Справа № 585/1466/17
Номер провадження 4-с/585/11/17
У Х В А Л А

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2017 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Яковця О.Ф.,

з участю секретаря Шемчук І.С.,

старшого державного виконавця Цупро І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», заінтересовані особи: старший державний виконавець Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1, Роменський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, ОСОБА_2, на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві,

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2017 року ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3» (далі ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося до суду зі скаргою на постанову старшого державного виконавця Роменського МУЮ ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачеві від 28.03.2017 року. Свою скаргу мотивує тим, що 26.02.2014 року Роменським міськрайонним судом винесено рішення у справі № 585/4533/13-ц за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 32830,54 грн. 28.03.2017 року старшим державним виконавцем відділу ДВС Роменського МРУЮ винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» тобто, що за боржником не виявлено майно, на яке можна звернути стягнення. Дана постанова є неправомірною, грубо порушує норми ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.ст. 19, 58,124 Конституції України та має бути скасованою судом. Державний виконавець провів виконавчі дії з примусового виконання указаного рішення суду не в повній мірі, не звертався до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України, про примусовий привід боржника через органи внутрішніх справ, про розшук, не виїздив за місцем проживання боржника, не проводив огляд, опис майна, тобто державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обовязків та не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів боржника . Вважає, що неправомірні дії державного виконавця Цупро І.П. призвели до затягування строків виконання судового рішення, додаткових витрат на повторне предявлення виконавчого документа для виконання, завдає збитків ПАТ «ВіЕйБі Банк», що в своє чергу порушує права вкладників, оскільки всі кошти належні банку підлягають погашенню перед Кредиторами в результаті ліквідації майна банку. У звязку з чим просить визнати дії старшого державного виконавця відділу ДВС Роменського МРУЮ ОСОБА_1 неправомірними, скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.03.2017 року та зобовязати провести виконавчі дії на виконання указаного рішення суду .

У судове засідання представник скаржника ПАТ «ПАТ «ВіЕйБі Банк»» не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, доводи скарги підтримав (а.с.27, 28).

Представник ВДВС Роменського МРУЮ до суду не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.23).

Старший державний виконавець відділу ДВС Роменського МРУЮ ОСОБА_1 скаргу не визнала, у судовому засіданні пояснила, що постановою від 05.08.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/585/101/14 (ВП 51856051), виданого Роменським міськрайонним судом 25.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 32830,54 грн. 05.08.2016 р., 19.10.2016 р., 21.11.2016 р., 10.01.2017 р., 10.02.2017 р. та 21.03.2017 р. були направлені запити до Державної фіскальної служби України з метою виявлення відкритих рахунків у банках, фінансових установах та джерела отримання доходів боржником, проте ні відкритих рахунків, ні джерел отримання доходів за боржником не значаться.. 05.08.2016 р., 19.10.2016 р., 21.11.2016 р., 10.01.2017 р., 10.02.2017 р., 21.03.2017 р. направлені запити до Пенсійного фонду України про осіб-божників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб-боржників, які отримують пенсію. Згідно наданих відповідей інформація відсутня. Так само майно, на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє. Боржник перебуває у декретній відпустці. 26.12.2016 року ОСОБА_2 на депозитний рахунок було внесено 300 грн., але враховуючи те, що у Роменському міськрайонному відділі ДВС було відкрито три виконавчі провадження про стягнення боргів з ОСОБА_2, на кожне провадження було розподілено по 100 грн. 27.03.2017 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Тобто, нею проведені всі дії, визначені Законом України «Про виконавче провадження», які були спрямовані на примусове виконання рішення суду. Дії проведені на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений Законом та рішенням суду, тому просить відмовити в задоволенні скарги (а.с.29-32).

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася, про день і час розгляду скарги повідомлена належним чином (а.с.25).

Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, які не зявилися.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 63 від 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» з 20 березня 2015 року (а.с. 5).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 року № 213 продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк», продовжено повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», провідного професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4 строком на два роки до 19.03.2018 року включно. Дане рішення набрало чинності з моменту його прийняття (а.с.6).

