АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_____________________________________________________
Справа №2-н-334/08
Апеляційне провадження
№ 22-ц/796/4935/2017
У Х В А Л А

26 квітня 2017 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва Рейнарт І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 25 січня 2017 року у цивільній справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Лемберської Ольги Іванівни, заінтересована особа: ОСОБА_3,

встановив:

ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 25 січня 2017 року в задоволенні скарги відмовлено.

13 березня 2017 року ПАТ «Родовід Банк» направило до суду апеляційну скаргу на вказану ухвалу.

Ухвалою судді Апеляційного суду міста Києва від 20 березня 2017 року зазначені ПАТ «Родовід Банк» причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнанні неповажними, апеляційну скаргу було залишено без руху, а заявнику надано тридцять днів з моменту отримання копії ухвали для подачі заяви про поновлення строків, в якій необхідно було зазначити інші підстави для поновлення строку, а також п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для оплати судового збору.

Копія ухвали судді від 20 березня 2017 року отримана ПАТ «Родовід Банк» 24 березня 2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.101).

На виконання вимог зазначеної ухвали ПАТ «Родовід Банк» 28 березня 2017 року направило до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Ухвалою судді від 30 березня 2017 року у задоволенні клопотання ПАТ «Родовід Банк» про відстрочення сплати судового збору відмовлено та продовжено строк для оплати судового збору.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.109), копія ухвали судді від 30 березня 2017 року отримана ПАТ «Родовід Банк» 6 квітня 2017 року, а 17 квітня 2017 року заявник направив до суду оригінал платіжного доручення про сплату судового збору.

20 квітня 2017 року ПАТ «Родовід Банк» направило до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій посилаючись на ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», зазначає ті ж обставини, що були ним зазначені у апеляційній скарзі, та які були визнані неповажними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду.

Посилання у заяві на відсутність представника заявника при проголошенні ухвали суду, як на підставу поновлення пропущеного строку, вважаю безпідставними, так як строк

- 2 -

на подачу апеляційної скарги ПАТ «Родовід Банк» обраховується відповідно до ч. 2 ст. 294 ЦПК України з моменту отримання копії ухвали.

З наявного у матеріалах справи реєстру відправлення поштової кореспонденції вбачається, що копія ухвали суду була направлена на адресу банку 1 березня 2017р. (штрихкодовий ідентифікатор: 871), та отримана 3 березня 2017р., що підтверджується даними пошукового сайту «Укрпошта» та штампом вхідної кореспонденції АТ «Родовід Банк», отже строк на подачу апеляційної скарги сплинув 9 березня 2017 року.

Будь-яких інших причин, ніж зазначені у апеляційній скарзі, з яких банком не було вчасно подано апеляційну скаргу, заявником не вказано, а збільшення навантаження на працівників юридичного управління банку у зв'язку із звільненням працівників та введенням тимчасової адміністрації у банку, не є поважною причиною пропуску процесуального строку та надання переваги банку перед іншими учасниками процесу.

Таким чином, заява ПАТ «Родовід Банк» від 20 квітня 2017 року не містить жодної поважної причини, з яких банком був пропущений визначений законом строк на апеляційне оскарження ухвали суду.

У своєму клопотанні заявник посилається на ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно якої суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

У статті 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є законність і рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а нормами діючого процесуального права встановлений, як строк на апеляційне оскарження судового рішення, так і підстави для поновлення пропущеного строку, які повинні бути поважними і переконливими, а також доведеними, що відповідає посиланням заявника на положення ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно якої суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

У справі «Трух проти України» (14 жовтня 2003р.) суд дав оцінку застосуванню процесуальних обмежень при прийнятті апеляційної скарги і не виявив жодних підстав вважати, що застосування процесуальних обмежень було свавіллям суду.

Також необхідно зазначити, що розглядаючи підстави поновлення строків, Європейський суд з прав людини, вказав, що однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення в їхній справі. Проте, поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008р. у справі «Пономарьов проти України»).

Враховуючи викладене, вважаю, що ПАТ «Родовід Банк» у заяві від 20 квітня 2017р. про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду не навів переконливих підстав

- 3 -

для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 3 ст. 297 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Оскільки заявник подав апеляційну скаргу з пропуском строку, встановленого ч.2 ст.294 ЦПК України, підстави, зазначені у заяві про поновлення строку апеляційного оскарження, є неповажними, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись ч.ч. 3, 5 ст. 297 ЦПК України суддя,

ухвалив:

відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 25 січня 2017 року у цивільній справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця Ірпінського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Лемберської Ольги Іванівни, заінтересована особа: ОСОБА_3.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя