У Х В А Л А

13 лютого 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Закропивний О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 22 липня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж», ОСОБА_6, ОСОБА_7, комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», треті особи: Харківська міська рада, комунальне підприємство «Жилкомсервіс», Фонд державного майна України в особі Харківського регіонального управління, приватні нотаріуси Харківського міського нотаріального округу Чуєва Олена Дмитрівна та Лазарєв Віталій Миколайович, про визнання правочину недійсним, визнання права власності на підвальні приміщення, витребування майна із чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

У серпні 2009 року ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулись до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що частина нежитлового приміщення площею 16,4 м2, розташованого по АДРЕСА_1 є допоміжним приміщенням багатоквартирного будинку та перебуває у співвласності мешканців багатоквартирного будинку у якому вони проживають. Відкрите акціонерне товариство «Теплоенергомонтаж» (далі - ВАТ «Теплоенергомонтаж») у 1999 році набуло право власності на указане приміщення та здійснило його відчуження. Крім того, позивачі зазначали, що вони безперешкодно користуються спірним приміщенням протягом 14 років, отже набули на нього право власності в порядку набувальної давності у зв'язку із чим просили визнати недійсним акт від 12 січня 1999 року про передачу ВАТ «Теплоенергомонтаж» частини нежитлового приміщення площею 16,4 м2, розташованого по АДРЕСА_1, визнати недійсним договір купівлі-продажу спірного нежитлового приміщення від 28 січня 2010 року, укладений між ВАТ «Теплоенергомонтаж» та ОСОБА_6, визнати недійсним договір дарування від 1 лютого 2010 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, визнати за позивачами право власності на спірне нежитлове приміщення, витребувати спірне нежитлове приміщення з чужого незаконного володіння, зобов'язати відповідачів усунути їм перешкоди у користуванні цими приміщеннями, зобов'язати відповідачів надати безперешкодний доступ до нежитлових приміщень.

Справа переглядалася судами неодноразово.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 8 квітня 2013 року позов задоволено частково. Скасовано державну реєстрацію права власності за ВАТ «Теплоенергомонтаж» на нежитлові приміщення підвалу № XXV, XXVI, XXVII. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 28 січня 2010 року, укладений між ВАТ «Теплоенергомонтаж» та ОСОБА_6, а також акт прийому-передачі цих нежитлових приміщень, в частині передачі у власність ј частини нежитлового приміщення підвалу № XXVI, загальною площею 16,4 м2, що розташованого по АДРЕСА_1. Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на нежитлові приміщення підвалу № XXV, XXVI, XXVII, в частині передачі на праві власності ј частини нежитлового приміщення підвалу № XXVI, загальною площею 16,4 м2, що розташоване по АДРЕСА_1. Визнано недійсним договір дарування нежитлових приміщень від 1 лютого 2010 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в частині передачі права власності на ј частини нежитлового приміщення підвалу № XXVI, загальною площею 16,4 м2, що розташоване по АДРЕСА_1. Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_7 на нежитлові приміщення підвалу № XXV, XXVI, XXVII, в частині передачі на праві власності на ј частини нежитлового приміщення підвалу № XXVI, загальною площею 16,4 м2, що розташоване по АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 право власності на ј частини нежитлового приміщення підвалу № XXVI, загальною площею 16,4 м2, що розташоване по АДРЕСА_1. Витребувано з чужого незаконного володіння відповідачів ВАТ «Теплоенергомонтаж», ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ј частини нежитлового приміщення підвалу № XXVI, загальною площею 16,4 м2, що розташовані по АДРЕСА_1. Зобов'язано ВАТ «Теплоенергомонтаж», ОСОБА_6 та ОСОБА_7 усунути перешкоди в користуванні позивачами указаним нежитловим приміщенням шляхом надання позивачам ключів від всіх вхідних дверей до приміщень підвалу XXV, XXVI, XXVII; надання вільного проходу через приміщення відповідачів до входу до приміщень підвалу XXV, XXVI, XXVII. Зобов'язано відповідачів надавати постійний та безперешкодний доступ позивачам до указаного приміщення, в тому числі (але не обмежуючись) шляхом надання вільного проходу через належні відповідачам приміщення до входу до приміщень підвалу N, XXY, XXVI, XXVII. Зобов'язано відповідачів не здійснювати жодних дій, спрямованих на створення будь-яких перешкод у вільному доступі позивачам до ј частини нежитлового приміщення підвалу № XXVI. Вирішено питання про сплату судового збору. У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 22 липня 2013 року рішення місцевого суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 серпня 2013 року у відкритті касаційного провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ВАТ «Теплоенергомонтаж», ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: Харківська міська рада, комунальне підприємство «Жилкомсервіс», про визнання недійсним акту, правочину та визнання права власності на підвальні приміщення за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 22 липня 2013 року відмовлено.

У лютому 2017 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2, у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просить скасувати рішення апеляційного суду Харківської області від 22 липня 2013 року.

Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є ухвала про відхилення касаційної скарги цієї особи або про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме рішення чи ухвалу.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 серпня 2013 року у відкритті касаційного провадження у зазначеній справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 22 липня 2013 року відмовлено.

Таким чином, керуючись п. 4 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 22 липня 2013 року в справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «Теплоенергомонтаж», ОСОБА_6, ОСОБА_7, комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації», треті особи: Харківська міська рада, комунальне підприємство «Жилкомсервіс», Фонд державного майна України в особі Харківського регіонального управління, приватні нотаріуси Харківського міського нотаріального округу Чуєва Олена Дмитрівна та Лазарєв Віталій Миколайович, про визнання правочину недійсним, визнання права власності на підвальні приміщення, витребування майна із чужого незаконного володіння, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ О.В.Закропивний