,

за участю секретаря Тулянкіної М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу, -

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20 вересня 2015 року між ним і відповідачем був укладений договір займу грошових коштів на суму 80 000 гривень, що підтверджується написаною власноруч відповідачем розпискаю. Із вказаної розписки вбачається, що він взяв у позивача в борг 20 вересня 2015 року грошові кошти у розмірі 80 000 гривень строком до 20 вересня 2016 року. Оскільки по існуючій домовленості з відповідачем борг повернуто не було, він вважає, що його право порушено, у звязку з чим звертається до суду.

Просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму боргу у розмірі 80 000 гривень, а також витрати по оплаті судового збору в сумі 800,00 гривень.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, просить про задоволення позовних вимог, поти ухвалення заочного рішення суду не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з'явився за невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином та своєчасно. Тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі .

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З розписки від 20 вересня 2015 року, яка власноруч написана ОСОБА_2, вбачається, що останній 20 вересня 2015 року отримав від ОСОБА_1 грошову позику у розмірі 80 000 гривень та зобовязався повернути дану суму грошей строком до 20 вересня 2016 року.

Відповідно до ст.1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем належним чином виникли зобовязання за договором позики.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 в зазначений строк грошові кошти не повернув, доказів того, що він своєчасно виконав свої зобовязання за розпискою щодо повернення грошових коштів позивачу ОСОБА_1 суду не надано, внаслідок чого суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі та стягненню з відповідача суми боргу у розмірі 80 000 гривень.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, з урахуванням положень ст.88 ЦПК України, суд також стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 800 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (Меотиди) АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН, суму боргу у розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень та суму судового збору в розмірі 800 (вісімсот) гривень, а всього 80 800 (вісімдесят тисяч вісімсот) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, яка має бути подана до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Мельник І.Г.