УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Ткачука О.С.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 липня 2016 року,-

в с т а н о в и л а:

В березня 2016 року позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_4 заборгованість у розмірі 17747,46 грн, яка складається із заборгованості за кредитом - 8926,54 грн, заборгованості по процентам за користування кредитом - 6699,61 грн, заборгованості по пені та комісії - 800 грн, штрафу (фіксована частина) в сумі - 500 грн, штрафу (процентна складова) у сумі - 821,31 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 25 травня 2011 року, відповідач отримала кредит в розмірі 9000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг «Правилами користування платіжною карткою», затвердженими наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі. Позичальник - відповідач взяті на себе зобов'язання за договором належним чином не виконував, у зв'язку із чим позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 липня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 25 травня 2011 року ОСОБА_4 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідно до умов якої оформила платіжну картку КРЕДИТКА «Універсальна» та отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом в обмін на зобов'язання Позичальника по поверненню кредиту сплати процентів в обумовлені у Анкеті - Заяві та Умовах і Правилах про надання банківських послу затверджених 06 березня 2010 року № СП-2010-256, строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах кредитування із використанням кредитки «Універсальна», Gold 55 днів.

Позивачем вказано, що Анкета - Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, затверджених наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256 а також «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між відповідачем і Банком договір, про що свідчить підпис ОСОБА_4 у заяві.

При цьому, позивач не надав суду підписаних відповідачем Умов та Правил надання банківських послуг, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою Кредитка «Універсальна», Gold 55 днів, не зазначив в позовній заяві і не надав суду жодних даних про номер карткового рахунку, дати вручення картки відповідачу, повідомлення йому пін-коду, строку дії картки саме за цим позовом та наданим розрахунком заборгованості. Не містить таких даних і додана Анкета - Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» від 25 травня 2011 року

Місцевий суд, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що оскількинаведені позивачем у позовній заяві обставини про те, що Анкета - Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, затвердженими наказом від 06 березня 2010 року № СП-2010-256 та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складають договір не підтверджуються належними і допустимими доказами, тому відсутні правові підстави для задоволення позову.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Доводи, викладені в касаційній скарзі аналогічні доводам, викладеним у апеляційній скарзі, були предметом перевірки апеляційним судом та були відхилені.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 11 травня 2016 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.С. Ткачук