У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Гримич М.К., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24 жовтня 2016 року у справі за позовомОСОБА_2 до Приморського районного відділу Одеського міського управління головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, голови ліквідаційної комісії Приморського районного відділу Одеського міського управління головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернулося до суду з позовом до Приморського районного відділу Одеського міського управління головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (далі - Приморський РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області), голови ліквідаційної комісії Приморського районного відділу Одеського міського управління головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області (далі - голови ліквідаційної комісії Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області), головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (далі - ГУ ДКСУ в Одеській області) про відшкодування шкоди, обґрунтовуючи його тим, що 04 грудня 2013 року працівниками філії ПАО «Укрпошта» у неї був вилучений паспорт громадянина України, фотокопія диплому про освіту, посвідчення аспіранта та кошти на суму 361 грн, у зв'язку з чим вона звернулась до працівників Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області із заявою про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення працівниками філії ПАО «Укрпошта» кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 191,

357 КК України.

27 грудня 2013 року Приморським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області до реєстру були внесені відомості, викладені у заяві ОСОБА_2, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого лише ч. 1 ст. 191 КК України.

Постановою слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Арику І.В. від 24 лютого 2014 року зазначене кримінальне провадження було закрито у зв'язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення. Вважаючи такі дії слідчого протиправними, оскільки досудове розслідування було проведено без дотримання основних завдань кримінального провадження з порушенням її прав, ОСОБА_2 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою на вищезгадану постанову слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Арику І.В. від 24 лютого 2014 року про закриття кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2014 року скаргу ОСОБА_2 було задоволено частково, постанову слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Арику І.В. від 24 лютого 2014 року про закриття кримінального провадження скасовано; зобов'язано слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Арику І.В. внести до ЄДРДР відомості викладені у заяві ОСОБА_2 від 27 грудня 2013 року про вчинення працівниками філії ПАО «Укрпошта» кримінального правопорушення, передбаченого ст. 357 КК України.

Посилаючись на те, що через неправомірні дії слідчого позивач змушена була звертатись до суду за захистом своїх прав, які були відновлені вказаною ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2014 року, їй була спричинена моральна шкода, компенсацію за яку вона оцінює в 50 000 грн, просила стягнути з Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 212 грн 93 коп.; моральну шкоду у розмірі 50 000 грн та понесені нею транспортні витрати на прибуття до суду для розгляду її позову, шляхом безспірного списання сум ГУ ДКС України в Одеській області з рахунків РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24 жовтня 2016 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 500 грн, шляхом списання коштів за рахунку цього органу, а в разі відсутності у зазначеного органу відповідних призначень, - за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла вищевказана касаційна скарга, подана після закінчення строку, установленого ч. 1 ст. 325 ЦПК України, у якій заявник ставить питання про його поновлення.

Враховуючи, що причини пропуску строку, вказані заявником, є поважними, строк на касаційне оскарження підлягає поновленню.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасуватисудові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині відмови у задоволенні вимог, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від

18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши фактичні обставини справи, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходив із того, що враховуючи тяжкість і тривалість моральних страждань, які зазнала ОСОБА_2, ступінь вини посадової особи слідчого відділу Приморського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області у спричиненні їй моральної шкоди, відшкодування моральної шкоди у розмірі 500 грн повною мірою відповідатиме засадам розумності, виваженості й справедливості та вимогам ч. 3 ст. 23 ЦК України.

Крім того, відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення майнової шкоди у розмірі 212 грн 93 коп., суди правильно виходили з того, що ці витрати не є майновою шкодою в розумінні ст. 1166 ЦК України, оскільки є витратами, пов'язаними з явкою позивача до суду в іншій справі, компенсація яких здійснюється відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а тому стягненню не підлягають.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до

ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити заявнику строк на касаційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 червня 2016 року та ухвали апеляційного суду Одеської області від 24 жовтня 2016 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 24 жовтня 2016 року у справі за позовомОСОБА_2 до Приморського районного відділу Одеського міського управління головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, голови ліквідаційної комісії Приморського районного відділу Одеського міського управління головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.К. Гримич