Справа № 496/1420/17
Провадження № 2/496/1101/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2017 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь суму передоплати за договором купівлі-продажу у розмірі 36361 грн. 02 коп.; боргу у розмірі 4072 грн. 43 коп.; 3% річних у розмірі 722 грн. 23 коп.; а також витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення позовної заяви без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, абз. 4 п.п. 1 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», позивач повинен сплатити судовий збір в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на теперішній час становить 640 гривень за вимогу майнового характеру.

Позивачем зазначені вимоги законів не виконано і судовий збір не сплачено з посиланням на Закон України «Про захист прав споживачів», яким встановлено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Таким чином, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» суперечить положенням ст. 5 Закону України «Про судовий збір», яка не звільняє осіб, які звертаються до суду з позовами про захист прав споживачів від сплати судового збору.

Вирішуючи питання колізії норм наведених вище законів, які мають однакову юридичну силу, слід виходити з того, що в цій ситуації пріоритет повинен мати той закон, який ухвалено пізніше, а також той закон, який є спеціальним у регулюванні відносин, повязаних з оплатою судового збору.

Так, норма ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», що звільняє споживачів від сплати судового збору, діє в редакції Закону від 08.07.2011 р. № 3674-VI. В той же час, ст. 5 Закону України «Про судовий збір», яка не надає особам, що звертаються до суду з позовами про захист прав споживачів, пільги щодо сплати судового збору, діє в редакції Закону від 06.10.2011 № 3828-VI.

Таким чином, за першим (часовим) критерієм перевагу в застосуванні має ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки її остання редакція ухвалена пізніше останньої редакції ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12-рп/2013 від 28 листопада 2013 року, яке є остаточним та обов'язковим до виконання на території України, перелік суб'єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання позову, визначено у статті 5 Закону України «Про судовий збір» і цей перелік є вичерпним.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119-120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів залишити без руху.

Надати позивачу пятиденний строк з дня отримання ухвали суду для усунення вказаних недоліків.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_3