Справа № 125/2502/16-ц Провадження № 22-ц/772/1125/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 23 Доповідач Панасюк О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі: головуючого судді Панасюка О.С., суддів Шемети Т.М., Зайцева А.Ю., з участю секретаря судового засідання Топольської В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Шаргород» про розірвання договору оренди землі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Шаргород» на рішення Барського районного суду Вінницької області від 13 березня 2017 року,

встановила:

В грудні 2016 року ОСОБА_24 звернувся до суду із позовною заявою в інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, за якою вимагав розірвати договори оренди укладені між: ОСОБА_2 та ТОВ «Агрофірма Шаргород» від 02 квітня 2009 року, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК 01 червня 2010 року за № 14; ОСОБА_3 та ТОВ «Агрофірма Шаргород» 02 квітня 2009 року, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК 01 червня 2010 року за № 53; ОСОБА_4 та ТОВ «Агрофірма Шаргород» 02 квітня 2009 року, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК 01 червня 2010 року за № 67; ОСОБА_5 та ТОВ «Агрофірма Шаргород» 02 квітня 2009 року, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК 01 червня 2010 року за № 37; ОСОБА_6 та ТОВ «Агрофірма Шаргород» 02 квітня 2009 року, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК 01 червня 2010 року за № 44; ОСОБА_7 та ТОВ «Агрофірма Шаргород» 02 квітня 2009 року, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК 01 червня 2010 року за № 68; ОСОБА_8 та ТОВ «Агрофірма Шаргород» 02 квітня 2009 року, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК 01 червня 2010 року за № 37; ОСОБА_8 та ТОВ «Агрофірма Шаргород» 02 квітня 2009 року, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК 01 червня 2010 року за № 36; ОСОБА_9 та ТОВ «Агрофірма Шаргород» 02 квітня 2009 року, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК 01 червня 2010 року за № 48; ОСОБА_10 та ТОВ «Агрофірма Шаргород» 02 квітня 2009 року, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК 01 червня 2010 року за№ 56; ОСОБА_11 та ТОВ «Агрофірма Шаргород» 02 квітня 2009 року, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК 01 червня 2010 року за № 08; ОСОБА_12 та ТОВ «Агрофірма Шаргород» 02 квітня 2009 року, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК 01 червня 2010 року за № 42; ОСОБА_13 та ТОВ «Агрофірма Шаргород» 02 квітня 2009 року, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК «01» червня 2010 року за № 06; ОСОБА_14 та ТОВ «Агрофірма Шаргород» 02 квітня 2009 року, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК 01 червня 2010 року за № 80; ОСОБА_15 та ТОВ «Агрофірма Шаргород» 02 квітня 2009 року, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК 01 червня 2010 року за № 15; ОСОБА_16 та ТОВ «Агрофірма Шаргород» 02 квітня 2009 року, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК 14 липня 2010 року за № 31 ОСОБА_17 та ТОВ «Агрофірма Шаргород» 02 квітня 2009 року, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК 01 червня 2010 року за № 30; ОСОБА_18 та ТОВ «Агрофірма Шаргород» 02 квітня 2009 року, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК 14 липня 2010 року за № 47; ОСОБА_19 та ТОВ «Агрофірма Шаргород» 02 квітня 2009 року, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК 01 червня 2010 року за № 32; ОСОБА_20 та ТОВ «Агрофірма Шаргород» 02 квітня 2009 року, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК 14 липня 2010 року за № 65; ОСОБА_25 та ТОВ «Агрофірма Шаргород» 02 квітня 2009 року, зареєстрований у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК 13 травня 2010 року за № 07, який відповідно до додаткової угоди від 02.04.2015 року даний договір перереєстровано за спадкоємицею ОСОБА_25 - ОСОБА_21; ОСОБА_22 та ТОВ «Агрофірма Шаргород» 02 квітня 2009 року; ОСОБА_23 та ТОВ «Агрофірма Шаргород» 02 квітня 2009 року.

