РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року. м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого Притуляка С. А

при секретарі Коверченковій М.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

третіх осіб - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_5 в інтересах дитини: ОСОБА_6 до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування Добропільської райдержадміністрації та Орган опіки та піклування Добропільської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення останньої батьківських прав відносно ОСОБА_6, 24.08.2001р.н., мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач з самого народження дитини участі у її вихованні не приймає, матеріальної допомоги не надає, не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, судима за злочин, повязаний з незаконним обігом наркотиків. Зазначила, що вона є бабусею дитини і саме вона, разом із своїм чоловіком, займається її вихованням. Батько дитини помер 15.10.2013р.

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представники органу опіки та піклування Добропільської райдержадміністрації та органу опіки та піклування Добропільської міської ради підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, вказуючи на достатність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідач визнала позовні вимоги, не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав, зазначила, що дійсно не займається вихованням доньки.

Також у судовому засіданні було заслухано пояснення самої дитини - ОСОБА_6, яка зазначила, що мати взагалі не цікавиться її життям, не приймає участі у її вихованні та утриманні. Вона мешкала з батьком, а коли той помер з бабусею та дідусем.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно свідоцтва про народження серія І-НО №251784, відповідач по справі - ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_6, 24.08.2001р.н.

Батько дитини ОСОБА_7 помер 15.10.2013р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-НО №740095.

Позивач по справі - ОСОБА_5 є матірю відповідача по справі - ОСОБА_2, а отже й бабою дитини ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серія V-HO №399394.

Як вбачається з довідки відділу реєстрації Добропільської міської ради та пояснень позивача та ОСОБА_6, остання мешкає разом з бабою і дідом за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно характеристики ДНВК «Спецалізована школа І-ІІІ ступенів №4», ОСОБА_6 добре характеризується за місцем навчання. Мати не займається вихованням доньки, дівчинкою опікуються дідусь та бабуся.

Згідно висновку органу опіки та піклування Добропільської райдержадміністрації №01-37/32 від 16.01.2017р., визнано доцільним позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_6, 24.08.2001р.н.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і етичний розвиток.

Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає підстави позбавлення батьківських прав, а саме: мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2,4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них.

Відповідно до п. 16 постанови пленуму Верховного Суд України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Оцінюючи надані позивачем докази на підтвердження наявності підстав для позбавлення його батьківських прав, суд зазначає наступне.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.58 ЦПК України).

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи (ч.1 ст.64 ЦПК України).

З урахуванням викладеного, оцінивши усі зібрані по справі докази, заслухавши пояснення сторін та самої дитини, які у їх сукупності підтверджують факт того, що відповідач не виявляє до своєї доньки батьківського піклування, оскільки не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідне харчування, медичний догляд, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти тощо.

Маючи можливість скористатися своїм шансом змінити ставлення до дитини та почати пілкуватися нею та приділяти їй належну увагу протягом розгляду даної справи в суді, відповідач свого ставлення не змінила, визнала позовні вимоги, тим самим ще раз підтвердивши своє байдуже ставлення до рідної доньки та не бажання займатися її вихованням.

Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно ОСОБА_6, 24.08.2001р.н.

У відповідності до ст.88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 164 Сімейного кодексу України, ст.ст. 1, 8, 10, 11, 60, 88, 158, 174, 208-209, 212-215, 218, 223, 224, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 в інтересах дитини: ОСОБА_6 до ОСОБА_2, треті особи: Орган опіки та піклування Добропільської райдержадміністрації та Орган опіки та піклування Добропільської міської ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_6, 24.08.2001р.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 витрати по сплаті судового збору у сумі 640,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення ухвалено, оформлено і підписано в нарадчій кімнаті суддею.

Суддя Притуляк С.А.

10.05.2017