Справа № 463/3013/16 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/783/2251/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М, ОСОБА_2

секретаря: Цапа П.М.

з участю:представника ПАТ «Кредобанк» ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 20 грудня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» звернулось в Самбірський міськрайонним суд Львівської області з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № А470047 від 08.05.2008 року та пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань в розмірі 44908,14 доларів США.

ОСОБА_4 звернувся в Личаківський районний суд м. Львова з позовом до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання недійсним з моменту укладення кредитного договору № А470047 від 08.05.2008 року, укладеного між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_4; визнання недійсним з моменту укладення договору іпотеки № 766 від 08.05.2008 року, укладеного між ПАТ «Кредобанк» та ОСОБА_4; скасування обтяжень накладених згідно договору іпотеки № 766 від 08.05.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1; стягнення судових витрат.

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30.06.2016 року цивільну справу за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_4 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором передано на розгляд Личаківського районного суду м. Львова.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 22 липня 2016 року справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними та справу за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором обєднано в одне провадження і присвоєно номер № 463/3013/16-ц (провадження № 2/463/1544/16).

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 20 грудня 2016 року заяву ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсними залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність, необґрунтованість, на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 20 грудня 2016 року та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апелянт вважає, що в судове засідання 14.11.2016 року, про яке ОСОБА_4 був повідомлений належним чином, він та його представник не змогли зявитись з огляду на хворобу відповідача та позапланове відрядження його представника до м. Києва, про що суд повідомили завчасно, маючи наміри подати додаткові докази та пояснення на заперечення банку. Судових повісток про призначення судового засідання на 20.12.2016 року ні апелянт, ні його представник не отримували та не були належним чином повідомлені про судове засідання, а тому залишаючи позовну заяву без розгляду, судом першої інстанції не враховано зазначених обставин та положень ст. 207 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, заперечення представника ПАТ «Кредобанк» ОСОБА_3 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтею 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_4 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що ні позивач, ні його представник у судові засідання, призначені на 14.11.2016 року та 20.12.2016 року, повторно не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, доказів поважності причин їх відсутності у судовому засіданні, призначеному на 14.11.2016 року, суду не надали, що відповідно до положень п.3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи суд призначав справу до судогово розгляду у відкритому судовому засіданні, зокрема, 14.11.2016, однак ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою представника ОСОБА_4 (а.с.158).

Представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки ОСОБА_4 не має змоги з'явитися в судове засідання, а його представник на час проведення судового засідання вимушено перебуватиме за межами Львівської області у позаплановому відрядженні, у зв'язку з чим судове засідання було відкладено на 20.12.2016, однак ні ОСОБА_4, ні його представник в таке повторно не з'явилися, причин неявки суду не повідомили, доказів на підтвердження поважності причин неприбуття у судове засідання 14.11.2016 року, перебування представника у відрядженні, суду першої інстанції не надали.

Залишаючи позов ОСОБА_4 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 був належним чином, у відповідності до вимог абз.1 ч.5 ст.74 ЦПК України, за адресою, вказаною у позовній заяві, повідомлений про судові засідання, в тому числі, про судове засідання, призначене на 20.12.2016 року, тому незважаючи на повернення на адресу суду судової повістки у зв'язку з закінченням терміну зберігання у відповідності до абз.3 ч.5 вказаної статті вважав, що судова повістка вручена позивачу належним чином.

Відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається, фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Посилання суду першої інстанції на абз.3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, як на підтвердження належного повідомлення ОСОБА_4 про судове засідання, призначене на 20.12.2016 року, є помилковим, оскільки, як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення судової повістки (а.с. 164), судова повістка не була вручена ОСОБА_4 і повернута за закінченням терміну зберігання, а не у зв»язу з його відсутністю за місцем проживання та реєстрації.

На думку колегії суддів висновок суду першої інстанції про належне повідомлення ОСОБА_4, його представника про судове засідання, призначене на 20.12.2016 року, є помилковим, з врахуванням того, що повернення на адресу суду судової повістки у зв'язку із закінченням терміну зберігання, не є доказом належного повідомлення про судове засідання, і цей висновок не може бути підставою для залишення позову ОСОБА_4 без розгляду з підстав повторної неявки його та його представника в судове засідання, призначене на 20.12.2016 року.

Зважаючи на тривалий час перебування даної справи у провадженні суду, всупереч вимогам ст. 10 ЦПК України, суд першої інстанції не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, за наявності вищезазначених обставин не визначився щодо можливості розгляду справи за відсутності позивача, його представника на підставі наявних у справі матеріалів, а відтак прийшов до передчасного висновку про залишення позову без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що цивільна справа перебуває у провадженні судів з 12.08.2015 року, рішення суду ухвалене 20.12.2016 року, що свідчить про тривалість розгляду даної справи судом.

З врахуванням вищенаведеного, постановлена судом ухвала про залишення позову ОСОБА_4 без розгляду, не відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ч.2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч.1 ст. 311 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

А відтак оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи в частині позову ОСОБА_4 до ПАТ «Кредобанк» про визнання недійсним кредитного договору до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст. 303, п.4 ч.2 ст. 307, ст.ст. 311, 313, п.2 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 20 грудня 2016 року задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 20 грудня 2016 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: Шеремета Н.О.

Судді: Ванівський О.М.

ОСОБА_2