АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/414/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі головуючого судді Корніюк А.П.,

суддів П'єнти І.В., Талалай О.І.

секретар Філіпчук О.С.

за участю апелянта ОСОБА_1, позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника третьої особи ПАТ КБ «Надра» Юріної А.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою в інтересах ОСОБА_2, на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21 грудня 2016 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третіх осіб: ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра», Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про визнання права власності, зняття арешту.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2, звертаючись до суду з позовом зазначав, що 06 серпня 2011 року він фактично уклав з ОСОБА_5, який діяв на підставі нотаріально посвідченого доручення від імені ОСОБА_3, договір купівлі-продажу автомобіля «ВАЗ 21124» номер шасі НОМЕР_2, 2005 року, державний номер НОМЕР_1, сплативши останньому 5300 доларів США. На підтвердження факту продажу зазначеного автомобіля ОСОБА_5 склав нотаріально посвідчену довіреність від 06.08.2011 року, якою уповноважив позивача на представництво інтересів власника автомобіля ОСОБА_3, а згодом надав власноруч складену та підписану ним розписку, в якій зазначив про продаж ОСОБА_2 автомобіля за 5300 доларів США. Позивач вказує, що ОСОБА_5 27.06.2010 року придбав вказаний автомобіль у ОСОБА_3 ОСОБА_2 зазначив, що договір купівлі-продажу автомобіля між ним та ОСОБА_5 був укладений у простій письмовій формі та їх дії були спрямовані на передачу майна від продавця до покупця та отримання за це грошових коштів. ОСОБА_5 пообіцяв у майбутньому нотаріально посвідчити цей договір, проте через відсутність коштів це не зробив. Разом з цим, на даний час вказаний автомобіль залишається бути зареєстрованим за відповідачем ОСОБА_3, що перешкоджає вільно володіти та розпоряджатися належним позивачу майном.

Уточнивши під час розгляду справи позовні вимоги ОСОБА_2 зазначав, що на виконання постанови державного виконавця Другого міського ВДВС Хмельницького

_________________________________________________________________________________Головуючий у першій інстанції - Колієв С.А. Справа № 22ц/792/414/17

Доповідач - Корніюк А.П. Категорія № 19,20

міськрайуправління юстиції ОСОБА_7 від 16.12.2014 року про примусове виконання виконавчого листа №686/5749/13 від 14.03.2014 року у виконавчому провадженні № 43307299 стосовно стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором у сумі 135 177,14 грн., державним виконавцем було здійснено опис та накладено арешт на спірний автомобіль. Так як вказаний автомобіль належить ОСОБА_2 на праві власності, а не боржнику ОСОБА_3, накладений арешт слід скасувати. На підставі викладеного, позивач просив суд визнати за ним право власності на автомобіль ВАЗ 21114, 2005 року випуску, н.з. НОМЕР_3 та зняти на його користь арешт з вказаного автомобіля.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 28 листопада 2016 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору залучено Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» та Другий відділ державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21 грудня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі поданій в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права. Апелянт вказує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 виконали свої зобов'язання за договором купівлі-продажу, тому вважає, що позивач придбав автомобіль правомірно, однак судом не було взято до уваги ці обставини. Крім того, суд не врахував, що в судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 визнали позов. Також апелянт вважає необґрунтованим та безпідставним посилання суду на порушення позивачем порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів та інших транспортних засобів, затвердженого постановою КМ України від 07.09.1998 року №1388, оскільки наявність накладеного арешту на автомобіль перешкоджає здійсненню його відчуження у встановленому порядку.

Апелянт ОСОБА_8, позивач ОСОБА_2, відповідач ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримали і просять її задовольнити, скасувавши рішення суду першої інстанції.

Представник третьої особи ПАТ КБ «Надра» апеляційну скаргу не визнала і просить її відхилити.

Представник Другого міського ВДВС м. Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області та третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, будучи належним чином повідомленими про розгляд справи, про що свідчать поштові повідомлення.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

В силу до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випиває із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва НОМЕР_4 про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 21124 н.з. НОМЕР_1, виданого 21.11.2008 року ОСОБА_3 є власником зазначеного автомобіля.

27 червня 2010 року ОСОБА_3 видав нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважив ОСОБА_9, ОСОБА_5, кожного окремо, розпоряджатися належним автомобілем марки ВАЗ 21124 г.з. НОМЕР_1. Довіреність видана строком на 20 років з правом передоручення.

06 серпня 2011 року ОСОБА_5, в порядку передоручення, видав довіреність на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_11 на право розпоряджатися належним ОСОБА_3 автомобілем марки ВАЗ 21124 н.з. НОМЕР_1.

Згідно розписки від 18.12.2014 року ОСОБА_3 27 червня 2010 року продав автомобіль ВАЗ 21124 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 за 5500 доларів США.

Як слідує із розписки від 18 грудня 2014 року ОСОБА_5 06 серпня 2011 року продав ОСОБА_2 автомобіль ВАЗ 21124 н.з. НОМЕР_1 за 5300 доларів США.

Також встановлено, що 12 березня 2014 року в рамках виконавчого провадження №43307299, відкритого на підставі виконавчого листа виданого Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області №686/5749/13 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» 135 177,14 грн. був накладений арешт на належне боржнику майно в тому числі на автомобіль марки ВАХ 21124 н.з. НОМЕР_1, 2005 року випуску.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які їх регулюють, виходив з того, що продаж автомобілів в Україні здійснюється відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 року недотримання якого не свідчить про набуття права власності на вказані транспортні засоби, дійшовши обґрунтованого висновку, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-688цс15, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Доводи апеляційної скарги щодо недотримання судом вимог ст. 213 ЦПК України у зв'язку із визнанням відповідачем та третьою особою є безпідставними та не впливають на правильність вирішення спору. Суд виходив з того, що позивач не набув права власності на спірний автомобіль, оскільки договір купівлі-продажу цього транспортного засобу не укладався, а видача довіреності на право володіння, користування та розпорядження автомобілем не свідчить про укладення договору купівлі-продажу.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Судом правильно встановлено, що 27 червня 2010 року ОСОБА_3 видав нотаріально посвідчену довіреність, якою уповноважив ОСОБА_9, ОСОБА_5, кожного окремо, розпоряджатися належним автомобілем марки ВАЗ 21124 г.з. НОМЕР_1. Довіреність видана строком на 20 років з правом передоручення. 06 серпня 2011 року ОСОБА_5, в порядку передоручення, видав довіреність на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_11 на право розпоряджатися належним ОСОБА_3 автомобілем марки ВАЗ 21124 н.з. НОМЕР_1 на час дії довіреності.

Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Таким чином, видана довіреність свідчить про наявність між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 правовідносин представництва і не є тією підставою, зокрема правочином, на якій набувається право власності у відповідності до ст. 328 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в позовній заяві, та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині рішення та зводяться до переоцінки доказів і незгоди апелянта з висновками суду щодо їх оцінки.

Судом першої інстанції дотримані вимоги процесуального закону, всебічно, повно і об'єктивно з'ясовані обставини справи та надана їм належна оцінка, тому підстав для скасування рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявленого позову не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий (підпис) А.П. Корніюк

Судді (підпис) І.В. П'єнта

(підпис) О.І.Талалай

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.П. Корніюк