ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 177/2280/16-ц
Провадження № 2/210/924/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"27" квітня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді Хлистуненко О.В.

при секретарі: Філіпенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, розпорядник майна: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку по день фактичного розрахунку та моральної шкоди, -

особи, які беруть участь у справі: позивач ОСОБА_2, представник позивача ОСОБА_4,

В С Т А Н О В И В:

Позивачк ОСОБА_2 звернувлась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК», в якому просить стягнути на її користь заборгованість по заробітній платі в сумі 1722 грн.31 коп. в рахунок заборгованості по заробітній платі при звільненні, 15845 грн. в рахунок відшкодування середнього заробітку за весь час затримки виплати заборгованості по заробітній платі за період з 06.10.2014 року та відшкодувати моральну шкоду в сумі 6272 грн. 70 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі наказу №437/2К 14.08.2007 року вона була прийнята на роботу в ТОВ «МІК» спочатку учнем кондитера, а з 01.07.2008 року наказом № 331-К була переведена на посаду кондитера.

06.10.2014 вона була звільнена з підприємства ТОВ «МІК» за власним бажанням, на підставі наказу №134/к.

Відповідач належні їй кошти в день звільнення не виплатив, в звязку з чим, просить стягнути заборгованість по заробітній платі в сумі 1722 грн. 31 коп.

Через тривале неотримання зарплати, вона зазнала душевних переживань, оскільки не може поповняти сімейний бюджет коштами у необхідному розмірі для нормального рівня життя. Зазначає, що вона має 3 групу інвалідності, звязку з цим, не може забезпечити собі нормальне лікування. Крім того, не отримуючи заробітної плати, вона змушена звертатись до спеціалістів за отриманням юридичної допомоги, тобто порушувати звичайний спосіб життя. Моральну шкоду оцінює в розмірі 6272 грн. 70 коп., яку просить стягнути.

Крім того, оскільки вона була звільнена з ТОВ «МІК» 06.10.2014 року, який є останнім робочим днем, ТОВ «МІК» в добровільному порядку не виплатило їй середній заробіток за час затримки виплати заборгованості, також просить стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування середнього заробітку за весь час затримки виплати заборгованості по заробітній платі за період з 06.10.2014 року по теперішній час в сумі 15845 грн.

10.04.2017 року позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 позовні вимоги уточнили та просили суд, стягнути з відповідача ТОВ «МІК» на користь позивача заборгованість по заробітній платі, на час звільнення, в сумі 1722 грн. 31 коп., в рахунок відшкодування середнього заробітку за весь час затримки виплати заборгованості по заробітній платі за період з 06.10.2014 року по 01.04.2017 року в сумі 46398 грн., та моральну шкоду в сумі 16000 грн.

В судовому засіданні 27.04.2017 року позивачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 уточненні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 в судове засідання 27.04.2017 року не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи. В судовому засіданні 10.04.2017 року надав заяви про визнання уточнених позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі, та заяву про розгляду справи за його відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, розпорядник майна: ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. До початку розгляду справи надала суду заяву, в якій не заперечує щодо визнання заборгованості ТОВ «МІК» перед ОСОБА_2 Просила розглядати справи за її відсутності.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_4, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він погоджується.

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Конституційне право громадян на оплату праці розглядається як одне з найбільш важливих та пріоритетних засад становлення і розвитку суспільства, ефективний засіб стимулювання працівників та службовців до належного та якісного виконання службових обов'язків.

Відповідно до ст. 115 КЗПП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів, та не пізніше сими днів після закінчення періоду, за яким здійснюється виплата.

Також, згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Разом з тим, відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засідання встановлено, що позивачка ОСОБА_2 на підставі наказу № 473/2К від 14.08.2007 року була прийнята на роботу в ТОВ «МІК» учнем кондитера, а з 01.07.2008 року наказом № 331-К була переведена на посаду кондитера, про що є запис в її трудовій книжці (а.с. 7).

Відповідно до наказу № 134- к від 06.10.2014 року позивачка ОСОБА_2 звільнена з займаної посади за власним бажанням на підставі ст. 35 КЗпП України (а.с. 7).

В день звільнення відповідачем не був проведений з позивачкою розрахунок по виплаті нарахованої заборгованості по заробітній платі. Відповідно до Довідки ТОВ «МІК» від 10.04.2017 року сума невиплаченої заробітної плати ОСОБА_2, станом на 06.10.2014 року складає 1722 грн. 31 коп.

Відповідно до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у тому разі, коли спір вирішений на користь працівника. (ч.2 ст.117 КЗпП України).

Оскільки позивачка ОСОБА_2 була звільнена з ТОВ «МІК» 06.10.2014 року, який є останнім робочим днем, ТОВ «МІК» в добровільному порядку не виплатило їй заборгованість по заробітній платі, тому загальна сума заборгованості ТОВ «МІК» перед ОСОБА_2 за затримку виплати заробітної плати за період з жовтня 2014 року по 01.04.2017 року складає 46398 грн.

Крім того, відповідач в день звільнення ОСОБА_2 і до теперішнього часу не провів з нею повного розрахунку, в результаті чого остання тяжко переживала з приводу можливості свого лікування, оскільки, відповідно до довідки Саксаганського МСЕК від 11.10.2016 року має 3 групу інвалідності (а.с. 5), що заподіяло позивачці також і моральну шкоду.

Тому суд вважає, що згідно ст. 237-1 КЗпП України, відповідно до якої відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу моральний збиток, яку суд оцінює у 16000 грн.

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю і позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір згідно ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 43 Конституції України, ст.ст.47,115 КЗпП України ст.ст.10,60,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, розпорядник майна: ОСОБА_3 про стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку по день фактичного розрахунку та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в сумі 1722 ( одна тисяча сімсот двадцять дві) гривні 31 (тридцять одна) копійка.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 46398,00 (сорок шість тисяч триста девяносто вісім) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 16000, 00 ( шістнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» на користь держави судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення може бути оскаржено особами, які не були присутні під час оголошення рішення у той самий термін, та тим самим шляхом з моменту отримання ними рішення суду.

Суддя: О. В. Хлистуненко