Справа №461/3033/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді - Городецької Л.М.,

при секретарі - Думичі Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом Фермерського господарства «ОСОБА_1В.» до прокуратури Львівської області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Фермерське господарство «ОСОБА_1В.» звернулось до суду з позовом до прокуратури Львівської області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, завданої в результаті незаконних дій посадових осіб Прокуратури Львівської області при розгляді заяви про кримінальне правопорушення від 22.05.2013 року. Зазначає, що незаконні дії полягали в тому, що вказана його заява не була внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим порушено вимоги ст.ст. 55, 56, 214 КПК України та завдано йому моральну шкоду, яку оцінює в 1 000000 млн. грн. Окрім того, зазначає, що такими діями саме йому ОСОБА_1 спричинено моральні страждання, які полягали у приниженні честі, гідності, ділової репутації, моральних переживаннях.

В судове засідання представник позивач не зявився. Направив на адресу суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити.

Представник прокуратури Львівської області та Державної казначейської служби України в судове засідання не зявився, про причини явки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимови не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У ч. 1 ст. 16 Цивільного Кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Судом встановлено, що 22.05.2013 року Фермерське господарство «ОСОБА_1В.» за вих. № 233 направило на адресу прокуратури Львівської області заяву про вчинене кримінальне правопорушення із проханням відкрити кримінальне правопорушення за ст. 364,366 382 КК відносно прокурора Сокальського району Шарка Р.С., який зловживаючи посадовим становищем, всупереч інтересів служби, для приховування злочину скоєного суддею Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л.Ю., шляхом внесення неправдивої інформації офіційні документи та не виконання ухвали апеляційного суду Львівської області від 01 липня 2011 року по справі №10-377/2011. (а.с.10-27)

Відповіддю прокуратури Львівської області від 05.06.2013 року, за підписом прокурора відділу слідчого управління прокуратури Львівської області ОСОБА_2, повідомлено ОСОБА_1 про те, що дії прокурора Сокальського району Шарка Р.С. не містять жодних ознак кримінального правопорушення та підстав для внесення відомостей за його заявами в Єдиний реєстр досудового розслідування і початку досудового розслідування немає. (а.с.28)

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно із чинним законодавством моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно з розясненнями, які містяться у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

В пункті 5 вказаної постанови зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Також, відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок, та є вина зазначеної особи.

Відтак, обовязковою умовою відшкодування моральної шкоди є наявність вини у діях особи, яка заподіяла таку шкоду.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано суду жодних доказів неправомірності дій відповідачів, не доведено причинно-наслідковий зв'язок між діями чи бездіяльністю відповідачів та наслідками, крім цього, не зазначено в чому саме полягає заподіяна шкода та не обґрунтовано розмір відшкодування, яке ним визначено для стягнення з відповідачів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем не наведено жодних істотних доказів того, що йому завдано моральних страждань органами державної влади та не аргументовано розмір морального відшкодування.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позовних вимог Фермерського господарства «ОСОБА_1В.» до прокуратури Львівської області, Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.М.Городецька