Справа № 357/882/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

17 лютого 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області, 3-ї особи: ОСОБА_2, приватний нотаріус Сквирського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3, про визнання права власності на майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 09.01.2016 року помер її батько ОСОБА_4, після смерті якого залишилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири під № 48 в будинку № 1 по вулиці Північній в місті Білій Церкві, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності № 11737 від 15.03.1995 року, вона прийняла спадщину після смерті батька як спадкоємець першої черги за законом, інші спадкоємці відсутні, але постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене спадкове майно, оскільки правовстановлюючий документ належним чином не пройшов державну реєстрацію права власності. А тому позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку квартири під № 48 в будинку № 1 по вулиці Північній в місті Білій Церкві Київської області після смерті ОСОБА_4, який помер 09.01.2016 року.

До суду позивачем надано письмову заяву щодо розгляду справи без її участі, в якій вказано на те, що вона позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без участі представника Білоцерківської міської ради до суду не надходило, а тому за письмовою згодою позивача на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи.

3-я особа -ОСОБА_2 в судове засідання також не зявився, надав письмову заяву щодо розгляду справи без його участі, в якій вказав на те, що не заперечує щодо задоволення даного позову.

Приватний нотаріус Сквирського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3, як 3-я особа по справі, звернулася до суду з письмовим клопотанням щодо розгляду справи без її участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечувала.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що 09 січня 2016 року помер ОСОБА_4 батько позивача, що стверджується копією свідоцтва про його смерть, копією свідоцтва про народження позивача та копією свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_5, після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_2.

З матеріалів справи вбачається, що 16.03.2016 року приватним нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 відкрито спадкову справу № 20/2016 після смерті ОСОБА_4 на підставі заяви ОСОБА_1 про прийняття спадщини, що стверджується копією вказаної спадкової справи.

За ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом, позивач прийняла спадщину після смерті батька, як спадкоємець першої черги за законом, інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру /заповіти/спадкові договори/ від 16.03.2016 року № 43264034, інформація про заповіти від імені спадкодавця ОСОБА_4 відсутня.

З довідки Сквирського психоневрологічного інтернату від 11.03.2016 року в матеріалах спадкової справи вбачається, що ОСОБА_4 являвся утриманцем інтернату з 10.05.1995 року по день смерті 09.01.2016 року.

За ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В судовому засіданні встановлено, що до складу спадкового майна входить 1/2 частка квартири під № 48 в будинку № 1 по вулиці Північній в місті Білій Церкві Київської області, що належала померлому ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 15.03.1995 року № 11737, виданого Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради Службою приватизації державного житлового фонду, що слідує з копії цього свідоцтва.

Інша 1/2 частка вказаної квартири належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_6, яка подарувала її ОСОБА_2 на підставі договору дарування частини квартири від 02.06.2009 року, що стверджується копією даного договору, посвідченого приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 663.

Згідно копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Білоцерківського МБТІ від 10.06.2009 року, за ОСОБА_2 на підставі вищенаведеного договору дарування зареєстровано право спільної часткової власності на 1/2 частку квартири під № 48 в будинку № 1 по вулиці Північній в місті Білій Церкві Київської області /книга 93 номер запису 10819/.

Приватним нотаріусом Сквирського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 було фактично відмовлено позивачу в оформленні спадкових прав та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_4 через відсутність зареєстрованого права власності на імя спадкодавця на зазначене вище нерухоме майно, що вбачається з розяснення нотаріуса від 30.08.2016 року.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як розяснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження.

За ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту України від 07.02.2002 року за № 7/5, зареєстрованого в Мінюсті України 18.02.2002 року за № 157/6445, державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно здійснюють підприємства бюро технічної інвентаризації у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць /п.1.3/.

А відповідно до п.1.4 цього Положення, державна реєстрація прав власності на нерухоме майно -це внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у звязку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцезнаходженням обєктів нерухомого майна на підставі правовстановлювальних документів коштом особи, що звернулася до БТІ.

Відповідно до ст.3 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

А згідно ст.4 цього Закону, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Тобто, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до положень ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» /в редакції 1994 року/ передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації,

що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Судом встановлено, що спірну квартиру було передано у спільну часткову власність ОСОБА_6 та ОСОБА_4 згідно з розпорядженням голови Ради виконкому від 15.03.1995 року № 1-3-109; квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Отже, спадкодавець набув права власності на частку вказаної вище квартири згідно норм діючого законодавства, про що свідчить правовстановлюючий документ, а саме: свідоцтво про право власності на нерухоме майно.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як встановлено судом і вказано вище, позивач прийняла спадщину після смерті батька, як спадкоємець першої черги за законом.

А тому суд вважає, що до неї перейшло право на спадкування зазначеного нерухомого майна, але вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права на частку квартири у нотаріальному порядку.

Отже, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на 1/2 частку квартири під № 48 в будинку № 1 по вулиці Північній в місті Білій Церкві Київської області після смерті ОСОБА_4, який помер 09.01.2016 року.

Керуючись ст.ст. 182, 328, 1216, 1217, 1218, 1223, 1261, 1267, 1268,1270, 1273, 1296 ЦК України, Законом України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим наказом Мінюсту України від 07.02.2002 року за № 7/5, зареєстрованого в Мінюсті України 18.02.2002 року за № 157/6445, ст.ст.10,60,79,88, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за законом за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири під № 48 в будинку № 1 по вулиці Північній в місті Білій Церкві Київської області, яка належала померлому 09 січня 2016 року ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності № 11737 від 15.03.1995 року, виданого Комунальним підприємством Білоцерківської міської ради Служба приватизації державного житлового фонду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_8