УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.

за участю

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі,

в с т а н о в и в :

позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до укладеного договору № KIL0GA00000101 від 26 липня 2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 50 000,00 Доларів США, на строк до 25 липня 2017 року. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 31 липня 2015 року становить - 78 970,28 доларів США. Просить стягнути з відповідача заборгованість станом на 31 липня 2015 року у розмірі 78 970,28 доларів США, що за курсом НБУ станом на 31 липня 2015 року становить 1 706 547,69 грн., та витрати по сплаті судового збору.

25 лютого 2016 року ухвалою суду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про визнання кредитного договору недійсним прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

До початку судового розгляду справи по суті відповідач подав клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Дніпровським районним судом м. Києва справи № 755/7159/14-ц за заявою ОСОБА_2 про перегляд судового рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 вересня 2014 року у зв'язку із нововиявленими обставинами за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів та визнання недійсними п. 7.1 кредитного договору № КІL0GA00000101 від 26 липня 2007 року.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження по справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного судочинства.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 201 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Згідно з частиною першою статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Така правова позиція викладену в постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16.

Тому клопотання про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.Є.Арапіна