На підставі ч. 1 ст. 383 та ч. 2 ст. 384 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до вимог цього Кодексу порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст. 10 вказаного Закону Заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом

05 серпня 2016 року старшим державним виконавцем Роменського МУЮ було відкрито виконавче провадження ВП №51856051 з примусового виконання виконавчого документу №2/585/101/14, виданого 25.04.2014 року, виданого Роменським міськрайонний судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості в сумі 32830,54 грн.

05.08.2016 р., 19.10.2016 р., 21.11.2016 р, 10.01.2017 р., 10.02.2017 р., 21.03.2017 р. старшим державним виконавцем Роменського МУЮ направлені запити до Державної фіскальної служби України та до Пенсійного фонду України про осіб - боржників, які працюють за трудовими та цивільно - правовими договорами, про останнє місце роботи та про осіб - боржників, які отримують пенсію з метою виявлення відкритих рахунків у банках, фінансових установах та джерела отримання доходів боржником ОСОБА_2 З наданих відповідей на запити державного виконавця вбачається, що ні відкритих рахунків, ні джерел отримання доходів за ОСОБА_2 не значаться. (а.с.34-48).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчудження обєктів нерухомого майна за боржником нерухомого майна не зареєстровано (а.с.49).

Згідно даних з МВС України автотранспорт за боржником не зареєстровано (а.с.50)

06.09.2016 р. боржнику ОСОБА_2 направлено розпорядження державного виконавця, згідно з яким зобовязано боржника сплатити борг, зазначено реквізити для зарахування коштів та зявитись до державного виконавця 14.09.2016 р. (а.с. 51).

21.11.2016 р. боржнику направлено виклик державного виконавця (а.с.52).

З письмових пояснень боржниці вбачається, що остання на виклик державного виконавця зявилась 06.12.2016 року, надала пояснення з приводу невиконання рішення суду та подала декларацію про доходи та майно боржника фізичної особи. З указаної декларації вбачається, що ОСОБА_2 перебуває у відпустці по догляду за дитиною, майна на яке можливо звернути стягнення немає. Зобовязалась сплачувати частково по мірі можливості борги на користь ПАТ «ВіЕйБі банк» (а.с.53, 54-56).

З розпорядження №51856051 державного виконавця Цупро І.П. вбачається, що 31.01.2017 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №2/585/101/14, виданого 25.04.2014 року надійшло 100 грн. по даному виконавчому провадженню, з яких 9,10 грн. - виконавчий збір, 90,90 грн. перераховано на користь стягувача (а.с.58).

З акту державного виконавця від 24 березня 2017 року, який було складено за участю понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що доходів та майна належного боржнику на яке можливо звернути стягнення не виявлено (а.с.59).

Згідно з вимогами ч.1 вказаного Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Посилання скаржника ПАТ «ВіЕйБі Банк» на те, що державним виконавцем не проводився виїзд за місцем проживання боржника та не проводився відповідний огляд спростовується наявним в матеріалах справи актом державного виконавця від 24 березня 2017 року, який було складено за участю понятих ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Твердження заявника про те, що державний виконавець не звертався до суду з клопотанням про оголошення розшуку боржника та обмеження права виїзду останньої за межі України не заслуговують на увагу у звязку з тим, що в цьому не було необхідності, так як боржник особисто зявлялась на виклик державного виконавця, давала пояснення та заповнювала відповідну декларацію.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

27 березня 2017 року державним виконавцем Роменського міськрайонного відділу ДВС було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі того, що доходів та майна, належного боржнику та на яке можливо звернути стягнення - не виявлено (а.с.59).

Виходячи з викладеного суд вважає, що дії старшого державного виконавця Роменського МУЮ ОСОБА_1 по винесенню постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві є правомірними, а тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Відповідно до ч.5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону..

Керуючись ст. ст. 1, 10, 19, 37 ч.1 п.2, 37 ч.5 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 383-387 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», заінтересовані особи: старший державний виконавець Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1, Роменський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, ОСОБА_2, на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги до Роменського міськрайонного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, - протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

Суддя Роменського міськрайонного суду ОСОБА_7