Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/397/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гайсюк О. В.
УХВАЛА

Іменем України

21.02.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого-судді Гайсюка О.В.

суддів Мурашка С.І., Голованя А.М.

за участю секретаря Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.11.2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Позивач зазначив, що відповідно до договору від 05.10.2010 року ОСОБА_2 отримала від позивача кредит у розмірі 17000 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом від 06.03.2010 року, та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір.

Відповідач своєчасно не надав Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до Умов Договору та станом на 30.12.2015 року має заборгованість 48893,17 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 16994,17 грн., за процентами 27800,90 грн., - 1293,66 за пенею та комісією, 500 грн.- штраф (фіксована частина), 2304,44 штраф (процентна складова).

Посилаючись на це, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 48893,17 грн. та судові витрати.

Рішенням Знамянського міськрайонного суду від 16 листопада 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить це рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що вона договору з позивачем не укладала.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 та ї представник доводи апеляційної скарги підтримали.

Представник позивача з доводами скарги не погодився.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ще в лютому 2006 року за відкритим в ПАТ КБ «Приватбанк» рахунком отримала кредитну картку «Універсальна» за номером 5457хххх1823, попередньо ознайомившись з умовами та Правилами банківських послуг (а.с.137-138).

Зазначений факт та користування кредитними коштами визнала в судовому засіданні апеляційного суду сама ОСОБА_2 Цей факт та отримання в подальшому інших кредитних карток які перевипускалися також підтверджується наданим Банком в судовому засіданні апеляційного суду Списком всіх карток Універсальна Gold 55 днів» зафіксованим в програмному забезпеченні Банку де ідентифікувалася ОСОБА_2

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 визнала той факт, що 05.10.2010 року вона підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.6).

Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку ОСОБА_2 підписала і 03.08.2011 року (а.с.136), а 27.09.2013 року ОСОБА_2 подала до Банку заяву про зміну своїх персональних даних клієнта Приватбанку (а.с.127).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що 05.10.2010 року між ПАТ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2 укладено кредитний договір за яким ОСОБА_2 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у сумі 17000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Факт користування кредитними коштами, в тому числі для поповнення свого мобільного телефону +52 з 04.02.2012 року по 27.07.2013 року підтверджено виписками по її рахункам (а.с.153-159, 160-165).

ОСОБА_2 свої зобовязання за договором належним чином не виконала, останній платіж на погашення кредитної заборгованості здійснила 28.04.2015 року та має станом на 30.12.2015 року заборгованість у сумі 48893,17 грн., з них за кредитом 16994 грн., 17 коп., за процентами 27800,90 грн., за пенею, комісією 1293,66 грн., штрафи 500 грн. (фіксована частина), 2304,44 грн. (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а.с.4-5), в якому заборгованість визначена починаючи з 25.09.2013 року, оскільки ОСОБА_2 25.09.2013 року отримала картку «Універсальна Gold» та вся сума заборгованості за кредитним лімітом була перенесена на цю перевипущену картку (а.с.139-141). Факт отримання 25.09.2013 року картки підтверджено фотозображенням клієнта з карткою зафіксованим в «перегляді зображення», в програмному забезпеченні Банку, що надав позивач апеляційному суду.

ОСОБА_2 та її представник заяв про застосування позовної давності до суду першої інстанції не подавали, розмір заборгованості не оспорюють.

За таких обставин висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи.

Суд правильно послався на норми матеріального права, зокрема на ст..ст.. 526,627,634, 1054, 1049 ЦК, рішення судом ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування чи зміни цього рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.11.2016 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий судя

Судді