Як на підставу позовних вимог посилався на ухилення ТОВ «Агрофірма Шаргород» від прийняття пропозиції про збільшення розміру орендної плати за землю шляхом підписання додаткової угоди.

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 13 березня 2017 року позов задоволено повністю. Розірвано договори оренди земельних ділянок. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі ТОВ «Агрофірма Шаргород», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду встановленим обставинам справи, просило скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у позові.

До початку розгляду справи по суті в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3Ф, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_12 через представника за довіреностями ОСОБА_26 подали заяви про відмову від позову, відмова прийнята колегією суддів апеляційного суду, рішення Барського районного суду Вінницької області від 13 березня 2017 року в частині вимог ОСОБА_3Ф, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_12 до ТОВ «Агрофірма Шаргород» скасовано, провадження у справі в цій частині закрито.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; апеляційний суд досліджує лише ті докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Таким чином, судова колегія розглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Цим вимогам рішення не відповідає з огляду на таке.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не прийняв пропозиції кожного з позивачів щодо перегляду орендної плати в бік її збільшення, чим істотно порушив умови договорів оренди.

Проте погодитись із таким висновком не можна з таких міркувань.

Судом встановлено, що позивачі є власниками земельних ділянок сільськогосподарського призначення, розташованих на території Каришківської сільської ради Барського району Вінницької області. 02 квітня 2009 року вони уклали договори оренди цих ділянок строком на 10 років (п. 3.1. кожного із договорів) з ТОВ «Агрофірма Шаргород», 01 червня 2010 року договори були зареєстровані у Вінницькій регіональній філії центру ДЗК.

П. 4.1. договорів встановлено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі готівкою через касу орендаря з письмовим підтвердженням орендодавцем факту одержання готівки в день її одержання у розмірі за договорами укладеними, відповідно: з ОСОБА_2 483,41 грн; ОСОБА_5 483,32 грн; ОСОБА_7 484,09 грн; ОСОБА_8 483,50 грн; ОСОБА_8 483,41 грн; ОСОБА_9 483,58 грн; ОСОБА_10 484,26 грн; ОСОБА_11 484,26 грн; ОСОБА_13 485,06 грн; ОСОБА_14 484,12 грн; ОСОБА_15 482,65 грн; ОСОБА_16 484,21 грн; ОСОБА_17 484,23 грн; ОСОБА_18 482,85 грн; ОСОБА_19 482,89 грн; ОСОБА_20 482,85 грн; ОСОБА_25 484,88 грн договорів, що складає три проценти від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

П. 4.2. договорів визначає, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється без урахування індексів інфляції.

Згідно з п. 4.5 договорів за домовленістю сторін орендна плата може здійснюватися у натуральній або відробітковій формі.

Переглядатись орендна плата може лише за взаємною згодою сторін (п. 4.5. договорів).

Відповідно до п. 12.1 кожного з договорів зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення такої згоди спір вирішується у судовому порядку.

П. 12.4 договорів встановлює, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

- взаємною згодою сторін;

- за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Обовязки орендаря визначені п. 9.4. договорів, зокрема він зобовязаний:

-своєчасно вносити орендну плату;

-використовувати земельну ділянку за її цільовим призначенням згідно з договором;

-дотримуватись режиму використання земель сільськогосподарського призначення;

-повернути орендодавцю земельну ділянку після закінчення строку оренди, якщо інше не передбачено цим договором або не погоджено сторонами у письмовій формі.

У звязку із пропозицією іншого сільськогосподарського виробника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Подільська Зоря» про оренду земельних ділянок позивачів на більш вигідних умовах в серпні 2016 року вони направили ТОВ «Агрофірма Шаргород» листи з пропозицією щодо перегляду розміру орендної плати, на які отримали відповідь про те, що відповідач погоджується на запропоновані умови. 27 жовтня 2016 року ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, 7 листопада 2016 року ОСОБА_16, 18 листопада 2016 року ОСОБА_14, 12 грудня 2016 року ОСОБА_7, ОСОБА_27 направили ТОВ «Агрофірма Шаргород» примірник додаткової угоди до договорів оренди для підписання. На ці звернення ОСОБА_21 та ОСОБА_23 надійшли листи, за якими відповідач пропонував прибути за адресою місця знаходження ТОВ «Агрофірма Шаргород» для укладання нового договору оренди.

