АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/4526/16-ц 22-ц/774/406/К/17
Справа № 212/4526/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/406/К/17 ОСОБА_1
Категорія № 39 (4) Доповідач Барильська А.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Барильської А.П.

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар: Гладиш К.І.,

за участю: позивача ОСОБА_2 та його представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Криворізької міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі Криворізької міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, який неодноразово уточнював, останній раз 03.11.2016 року (а.с. 23-24) та в обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18 січня померла його мати ОСОБА_5, яка мешкала за адресою : м. Кривий Ріг, бул. Маршала Василевського, 2/7.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири № 7 в будинку № 2 по бул. Маршала Василевського, яку ще за життя ОСОБА_5 заповіла йому на підставі заповіту, складеного 03 березня 1998 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори. Спадкоємці за законом після матері відсутні.

Позивач звертався за консультацією до приватного адвоката відносно терміну прийняття спадщини, який, спитавши з ким мати мешкала на час смерті та отримавши відповідь, що з матірю мешкав він, не зясувавши, чи був він зареєстрований разом з матірю, повідомив, що із заявою про прийняття спадщини він повинен звернутися після шестимісячного терміну з дня смерті спадкодавця, тобто після 18 липня 2016 року. Тому, 20 липня 2016 року він звернувся до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину, однак постановою державного нотаріуса від 01 серпня 2016 року отримав відмову в отриманні свідоцтва, оскільки пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. У звязку з чим був вимушений звернутися до суду.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 листопада 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового про задоволення його позовних вимог.

Зокрема, апелянт посилається на те, що відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд помилково посилався на його юридичну необізнаність, оскільки він в позові зазначив про те, що пропустив строк на прийняття спадщини отримавши неправильну юридичну консультацію у фахівця в області права адвоката, що є поважною причиною пропуску даного строку, який становить 2 дні.

Зазначає, що приватний адвокат на консультації, отримавши від нього відповідь, що він мешкав разом з матірю на час її смерті, не зясував, чи був він з нею зареєстрований у спадковій квартирі та надав неправильну юридичну консультацію про те, що він повинен звернутись до нотаріуса після закінчення 6-місячного строку після смерті матері, що він і зробив.

Позивач звертає увагу, що строк для прийняття спадщини пропустив не через свою юридичну необізнаність, а через отримання помилкової юридичної консультації у приватного адвоката. Вважає пропущений строк в 2 дні не суттєвим та таким, що пропущений з поважних причин.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-МС № 078567 (а.с. 3).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-КИ № 671809, мати позивача ОСОБА_5 померла 18 січня 2016 року (а.с. 5) та після смерті її відкрилась спадщина у вигляді квартири № 7 у будинку № 2 по бул. Маршала Василевського в м. Кривому Розі.

Після смерті матері позивач ОСОБА_2 звернувся до державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 01 серпня 2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_5, оскільки останній пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини (а.с. 4).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 посилався на те, що пропустив шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, отримавши неправильну юридичну консультацію у фахівця в області права адвоката, що є поважною причиною пропуску даного строку, який становить 2 дні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, у звязку з тим, що юридична необізнаність ОСОБА_2 щодо строку та порядку прийняття спадщини не є поважною причиною пропуску шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з частиною 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом вищезазначено статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, правила частини третьої ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався цим правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 07 листопада 2015 року № 6-148цс15, що в силу вимог ч.2 ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вбачається із матеріалів справи, мати позивача ОСОБА_5 перед смертю хворіла та померла від серцево-судинної недостатності (а.с. 28-30), у звязку з чим позивач проживав разом з нею та здійснював догляд.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що причиною пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини був той факт, що позивачу ОСОБА_2 адвокатом було помилково розяснено, що він, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки проживав разом з померлою, а тому необхідності подавати письмову заяву до нотаріуса в строк, передбачений ч. 1 ст. 1270 ЦК України про прийняття спадщини, немає, при цьому адвокатом не було враховано, що позивач був зареєстрований за іншою адресою.

Зазначене підтверджується тим, що позивачем строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері було пропущено всього на 2 дні.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про юридичну необізнаність позивача, оскільки у спадкоємця були обєктивні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, тому причини пропуску встановленого шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними.

У звязку з чим, доводи апеляційної скарги про поважність причин пропуску строку звернення з заявою про прийняття спадщини, заслуговують на увагу, а висновок суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позову, є помилковим.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду не відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права та приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та скасування рішення суду першої інстанції, з ухваленням нового рішення. про задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 28 листопада 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Криворізької міської ради про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Встановити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 18 січня 2016 року три місяці з моменту набрання рішення законної сили.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Я.М. Бондар

ОСОБА_6