Справа № 359/110/14-ц
Провадження № 2/359/211/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
«23» січня 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.
при секретарі - Шляхетко Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У березні 2014 рокук ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом про визнання недійсним договору поруки №123874, укладеного 20 липня 2007 року від її імені з банком, зазначивши, що підпис у договору поруки від її імені не справжній, їй не належить, а тому договір для неї обовязків поручителя не створює.
Рішенням Бориспільського міськраойнного суду київськоїобласті від 10 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київськоїобласті від 23 липня 2015 року, позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 11207 доларів США 28 центів, що за курсом НБУ (станом на 10 березня 2015 року за 1 долар США -21,73 грн.) еквівалентно та становить 243534 грн. 19 коп., пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за період з 24 лютого 2014 року по 24 лютого 2015 року у розмірі 68640 грн.87 коп.. Вирішено питання про судові витрати. У задоволенні іншої частини позовних вимог банку відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Визнано недійсним договір поруки №123874, укладений 20 липня 2007 року між акціонерним комерційним іноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 Вирішено питання про судові витрати. Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь сектору №4 відділу ТКЗ ОВС Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Київській області витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи у розмірі 1474 грн. 20 коп. (т.1 а.с.245-249, т.2 а.с.42-45).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 червня 2016 року касаційну скаргу ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 23 липня 2015 року скасовано у частині вирішення позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 23 липня 2015 року залишено без змін (т.2 а.с.111-113)

21.09.2016 ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і Гарантія» звернулось до суду із заявою про залучення товариства в якості правонаступника позивача, посилаючись на те, що 21.09.2015 року між ТОВ «Фінансова компанія « Довіра та гарантія» та ПАТ « УкрСиббанк» було укладено Договір факторингу № 26, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 20.07.2007 р. укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (т.3 а.с.2).

28.10.2016 представник АТ «УкрСиббанк» звернулось до суду із заявою, в якій просили залучити до участі у справі ТОВ «Довіра та гарантія» як правонаступника АТ «УкрСиббанк», зазначивши, що 21.09.2015 року між ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Договір факторингу № 26, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 20.07.2007 р. укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (т.3 а.с.26).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав, просив задовольнити. проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, в судове засідання повторно не зявився, про причину неявки суд не повідомив, письмових заяв та заперечень від відповідача не надійшло.

Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує.

Заслухавши пояснення представник позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що 20 липня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу за № 0 (а.с. 8-12, т.1).

Крім того, 20 липня 2007 року в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки за № 123874 (т.1 а.с. 17-18), який вищезазначеним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 березня 2015 року, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Київської області від 23 липня 2015 року,а також залишеним в силі в цій частині Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08 червня 2016 року, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «УкрСиббанк» визнано недійсним.

Крім того встановлено, що 21.09.2015 року між ТОВ «Фінансова компанія « Довіра та гарантія» та ПАТ « УкрСиббанк» було укладено Договір факторингу № 26, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 20.07.2007 р. укладеним між АТ « УкрСиббанк» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ « ФК « Довіра та гарантія» ( а.с. 3-8, т.3).

Судом встановлено, що згідно п.п.1.1 Договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу Банк зобовязується надати Позичальнику, а Позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти(кредит) у сумі 16277 доларів США 00 цент та сплатити плату за кредит в порядку та на умовах, зазначених Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 82198,85 грн.85 коп. за курсом Національного банку України на день укладання Договору, при цьому сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту має визначатися в Договорі лише вразі надання Банком кредиту в іноземній валюті.

Згідно п.1.2.2 Договору, Позичальник у будь-якому випадку зобовязаний повернути Банку кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені Графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору( якщо сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток № 1 до Договору), але в будь-якому випадку не пізніше 20 липня 2014 року,якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту до умов Договору та/або умов відповідної угоди Сторін.

Відповідно до п.п.1.3.1,1.3.4 Договору, за користування кредитними коштами протягом перших 30(тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 13 % річних, а строк сплати процентів встановлено з 01 по 20 число(включно) кожного місяця, наступного за тим, за який було нараховано Банком такі проценти.

За змістом п.п.4.1 Договору, за порушення Позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених Договором та/ або « Кредитним договором», зокрема, термінів повернення кредиту( всієї суми або його частини) та/в термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступному порядку, а саме: - в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні;- у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого(еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; - пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування. Пеня нараховується починаючи з 32 календарного дня за кожен день прострочення.

Згідно п.9.8 Договору, строк дії даного Договору встановлюється з дати його укладення (дати підписання Договору Сторонами) до повного повернення Банку всієї суми кредиту за Договором та повного погашення плати за Кредит і неустойки, у разі її нарахування.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що Банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В свою чергу відповідач ОСОБА_1, в порушення взятих на себе зобовязань, не здійснює платежі для погашення суми заборгованості за кредитним договором та нарахованим процентам з лютого по грудень 2009 року та з січня 2012 року по теперішній час.

