Провадження №2/760/125/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Бугайчука О.Р.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача 1- Гайдамащука О.В.

відповідача 2- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування та відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , суд

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача- ПАТ «СК «Провідна» 10 386, 40 гр. недоплаченої суми страхового відшкодування та 2009,00 гр. витрат на експертне дослідження.

Крім того, просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 6 915, 38 гр. в відшкодування шкоди, завданої йому пошкодженням транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце з його вини.

Посилається в позові на те, що 8 грудня 2016 року на вул. Княжий Затон,9 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «ЗАЗ Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням відповідача ОСОБА_3, та «Subaru Forester», державний номерний знай НОМЕР_5, під його керуванням.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди належний йому на праві власності автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року винним у даній дорожньо-транспортній пригоді визнаний відповідач ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Провідна».

Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/2517819/1052/15 страховий ліміт на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000 грн. 00 коп., з нульовою франшизою.

9 грудня 2016 року він звернувся до страховика - ПАТ «Страхова компанія «Провідна» з заявою про виплату страхового відшкодування, яким йому було виплачено страхове відшкодування в розмірі 10 733,22 грн.

Листом від 16 березня 2016 року страхова компанія повідомила, що нею було виплачено страхове відшкодування в розмірі вартості відновлювального ремонту, визначеного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 року та зазначено, що рішення щодо розміру страхового відшкодування може бути переглянуто у разі надання документів, що підтверджують вартість відновлювальних робіт з ремонту та факту їх оплати.

Не погоджуючись з виплаченою сумою він звернувся до спеціаліста і відповідно до Висновку №ЕД-1-2-310.16 від 28.03.2016року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Subaru Forester» д/н НОМЕР_5 становить 28 087,09 грн., а вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу) складає 21 119,62грн.

Згодом він відремонтував свій автомобіль і відповідно до Акту виконаних робіт №БТ-002457 від 31.05.2016року, Акту виконаних робіт №бт-0002604 ВІД 02.06.2016року та Заказу-наряду від 23.06.2016 року вартість відновлювальних робіт склала 28 035 грн.

На його вимогу сплатити різницю між виплаченою сумою страхового відшкодування та фактично понесеними витратами, страхова компанія відповіла відмовою.

Виходячи з цього, відповідно до ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути з ПАТ »СК »Провідна» різницю між вартістю відновлювального ремонту з урахуванням зносу в сумі 21 119, 62 гр. та виплаченою сумою в розмірі 10 733, 22 гр., що складає 10 386, 40 гр.

Виходячи з того, що з точки зору закону страховик відшкодовує потерпілому шкоду в розмірі вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, решту суми в порядку ст.1194 ЦК України - 6 915, 38 гр. просить стягнути з відповідача ОСОБА_3, як винної особи в ДТП.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача- ПАТ »СК »Провідна» в судовому засіданні проти позову заперечував.

Посилається на те, що свої зобов»язання перед позивачем страхова компанія виконала в повному обсязі, а саме: був складений Акт огляду транспортного засобу, відповідно до якого встановлено, що на автомобілі «Subaru Forester» д/н НОМЕР_5 є пошкодження, не пов'язані з даною ДТП.

За результатами автотоварознавчого дослідження, здійсненого на підставі Методики та за допомогою програмного продукту «AUDATEX», вартість відновлювального ремонту автомобіля «Subaru Forester» д/н НОМЕР_5 складає 12 357,72 грн., а з урахуванням зносу 10 733, 22грн.

11.03.2016 року на виконання вимог закону позивачу було перераховано страхове відшкодування у розмірі 10 733, 22грн.

Крім того, вважає, що надані позивачем Акти виконаних робіт не є оціненою шкодою в розумінні вимог ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не містить коефіцієнту фізичного зносу, а також містить нарахування ПДВ, сплата якого не підтверджена документально.

