Справа № 502/1679/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія цивільну справу

за позовом

Приватного акціонерного товариства «ОСОБА_1 компанія «Провідна»

до

ОСОБА_2

про

стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 02.08.2016 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 49500 гривень, а також про стягнення судових витрат.

Позивач зазначив, що 03.10.2015 між ОСОБА_3 «ОСОБА_1 компанія «ПРОВІДНА» (ОСОБА_1) та ОСОБА_2 (Страхувальник) було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посвідчений полісом № АЕ/4727883, за яким ОСОБА_1 застрахував цивільно-правову відповідальність всіх осіб, які на законних підставах керуватимуть автомобілем Мітсубісі, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (надалі - забезпечений транспортний засіб). Термін дії Полісу - з 04.10.2015 року до 03.10.2016 року. Франшиза склала 500 грн. 04.10.2015 року на Т-16-28, Спаське-Вилкове, 39 км., мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля, за кермом якого знаходився відповідач, та автомобіля Фольксваген Хюндай, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керування ОСОБА_4, який йому ж і належить. Наслідком ДТП стало пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до довідки ДАІ протокол про адміністративне правопорушення було складено на ОСОБА_4 Однак, постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 10.03.2016 року провадження по справі щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності було закрите у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Тобто, ОСОБА_4 визнано невинуватим у ДТП.

При цьому, з постанови вбачається, що по справі призначалась судова автотехнічна та транспортно-трасологічна експертиза, відповідно до висновку якої пояснення водія автомобіля Мітсубісі, а саме ОСОБА_2, про обставини пригоди виявились технічно неспроможними, а пояснення водія ОСОБА_4Ф відносно його невинуватості правдивими та технічно спроможними. З експертної точки зору водій ОСОБА_2 не виконав жодних умов пунктів 12.1 і 13.1 ПДР, хоча мав таку технічну можливість. Окрім того, з постанови суду вбачається, що у момент ДТП ОСОБА_2 перебував в нетверезому стані. Результат прибору 0,56 % алкоголю. Постановою Кілійського районного суду Одеської області від 16.10.2015 року ОСОБА_2 було притягнуто до відповідальності за ст. 130 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом, а саме автомобілем Мітсубісі у момент зазначеного ДТП у стані алкогольного спяніння. Таким чином, враховуючи невинуватість ОСОБА_4, а також обставини, встановлені судовими постановами ОСОБА_2 є винуватою у ДТП особою.

Враховуючи, що відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ОСОБА_3 «СК «Провідна», ОСОБА_4 звернувся до позивача із заявою про виплату йому страхового відшкодування, за пошкоджений з вини відповідача його автомобіль. Вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_4 склала 60300,53 гривень. Враховуючи ліміт відповідальності в ОСОБА_3 «СК «Провідна» - 50000 гривень, та наявну у полісі франшизу 500 гривень, ОСОБА_4 було виплачено 49500 гривень.

На підставі зазначеного в позивача виникло право вимоги з ОСОБА_2 повернення в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування в розмірі 49500 гривень.

Представник позивача ОСОБА_3 «СК «Провідна» в судове засідання не зявився, але в позовній заяві зазначив, що просить розглянути справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності не надав.

На підставі клопотання позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Перевіривши наявні докази, встановивши обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, судом встановлено:

Автомобіль марки «Mitsubishi L 200», д.н. НОМЕР_3, був застрахований ОСОБА_3 «ОСОБА_1 компанія «Провідна» відповідно до Договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23.05.2013 року (Поліс №АЕ/4727883), укладеного між ОСОБА_3 «ОСОБА_1 компанія «Провідна» та ОСОБА_2. Термін дії договору до 03.10.2016 року включно. Згідно умов Полісу, ліміт відповідальності страхової компанії за шкоду, заподіяну майну - 50000 гривень, розмір франшизи 500 гривень.

