Провадження №2-р/639/8/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2017 року Жовтневий районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді Труханович В.В.,

за участю секретаря Кричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву представника Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» про розяснення рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.12.2015 року у цивільній справі №639/10249/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченко» про стягнення кінцевого розрахунку при звільненні, середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2017 року представник Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з заявою про розяснення рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.12.2015 року у цивільній справі №639/10249/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченко» про стягнення кінцевого розрахунку при звільненні, середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку.

В судове засідання сторони не зявилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч.3 ст. 221 ЦПК України, неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приймаючи до уваги обставини, які викладені в заяві про роз'яснення рішення суду, прийшов до наступного висновку.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.12.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченко» про стягнення кінцевого розрахунку при звільненні, середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку задоволено. Стягнуто з Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченко» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 138, 76 грн. (сто тридцять вісім гривень сімдесят шість копійок). Стягнуто з Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченко» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки кінцевого розрахунку у сумі 76 544, 61 грн. (сімдесят шість тисяч пятсот сорок чотири гривні шістдесят одну копійку). Стягнуть з Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченко» на користь держави судовий збір у сумі 1 218, 00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень). (а.с. 31-32)

З тексту заяви про розяснення рішення вбачається, що відповідачу ОСОБА_2 підприємству «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» не зрозуміла резолютивна частина рішення щодо нарахування та утримання податків та інших обовязкових платежів зі стягнутої суми середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку.

Згідно ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Роз'яснення рішення - це більш повний і ясний виклад тих частин рішення, розуміння яких викликає труднощі, але не внесення змін у сутність рішення і не вирішення тих питань, що не були предметом судового розгляду.

У заяві про роз'яснення рішення повинно бути зазначено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, які припускаються тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Згідно п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2009 року відповідно до статті 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Отже, необхідність роз'яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання.

Так, рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.12.2015 року є дійсно незрозумілим для осіб, які будуть здійснювати його виконання, щодо нарахування та утримання податків та інших обовязкових платежів зі стягнутої суми середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку.

Згідно ст. 18 Податкового кодексу України, податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов'язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

Підпунктом 180 п. 1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов'язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу

Таким чином, Державне підприємство «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» будучі податковим агентом зобовязаний нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV Податкового кодексу України, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі.

Крім того, у абз. 5 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року передбачено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Таким чином, розмір середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку у сумі 76 544, 61 грн., що вказані в абзаці третьому резолютивної частини рішення,зазначені без утримання прибуткового податку й інших обов'язкових платежів.

Отже, Державне підприємстве «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка», виконуючи рішення суду в даній частині й будучі податковим агентом, зобовязаний нарахувати та утримати прибутковий податок та інші обовязкові платежі із розміру середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку у сумі 76 544, 61 грн.

За таких підстав заява про розяснення рішення підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 221 ЦПК України, ст. 14, 18 Податкового кодексу України, п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 р., п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» про розяснення рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.12.2015 року у цивільній справі №639/10249/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченко» про стягнення кінцевого розрахунку при звільненні, середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку задовольнити.

Розяснити резолютивну частину рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.12.2015 року у цивільній справі №639/10249/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченко» про стягнення кінцевого розрахунку при звільненні, середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку, наступним чином:

Виконуючи рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 23.12.2015 року в частині стягнення розміру середнього заробітку за час затримки кінцевого розрахунку у сумі 76 544, 61 грн. Державне підприємство «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка», будучі податковим агентом, зобовязаний нарахувати та утримати прибутковий податок та інші обовязкові платежі до бюджету від імені та за рахунок ОСОБА_1.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.В. Труханович