Справа №751/742/17
Провадження №2/751/467/17
Рішення

Іменем України

24 квітня 2017 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Мороз К. В.

при секретарі Гнатюк І. М.

за участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом виселення,

Встановив:

ОСОБА_7 звернулася з позовом до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні належній ОСОБА_5, на праві приватної власності квартирі у АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_6 із вказаної квартири, без надання іншого жилого приміщення.

Свої вимоги мотивує тим, що вона згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 17.03.2009 року № 5-498, являється власницею однокімнатної квартири у АДРЕСА_1. Тривалий час за вищевказаною адресою позивач не проживала, так як за усною домовленістю та за її згодою з 2009 року проживав та був зареєстрований син позивача ОСОБА_2.

У звязку із укладенням 05.08.2006 року сином позивача шлюбу разом з ним позивач вселила до квартири і його дружину - ОСОБА_6. Від шлюбу у сина позивача та ОСОБА_6 народився син ОСОБА_8, 15.08.29012 року народження. 04.09.2012 року за вищевказаною адресою також було зареєстровано малолітню дитину онука позивача ОСОБА_9.

Однак сімейне життя у родині не склалося, стосунки у сім»ї поступово погіршилися. Відповідно до рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.09.2016 року шлюб між подружжям було розірвано.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 виселився із квартири, надавши можливість проживати у ній відповідачу разом із малолітнім сином ОСОБА_9.

На даний час у позивача виникла необхідність поселитися у належну їй на праві власності квартиру, але разом із відповідачем в однокімнатній квартирі позивача проживати не зможе, оскільки між ними склалися неприязні стосунки. У зв'язку із чим позивач не має змоги користуватися належним їй на праві приватної власності майном.

Добровільно знятися з реєстрації відповідач відмовляється. Письмового договору найму житла позивач з відповідачем не укладала.

Позивач в судове засідання не з'явилася. Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги. Пояснила, що позивач в даній квартирі не проживає з 2009 року у звязку з тим, що в даній квартирі проживали її син з сімєю. В 2012 році народився онук позивача ОСОБА_8, якого зареєстрували в даній квартирі. В звязку з тим, що почали виникати сварки, конфлікти 01.09.2014 року син позивача ОСОБА_2 та відповідач по справі ОСОБА_6 розлучилися. Син позивача ОСОБА_2 звільнив добровільно приміщення. На даний час позивач проживає на ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки не може користуватися квартирою АДРЕСА_2, не можуть жити разом з відповідачем, не розмовляють з нею, а квартира однокімнатна. Відповідач не є членом сім»ї позивача, вона колишній член сім'ї сина позивача члена сім'ї, тому це є порушення прав позивача. Комунальні послуги сплачує в квартирі відповідач.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що в квартирі жив він з дружиною і сином, потім залишив їм квартиру. Була домовленість про сплату аліментів, сплату комунальних послуг. За адресою АДРЕСА_3 проживають позивач ОСОБА_7, брат позивача та сам представник позивача ОСОБА_2, на даний час виникла необхідність розїхатися. Питання про виселення відповідачу не ставилося, пропонувалося викупити квартиру. З жовтня 2016 року перестали спілкуватися. Ремонт квартири робили разом, в той час коли жили разом .

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Пояснила, що ремонт був за її рахунок. Коштів, щоб купити квартиру або знімати не має, в Чернігові живе з 2003 року, до одруження з ОСОБА_2 знімала квартиру. Пояснила, що вона є працевлаштованою, отримує заробітну плату в розмірі 2800 грн., дитина живе з нею, іноді лікується у м. Семенівка.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Пояснив, що відповідач була вселена в квартиру на законних підставах, є членом сім'ї власника, вона утримує майно, оформила субсидію. В контексті ст. 3 СК України вона є членом сім'ї і має право користуватися квартирою, права позивача ніяк не порушує. Відповідач не попереджена за три місяці про виселення без надання іншого житла. Письмового Договору найму між позивачем і відповідачем немає.

Вислухавши осіб, які брали участь в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно довідки паспортної служби комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради № 636 від 03.02.2017 року ОСОБА_2 проживає і постійно зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2. Склад сім»ї: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 невістка, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, - онук. Власник ОСОБА_7, але не зареєстрована (а.с.6).

Відповідно до рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.09.2016 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірвано (а.с.11-12).

Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.03.2009 року спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_10, яка померла 14.09.2008 року є ОСОБА_5. Спадкове майно складається з однокімнатної квартири № 8, що знаходиться в місті Чернігові по проспекту Перемоги, в будинку № 48 (а.с.14).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.04.2009 року за ОСОБА_5 зареєстровано право приватної власності на 1/1 частину квартири АДРЕСА_4 (а.с.19).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_8 народився 15 серпня 2012 року, його батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_6 (а.с.20).

Згідно довідки № 3 від 01.03.2017 року ОСОБА_6 працює в дошкільному навчальному закладі № 34 практичним психологом з 02.08.2016 року по теперішній час, згідно наказу № 30-К від 01.08.2016 року «Про прийом на роботу» (а.с.65).

Згідно повідомлення про призначення субсидії на ЖКП до особової справи № 122560 ОСОБА_6 призначено житлову субсидію з вересня 2016 року по жовтень 2016 року (а.с. 69-71).

Відповідно до вимог ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України позивачем не надано належних та допустимих доказів порушення її прав, визначених ст. 319, 321, 383 ЦК України відповідачем, також суду не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування наявності підстав, визначених ч.1 ст. 168 ЖК України, в частині укладання договору найма жилого приміщення між позивачем та відповідачем, обставин визначених ч. 4 ст. 168 ЖК України в частині систематичного руйнування чи псування жилого приміщення, або використання його не за призначенням, або що систематичне порушення правил соціалістичного співжиття робить неможливим для інших проживання з відповідачем в одній квартирі чи одному будинку (квартирі), а також систематичного невнесення наймачем квартирної плати і плати за комунальні послуги, попередження наймача про розірвання договору за три місяці, що визначено ч.3 ст. 168 ЖК України, а тому заявлені позовні вимог задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57-60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

Вирішив:

В задоволені позову ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом виселення відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К. В. Мороз