Справа № 500/1763/17
Провадження № 2/500/2020/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Присакар О.Я.,

при секретарі Сирбу Г.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору комунальне підприємство «ОСОБА_4 міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

14.04.2017 року позивач звернулась до суду в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 з позовними вимогами, якими просить визнати дійсним договір № 6392 купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фучіка Юліуса, 121, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посвідченого представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл 18.06.2001 рокута визнати за нею та ОСОБА_3 право власності кожній по 1/2 частці житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фучіка Юліуса, 121 та 1/2 частці земельної ділянки площею 0,0784 га га, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фучіка Юліуса, 121, яка передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, мотивуючи тим, що ОСОБА_6 купив житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фучіка Юліуса, 121, договір купівлі продажу нерухомого майна був посвідчений представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл. ОСОБА_6 помер 23.02.2011 року, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фучіка Юліуса, 121 та земельної ділянки площею 0,0784 га, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фучіка Юліуса, 121, яка передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. ОСОБА_6залишив заповіт, згідно умов якого усе своє майно заповів сину ОСОБА_7 При складанні заповіту була допущена помилка та замість належного «Ракітський» було вказано «Ракицький». Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 30.10.2014 року був встановлений факт належності ОСОБА_8 на час смерті 17.05.2014 року заповіту, складеного 11.12.1998 року ОСОБА_6 на ОСОБА_7. ОСОБА_8 прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. 17.05.2014 року ОСОБА_8 помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фучіка Юліуса, 121 та земельної ділянки площею 0,0784 га, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фучіка Юліуса, 121, яка передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_8 являються дружина ОСОБА_1 та донька ОСОБА_3 Позивачі прийняли спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», введеного в дію з 01.01.1994 року Постановою Верховної Ради України від 02.09.1993 року за № 3426-ХІІ, для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства. Договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку з надвірними спорудами був посвідчений Представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі 18.06.2001 року за №6392, а відповідно ст.. 227 ЦК УРСР 1963 року договір купівлі-продажу житлового будинку повинен був посвідчуватись нотаріально. Оскільки, за життя спадкодавцем не здійснено заходів щодо визнання угоди дійсною та визнання права власності на житловий будинок у судовому порядку, оформити спадщину на житловий будинок на підставі поданих документів не вбачається за можливе.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та наполягають на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_4 міської ради Одеської області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору комунальне підприємство «ОСОБА_4 міжміське бюро технічної інвентаризації», в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив.

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору № 6392 купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посвідченого представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл 18.06.2001 року, ОСОБА_6 належить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фучіка Юліуса, 121.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_6 належить земельна ділянка площею 0,0784 га, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фучіка Юліуса, 121, яка передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №905791, виданого ОСОБА_4 райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 82 (кадастровий номер земельної ділянки :01:027:0251).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 255408 від 23.02.2011 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_6 помер 23.02.2011 року.

Після смерті ОСОБА_6 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фучіка Юліуса, 121 та земельна ділянка площею 0,0784 га, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фучіка Юліуса, 121, яка передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

Як вже встановлено судом, ОСОБА_6 належить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фучіка Юліуса, 121 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 6392 від 18.06.2001 року, посвідченого представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл, але нотаріально посвідчений не був.

Правові підстави для реєстрації вказаної угоди підтверджені технічною документацією ОСОБА_4 МБТІ, а саме технічним паспортом на житловий будинок № 121 по вул. Фучіка Юліуса в м. Ізмаїлі, виданим 11.10.2010 року комунальним підприємством «ОСОБА_4 міжміське бюро технічної інвентаризації».

На теперішній час вказаний договір не оскаржений та не скасований, а одна із сторін за договором ОСОБА_6 помер 23.02.2011 року.

З оглядом на вищевказане, враховуючи, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, суд відповідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), визнає вищевказаний договір дійсним. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення договору не вимагається.

Право власності таким чином за померлим ОСОБА_6 встановлюється відповідно ст. 328 ЦК України.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до заповіту, посвідченого 11.12.1998 року державним нотаріусом ОСОБА_4 державної нотаріальної контори ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за № 2-7916, ОСОБА_6 заповів все своє майно, де б воно не було та в чому б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті належатиме йому та на що він за законом матиме право ОСОБА_7.

Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 29344357 від 16.01.2012 року, наданої ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою, заповіт ОСОБА_6 від 11.12.1998 року, зареєстрований за № 2-7916 не змінювався та не скасовувався.

Судом встановлено, що при складанні заповіту була допущена помилка та замість належного прізвища спадкоємця «Ракітський» було вказано «Ракицький», та рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.10.2014 року був встановлений факт належності ОСОБА_8 на час смерті 17.05.2014 року заповіту, складеного 11.12.1998 року ОСОБА_6 на ОСОБА_7.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_8 у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, посвідченою 05.08.2011 року державним нотаріусом ОСОБА_4 державної нотаріальної контори, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 378617 від 19.05.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_8 помер 17.05.2014 року.

Після смерті ОСОБА_8 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фучіка Юліуса, 121 та земельна ділянка площею 0,0784 га, розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фучіка Юліуса, 121, яка передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 47324590 від 04.04.2017 року, наданої ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою, інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені ОСОБА_8, померлого 17.05.2014 року відсутня.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_8 являється:

-дружина ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД №284680 від 24.03.2000 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Одеської області;

-донька ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД №315127 від 23.08.2000 року, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Одеської області.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою від 27.08.2014 року, посвідченою приватним нотаріусом ОСОБА_4 міського нотаріального округу ОСОБА_10, тобто вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважається такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час відкриття спадщини була малолітньою, крім того, ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_3 у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою від 04.04.2017 року, посвідченою державним нотаріусом ОСОБА_4 державної нотаріальної контори, тобто ОСОБА_3 вважається такою, яка фактично прийняла спадщину.

Письмовою відповіддю ОСОБА_4 державної нотаріальної контори від 04.04.2017 року за №417/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із тим, що відповідно до ст. 47 Закону України «Про нотаріат», введеного в дію з 01.01.1994 року Постановою Верховної Ради України від 02.09.1993 року за № 3426-ХІІ, для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства. Договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку з надвірними спорудами був посвідчений Представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїлі 18.06.2001 року за №6392, а відповідно ст.. 227 ЦК УРСР 1963 року договір купівлі-продажу житлового будинку повинен був посвідчуватись нотаріально. Оскільки, за життя спадкодавцем не здійснено заходів щодо визнання угоди дійсною та визнання права власності на житловий будинок у судовому порядку, оформити спадщину на житловий будинок на підставі поданих документів не вбачається за можливе.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 328, 1220, 1222, 1233, 1234, 1235, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. 47 ЦК УРСР (1963 року), суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до ОСОБА_4 міської ради Одеської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору комунальне підприємство «ОСОБА_4 міжміське бюро технічної інвентаризації» про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати дійсним договір № 6392 купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фучіка Юліуса, 121, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посвідченого представництвом Одеської товарної біржі в м. Ізмаїл 18.06.2001 року.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування, право власності на:

-1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фучіка Юліуса, 121;

-1/2 частку земельної ділянки площею 0,0784 га, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фучіка Юліуса, 121, яка передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №905791, виданий ОСОБА_4 райдержадміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 82 (кадастровий номер земельної ділянки :01:027:0251).

Визнати за ОСОБА_3, в порядку спадкування, право власності на:

-1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фучіка Юліуса, 121;

-1/2 частку земельної ділянки площею 0,0784 га, розташованої за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Фучіка Юліуса, 121, яка передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №905791, виданий ОСОБА_4 райдержадміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 82 (кадастровий номер земельної ділянки :01:027:0251).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_11