Виходячи з того, що ремонт автомобіля проведено особою, яка не є платником ПДВ, у страхової компанії не можуть виникати податкові зобов»язання, а тому позивач не має права на стягнення цієї суми.

Зазначив також, що страхова компанія не має відшкодовувати витрати на проведення експертного дослідження, оскільки нею були вжиті передбачені законом заходи для виплати страхового відшкодування.

Виходячи з цього, просить у позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову також заперечував.

Зазначив, що його цивільно-правова відповідальність була застрахована і розмір завданої позивачу шкоди пошкодженням транспортного засобу покривається лімітом відповідальності страховика.

Виходячи з цього, вважає, що він не повинен нести відповідальність перед позивачем за завдану йому шкоду, а тому просить у позові відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч.2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що 08 грудня 2015року на вул. Княжий Затон, 9 в м. Києві відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ Daewoo Lanos», д/н НОМЕР_1, здійснив зіткнення з автомобілем «Subaru Forester», д/н НОМЕР_5, під керуванням позивача.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди належний позивачу автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 25 січня 2016 року винним у даній дорожньо-транспортної пригоди визнаний відповідач ОСОБА_3

Відповідно до ч. ч. 3 та 4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом згідно з положеннями статті 212 ЦПК.

Такими чином, вина відповідача ОСОБА_3 в дорожньо-транспортній пригоді доказуванню не підлягає.

Встановлено також, що цивільно-правова відповідальність відповідача забезпечена страховим Полісом АІ/2517819, виданим ПАТ «СК»Провідна», укладеним 26 січня 2015 року з лімітом відповідальності 50 000,00 грн. та нульовою франшизою.

Відповідно до ст.ст.1 та 5 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про страхування" страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов'язковим видом страхування, що здійснюється в Україні.

Таким чином, відповідно до наведених положень чинного законодавства, у випадку укладення між страховою організацією та юридичними або фізичними особами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів, особою, відповідальною за завдані збитки у межах, передбачених договором, є страховик (страхова організація).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» метою обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі ст. 6 Закону страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

За змістом п. 22.1 ст. 22 даного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 35 Закону для отримання страхового відшкодування, особа яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву та інші документи, передбачені п. 35.2 ст. 35 Закону у заяві, зокрема, мають міститися: розмір шкоди, обставини, якими заявник обґрунтовує свою вимогу та докази, що підтверджують її, відповідно до законодавства.

На виконання вимог закону позивач 9 грудня 2015 року звернувся до ПАТ «СК »Провідна» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

/ а.с. 12; 114 - 116 /

Відповідно до розрахунку суми матеріального збитку № від 01.03.2016року, здійсненого страховиком відповідно до Методики та за допомогою програмного продукту «AUDATEX», сума збитку складає 10 733,22 грн., яка була перерахована позивачу.

Дані обставини представник позивача в судовому засіданні підтвердив.

15.03.2016 року між позивачем та ТОВ «Судова не залежна експертиза України» було укладено договір про проведення експертного дослідження, вартість якого складає 2009, 00 грн.

Відповідно до Висновку №ЕД-1-2-310.16 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 28.03.2016 року, наданого судовим експертом ОСОБА_6, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Subaru Forester» д/н НОМЕР_5, пошкодженого в результаті ДТП, становить 28 087,09 грн., вартість матеріального збитку - 21 119,62грн.

/ а.с. 14 - 17; 19 - 24 /

Представник позивача суду пояснив, що звернення до спеціаліста було викликано з незгодою позивача з розміром збитку, який був визначений страховиком та способом його визначення без звернення до спеціаліста, і який не відповідав дійсному розміру завданих йому збитків.

З наданих позивачем Актів виконаних робіт №БТ-002457 від 31.05.2016року, №бт-0002604 ВІД 02.06.2016року та Заказу-наряду від 23.06.2016 року вбачається, що вартість відновлювальних робіт склала 28 035 грн.

