АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/3721/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1242/17Головуючий у 1-й інстанції Кононенко С.Д. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Бондаревської С.М., Дряниці Ю.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_2

на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 01 листопада 2016 року

за матеріалами подання старшого державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби міста Полтави головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 про примусове входження до житла.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 01 листопада 2016 року подання старшого державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби міста Полтави головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 про примусове входження до житла, задоволено.

Надано дозвіл старшому державному виконавцю Подільського відділу державної виконавчої служби міста Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_3 на примусове входження до квартири боржника ОСОБА_4, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Низова, 31 з метою примусового виконання виконавчих документів по зведеному виконавчому провадженню №52776406.

З цією ухвалою не погодилась боржник ОСОБА_4, представник якої у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу районного суду скасувати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що в оскаржуваній ухвалі суду надано право державному виконавцю саме на примусове входження, а не проникнення, як того вимагають положення ст.376 ЦПК України.

Також, вказує, що домоволодіння за адресою: м. Полтава, вул. Низова, 31, ОСОБА_4 на праві власності не належить та 08.08.2016 року вона була знята з реєстрації місця проживання за даною адресою.

Окрім того, зазначає, що державним виконавцем, в порушення вимог закону, не було направлено запит до власника будинку ОСОБА_5 щодо наявності майна у будинку ОСОБА_4

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У листопаді 2016 року старший державний виконавець Подільського ВДВС міста Полтава ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 звернулася до місцевого суду з поданням про примусове входження до житла, в якому просив постановити рішення про примусове входження державного виконавця до квартири боржника ОСОБА_4, за адресою: м. Полтава, вул. Низова, 31 з метою примусового виконання виконавчих документів (а.с.1-2).

21.05.2016 року інспектором патрульної поліції м. Полтави рядовим поліції ОСОБА_6 було складено постанову серії ПС2 №668694 у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 та накладено на неї подвійний розмір штрафу в сумі 510,00 грн. (а.с.4).

07.06.2016 року Октябрським районним судом м. Полтави було видано виконавчий лист №554/1546/15-ц, по справі за позовом ОСОБА_7. до ОСОБА_8, ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором позики, про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_8, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 борг за договором позики в сумі 36815,57 грн. та судовий збір у розмірі 443,17 грн (а.с.3).

23.06.2016 року старший державним виконавецем Подільського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_9 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №51489516 за виконавчим листом №554/1546/15-ц, виданим 07.06.2016 року Октябрським районним судом м. Полтави щодо боржника ОСОБА_4 та надано їй строк до 30.06.2016 року для самостійного виконання зобовязань (а.с.5).

02.08.2016 року старшим державним виконавецем Подільського ВДВС міста Полтава ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_9 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП 51760159 за постановою №ПС2 668994, виданою 21.05.2016 року УПП у м. Полтаві про стягнення з ОСОБА_4 штрафу у розмірі 510,00 грн. та надано боржнику строк для самостійного виконання зобовязань до 09.08.2016 року (а.с.6).

З метою виявлення майна, зареєстрованого за боржником, та встановлення джерел отримання ним доходів, державним виконавцем направлено запити до реєструючих право власності установ. Згідно відповіді на запит до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які отримують пенсію, інформація відсутня. Інформація про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах України, відповідних установ до ДПС України не надходила. З відповіді Територіального сервісного центру 5341 вбачається, що транспортні засоби за боржником не зареєстровані. Згідно інформації з державної інспекції сільського господарства в Полтавській області техніка за боржником в межах Полтавської області не реєструвалась. З інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, убачається, що за боржником у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні (а.с.9-17).

13.09.2016 року старшим державним виконавцем Подільського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 51489516 (а.с.21, 18).

Окрім того, відповідно до актів старшого державного виконавця Подільського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_3 від 22.09.2016 року та 26.10.2016 року, під час виходу державного виконавця за адресою: м. Полтава, вул. Низова, 31, зясовано, що боржник за вказаною адресою був присутній, в будинку горіло світло, але на дзвінок до будинку ніхто не вийшов. Державним виконавцем було залишено повідомлення про виклик до ВДВС (а.с.19-20).

Також, згідно виконавчого документа боржник ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно копії паспорту ОСОБА_4 08.08.2016 року, вона було знята з реєстрації місця проживання за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.40).

Задовольняючи подання про примусове входження до житла, районний суд виходив із того, що з матеріалами справи підтверджено умисне ухилення боржника від виконання виконавчого документу, на виклики державного виконавця Пащенко Л.Д. не реагує, що перешкоджає виконанню виконавчих дій.

Такий висновок місцевого суду відповідає встановленим по справі обставинам та ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

За змістом ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист (ч.2 ст.368 ЦПК).

Згідно ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.18 даного закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

За нормою ст.376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться її майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших, органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Вказаними нормами чинного законодавства передбачено можливість державного виконавця входити до житла боржника, що належить боржнику на праві власності або на праві володіння чи користування.

Матеріалами справи підтверджено, що боржник проживає в помешканні за адресою м. Полтава, вул. Низова, 31, тобто користується даним помешканням.

Таким чином, з метою перевірки майнового стану ОСОБА_4 та проведення його опису й арешту, необхідність примусового проникнення за адресою проживання боржника є обґрунтованою та правомірною.

Доводи апеляційної скарги про те, що домоволодіння за адресою: м. Полтава, вул. Низова, 31, ОСОБА_4 на праві власності не належить та 08.08.2016 року вона була знята з реєстрації місця проживання за даною адресою, не заслуговують на увагу, оскільки наведеною нормою закону встановлено право державного виконавця на примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, при цьому не зазначено, що дане житло має належати боржнику та не визначено обовязковості реєстрації місця проживання боржника за даною адресою.

Твердження в апеляційній скарзі про порушення державним виконавцем вимог закону щодо не направлення запиту власнику будинку ОСОБА_5 для зясування факту наявності майна ОСОБА_4Д у будинку за адресою: м. Полтава, вул. Низова, 31, є необґрунтованими та не підтверджені нормами закону, а посилання на ст.53 ЗУ «Про виконавче провадження» є безпідставним, оскільки нормою даної статті регулюються правовідносини щодо звернення стягнення на майно боржника, що не є предметом даного судового розгляду.

Окрім того, посилання в апеляційній скарзі на те, що в оскаржуваній ухвалі суду надано право державному виконавцю саме на примусове входження, а не проникнення, як того вимагають положення ст.376 ЦПК України, також до уваги не приймаються, оскільки зводяться до переоцінки фактів та термінів, при цьому слід зауважити, що зазначення в ухвалі саме про примусове входження не може вказувати на її помилковість, та спростовувати правильних висновків місцевого суду про наявність підстав для задоволення подання державного виконавця.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують, не ґрунтуються на нормах права, тому судом до уваги не беруться.

Колегія суддів вважає, що за наведених вище обставин оскаржувану ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.211,303, п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.ст.314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну представника ОСОБА_4 ОСОБА_2, відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 01 листопада 2016 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ ОСОБА_1

СУДДІ: /підпис/ ОСОБА_10

/підпис/ ОСОБА_11

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1