04.10.2015 року о 13годині 15 хвилин на 39 км автомобільної дороги Спаське-Вилкове відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого автомобіля НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_2 та автомобілем НОМЕР_5.

З матеріалів справи щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП вбачається, що водій ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_6, рухаючись на 39 км. дороги Спаське-Вилкове, перед зміною напрямку руху (обїзду вибоїни), не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, де сталося дотичне зіткнення з автомобілем НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_2, який рухався позаду та виконував маневр обгону. В результаті зіткнення обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Тілесних пошкоджень ніхто не отримав. З протоколу серії АП 1 № 548419 від 04.10.2015 про притягнення гр. ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП вбачається, що ОСОБА_4 порушив вимоги п. 10.1. Правил дорожнього руху. Затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306.

Однак, з постанови Малиновського районного суду Одеської області від 10.03.2016 року вбачається, що справу щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП було закрито у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, невинуватість ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного ДТП підтверджується висновком № 7503 судової транспортно-трасологічної й авто-технічної експертизи обставин зіткнення автомобілів НОМЕР_7, та «Hyundai Tucson», д.н. НОМЕР_8, з якої вбачається, що пояснення водія «Hyundai Tucson», д.н. НОМЕР_8, ОСОБА_4 відносно його невинуватості є обґрунтованими та технічно спроможними. З експертної точки зору водій автомобіля НОМЕР_7, ОСОБА_2 не виконав жодних умов пунктів 12.1 і 13.1 ПДР, хоча мав таку технічну можливість.

Постановою Кілійського районного суду Одеської області від 16.10.2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень. Отже, в момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, з урахування вищезазначеного суд вважає, що особою, винною у настанні зазначеного страхового випадку, є ОСОБА_2.

12.11.2015 ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_3 «СК ««Провідна» із заявою про виплату страхового відшкодування по збитку, причиненому внаслідок ДТП майну потерпілого за участі забезпеченого транспортного засобу, яке належить Страхувальнику.

З звіту № 1150-11-15 про визначення вартості матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля НОМЕР_9, складеного оцінювачем ОСОБА_5Є, матеріальний збиток, завданий ОСОБА_4 станом на 30.10.2015 року склав 60300,53 гривні.

22.04.2016 року ОСОБА_3 «СК ««Провідна» складено ОСОБА_1 № за договором (полісом) страхування ОСЦПВ №АЕ/4727883 від 03.10.2015 року на суму 49500 гривень з урахуванням ліміту відповідальності та франшизи.

З відомості № ВПТ-002057 від 24.04.2016 для виплати страхових відшкодувань, а також з платіжного доручення № 0018201 від 25.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 «СК Провідна» здійснено виплату за ОСОБА_1 № від 22.04.2016 року в розмірі 49500 гривень.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який сплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до пп.33.1.4. п. 33.1. ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водій транспортного засобу, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.

Отже судом встановлено, що ОСОБА_2 письмове повідомлення про настання страхового випадку до ОСОБА_3 «СК «Провідна» не надавалось взагалі.

Згідно з абзацом «а» «ґ» пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані

алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом

лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.»

Згідно зі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, якщо вона завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Оскільки ОСОБА_3 «СК ««Провідна» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 49500 гривень та відшкодовано таким чином вартість матеріальних збитків, до позивача перейшло право вимоги відшкодування шкоди з ОСОБА_2 відповідно до пп.33.1.4. п. 33.1. ст.33 та пп.38.1.1. п.38.1. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

На підставі зазначеного суд вважає позов обґрунтованим, а також таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Оскільки позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1378 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 0030869 від 18.07.2016 року, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1378 гривень.

Керуючись ст.ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 993, 1166, 1188 ст.ст. 10,60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3 «СК «Провідна» (, п/р 1766 в ПАТ «ВТБ Банк», МФО 321767) страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 49500 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3 «СК «Провідна» (, п/р 1766 в ПАТ «ВТБ Банк», МФО 321767), судові витрати, які складаються з 1378 гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_6