Ці обставини визнані сторонами, відтак в силу приписів ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на момент укладення спірних договорів оренди земельних ділянок (далі Закон), договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у різі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Права орендодавця визначені у ч. 1 ст. 24 Закону, якою встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря:

-використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди;

-дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів;

-дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються;

-своєчасного внесення орендної плати.

Цим правам кореспондуються обовязки орендаря, визначені у ч. 2 ст. 25 Закону, зокрема:

-приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку;

-виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;

-дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.

Отже, ні закон, ні умови договорів не містять такої підстави для розірвання договору оренди землі як неприйняття орендарем пропозиції орендодавця про збільшення визначеного у договорі відповідно до закону розміру орендної плати. Навпаки, як договори оренди, так і вимоги закону містять пряму заборону односторонньої зміни чи розірвання договору.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що несплату орендної плати відповідачем у запропонованому позивачами розмірі суд першої інстанції розцінив як недосягнення згоди щодо орендної плати.

Проте, відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону (у редакції, що діяла на час укладення договорів) орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі.

Ч. 2 цієї статті визначала, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відтак розмір, порядок внесення і перегляду орендної плати як істотні умови договору оренди землі встановлюються сторонами саме на момент його укладення, не можуть суперечити законодавству, чинному на час укладення договору, і можуть буди змінені у подальшому лише за взаємною згодою сторін.

Фактично, як вбачається зі змісту позовних вимог спір виник у звязку із пропозицією позивачам укласти договори оренди належних їм земельних ділянок з іншим субєктом господарювання на кращих умовах, тобто у звязку зі зміною обставин, якими вони керувалися при укладенні договорів (відсутності пропозицій на укладення договорів оренди належних позивачам земельних ділянок на інших умовах).

Проте, всупереч п. 1 ч. 6 ст. 130 ЦПК України, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 214 ЦПК України суд першої інстанції не уточнив позовних вимог, не визначився які правовідносини випливають із встановлених обставин справи та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Так, поза увагою суду залишилось те, що зміна обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, не є тотожною порушенню умов договору підставою позову про розірвання договору і регулюються ці правовідносини спеціальною нормою ст. 652 ЦК України, згідно з ч. 1 якої у разі істотної зміни обставин, якими сторона керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Ч. 2 цієї статті встановлює, що якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

П. п. 3, 6 ст. 3 ЦК України свободу договору, справедливість, добросовісність та розумність відносять до загальних засад цивільного законодавства.

Отже, оскільки в момент укладення договорів позивачі на власний розсуд визначили умови договорів щодо розміру, порядку внесення та перегляду орендної плати, не мали підстав вважати, що до закінчення строку його дії інші субєкти господарювання не пропонуватимуть кращих, ніж встановлені договорами, умов щодо орендної плати, виконання договорів не порушує співвідношення майнових інтересів сторін і не позбавляє орендодавців того, на що вони розраховувала при їх укладенні, із суті договору та звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни конюнктури ринку обігу земель сільськогосподарського призначення несе орендар, то зазначену позивачами обставину не можна вважати такою, що має істотне значення і є підставою для зміни чи розірвання договорів оренди.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що правових підстав для задоволення позову у межах заявлених позовних вимог немає, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст. ст. 205, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Шаргород» задовольнити.

Рішення Барського районного суду Вінницької області від 13 березня 2017 року скасувати.

У позові ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Шаргород» про розірвання договору оренди землі відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Шаргород» по 606 грн 32 к. з кожного у відшкодування судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_28

Судді: /підпис/ ОСОБА_29

/підпис/ ОСОБА_30

Згідно з оригіналом ОСОБА_28