Про наявну заборгованість відповідач ОСОБА_1 попереджався Банком шляхом направлення 07.11.2013 року досудової вимоги (а.с. 19, т.1). Однак, вимога не виконана, відповідач ухиляється від виконання зобовязання і в добровільному порядку заборгованість за договором не погашає.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості (т.1 а.с.175-187) встановлено, що за кредитним договором №0від 20.07.2007 за відповідачем ОСОБА_1 станом на 24.02.2015 року рахується заборгованість у розмірі 11 207 доларів США 28 центів, з яких : 6746,46 доларів США кредитна заборгованість, 4460,82 долари США- заборгованість по процентам, а також пеню за несвоєчасне погашення заборгованості в розмірі 68 640,87 грн. з яких: 44167,41 грн.-пеня за прострочення сплати кредиту, 24473,46 грн.-пеня за прострочення сплати процентів.

Правильність розрахунку не викликає у суду сумнівів. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За визначенням ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому суд враховує, що за змістом ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

А також враховує правові позиції Верховного Суду України , висловлені у справі №6-145цс14 та №6-79цс14, відповідно до яких у силу положень статей 192, 533 ЦК України та статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 Про систему валютного регулювання і валютного контролю вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини, стягнути грошову суму в іноземній валюті. Якщо в зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно, у національній валюті України підлягають обчисленню і стягненню і інші складові грошового зобовязання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені ст. 625 ЦК України.

Факт наявності у ПАТ «УкрСиббанк», відповідної банківської ліцензії на здійснення валютних операцій, підтверджується приєднаними до матеріалів справи копіями банківської ліцензії Національного банку України № 75 від 24 грудня 2001 року, № реєстрації 57, дозволом Національного банку України №75-2 від 19 листопада 2002 року та додатком до дозволу №75-2 від 19 листопада 2002 року, а також генеральної ліцензії Національного банку України на здійснення валютних операцій № 75 від 05.10.2011 року та додатком до неї. (а.с.19,20, 27-31).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за основним боргом - кредитом та відсотками підлягають задоволенню в повному обсязі у визначені позивачем сумі 6746 доларів США 48 центів та 4460 доларів США 82 центи відповідно.

В частині позовних вимог, щодо стягнення нарахованої позивачем пені, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

З поданого позивачем розрахунку неможливо зясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму пені та чи у відповідності до п.4.1 Договору, за змістом якого пеня має розраховуватись від суми простроченого платежу в гривневому еквіваленті, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, при цьому пеня нараховується за кожен день прострочення. Натомість в Довідці-розрахунку пені (т.1 а.с.185-186) наведено розрахунок пені періодами, а не за кожен день, еквівалент суми заборгованості за курсом НБУ гривні до долара США, з якого нараховувалась пеня за кожен день прострочення, не зазначена, отже перевірити правильність розрахунку суд позбавлений можливості.

Оскільки позивачем та його правонаступником не доведено відповідність нарахування пені умовам кредитного договору, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях і в цій частині суд вважає , що позовні вимоги позивачем та його правонаступником не доведені.

Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем (т.1 а.с.1, 174) підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: підлягають стягненню з відповідача в сумі 1086 грн. 85 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11,31, 60, 61, 79, 88, 169, 209, 212, 214, 215,224-

226 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІ III И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника

податків НОМЕР_1, на користь Товариства з з обмеженою відповідальністю «Фінансова

компанія «Довіра та Гарантія», , п/р №8901 в ПАТ «Альфа

Банк», МФО 300346, заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту та

заставу транспортного засобу №0 у розмірі 11207 доларів США 28 центів

(одинадцять тисяч двісті сім доларів СІІІА двадцять вісім центів), що станом на дату

ухвалення судового рішення еквівалентно 307 398 гривень 77 копійок (триста сім тисяч

триста девяносто вісім гривень сімдесят сім копійок) з яких: 6746 доларів США 48 центів

- кредитна заборгованість, 4460 доларів США 82 цента - заборгованість по процентам.

Стягнути з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника

податків НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова

компанія «Довіра та Гарантія» , , п/р №8901 в ПАТ «Альфа

Банк», МФО 300346 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1086 гривень 85 копійок

(одна тисяча вісімдесят шість гривень вісімдесят пять копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути переглянуто Бориспільським міськрайонним судом Київської області

за заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, а також

позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга Апеляційному суду

Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його

проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час оголошення

судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання

копії цього рішення.

Суддя І.В.Муранова-Лесів