/ а.с. 47 - 49 /

Згідно з абз.3 п. 3 ч.1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерством юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

З цього випливає, що величина втрати товарної вартості входить до вартості матеріального збитку (реальних збитків).

Пунктом 1.6. Методики визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

В пункті 32.7 статті 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що шкоду, пов'язану з втратою товарного вигляду транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Згідно зі ст.29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до пункту 8.6.1 Методики величина втрати товарної вартості нараховується у разі потреби проведення ремонтних робіт з відновлення пошкоджених складових частин усіх типів КТЗ.

Як зазначено вище, за Висновком експертного дослідження вартість матеріального збитку, завданого позивачу, становить 21 119,62грн.

Згідно ремонтної калькуляції, вартість запасних частин з урахуванням ПДВ становить 11 253, 53 гр.

В поясненні до даної калькуляції зазначено, що ціни зазначено з урахуванням 20% ПДВ, що від даної суми становить 1 875, 59 гр.

Виходячи з цього, вартість запасних частин за вирахуванням ПДВ становитиме 9 377, 94 гр., а з урахуванням фізичного зносу, як це передбачено п.32.7 Закону, 2 813, 38 гр.

За таких обставин, за вирахуванням виплаченої позивачу суми в розмірі 10 733,22 грн., до стягнення з відповідача - ПАТ «СК »Провідна» належить 8 8 913, 72гр. страхового відшкодування.

/ а.с. 33 /

Згідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Розмір матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої, джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як встановлено вище, страхове відшкодування позивачу відповідачем - ПАТ «СК »Провідна» виплачено в розмірі 10 733,22грн.

Вище суд прийшов до висновку про стягнення з даного відповідача додатково 8 913, 72гр. страхового відшкодування.

Звертаючись до суду, позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_3, як винної особи в ДТП, 6 915,38 гр. відшкодування шкоди.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Виходячи з цих обставин, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивача в цій частині.

Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача - ПАТ «СК» Провідна» та відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні, виходячит з наступного.

Розділом 4 вище приведеної Методики встановлено вимоги до оцінки КТЗ та викладення її результатів.

Згідно з п.п.4.3, 4.2 Методики оцінювач звіт про оцінку

КТЗ складається оцінювачем або експертом.

Тобто, Методикою не передбачено права страховика самостійно визначати розмір матеріального збитку та вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, а тому посилання представника страховика на виконання свого обов»язку перед позивачем не можуть бути прийняті до уваги.

Крім того, п. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.11 вище приведеної постанови Пленуму ВССУ за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов'язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах.

Крім того, відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, який в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для судів, право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, твердження відповідача ОСОБА_3 також не можуть бути прийняті до уваги.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частки позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Згідно з ч.1, п.4 ч.3 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, у тому числі, витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

З врахуванням розміру задоволених вимог позивача суд приходить до висновку про стягнення з відповідача - ПАТ »СК »Провідна» 2009,00гр. витрат на проведення експертизи та 330, 89гр. судового збору, а з відповідача ОСОБА_3 - 220, 31 гр. судового збору з розрахунку / 10386, 40 + 6915, 38 = 17301. 78; 8915, 38 = 17301, 78 х 100% = 39, 9682%; 551, 20 х 36,9692%= 220, 31/; / 8913, 72 = 10386, 40 х 100% = 85, 82%; 330, 89 х 85,82% = 283, 97 /.

Керуючись ст. ст. 15, 16, ч.2 ст.22, ч.1 ст.988, 1166, ч.ч.2, 5 ст.1187, 1194 ЦК України, ст.ст.1,5,7 Закону України « Про страхування», ст. ст. 3, 6, 9, 12, 22, 30, 34-36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 79,88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства »Страхова компанія «Провідна» на користь ОСОБА_4 8 913, 72гр. страхового відшкодування, 2009,00гр. витрат на проведення експертного дослідження та 283,97гр. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 6 915,38 гр. відшкодування шкоди та 220,31 гр. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя