Справа № 708/143/17
Номер провадження № 2/708/104/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2017 року

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Івахненко О.Г.,

при секретарі Пасічній Л.А.,

за участю:

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чигирині Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Суботівської сільської ради Чигиринського району про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, зазначивши, що ОСОБА_3 була власницею земельної частки (паю) розміром 2,26 га в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах Суботівської сільської ради Чигиринського району, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0295989.

04 червня 1995 року ОСОБА_3 померла. Спадщину після її смерті прийняв ОСОБА_4 за законом, оскільки являвся чоловіком померлої та фактично вступив в управління і користування спадковим майном, але не оформивши належним чином вказану земельну частку (пай), 12 грудня 2008 року ОСОБА_4 помер, спадщину після якого прийняла його дочка ОСОБА_5.

19 січня 2014 року ОСОБА_5 померла, після смерті якої позивач звернувся до нотаріальної контори та прийняв спадщину за заповітом.

Однак, нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) в зв'язку з втратою правовстановлюючого документу на спадкове майно та рекомендувала звернутися до суду з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай).

В зв"язку з цим, позивач звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на вищевказану земельну частку (пай).

Представник позивача в судовому засіданні зменшив позовні вимоги, та прохав виключити пункт 1 позовних вимог та визнати за позивачем право власності на земельну частку (пай) після померлої 19 січня 2014 року ОСОБА_5, оскільки остання за своє життя склала заповіт на користь позивача.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надіславши заяву в якій позов визнав і згідний на задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні свідки підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_4 з ОСОБА_3, який після смерті останньої фактично вступив в управління і користування спадковим майном.

Суд, вислухавши представника позивача, задовольнивши заяву відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії І-СР № 001261 від 09.06.1995 року, 04 червня 1995 року померла ОСОБА_3 (а.с. 5).

На час її смерті діяли норми Цивільного кодексу УРСР (1963 року), які підлягають застосуванню, поскільки згідно листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на території Суботівської сільської ради Чигиринського району.

Згідно довідки відділу Держгеокадастру у Чигиринському районі № 29-28-0.3-739/15-16 від 10.06.2016 року, на ім'я ОСОБА_3 зареєстровано та отримано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0295989, розміром 2,26 га в умовних кадастрових гектарах в адмінмежах Суботівської сільської ради Чигиринського району.

Також судом встановлено і підтверджується довідкою Суботівської сільської ради Чигиринського району № 346 від 18.08.2016 року, що ОСОБА_3 на день своєї смерті була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з чоловіком ОСОБА_4, інших членів сім"ї, малолітніх, неповнолітніх, утриманців зареєстровано не було.

Факт їхнього шлюбу підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІІ-ЯР № 122680 від 03.05.1959 року.

З довідки Суботівської сільської ради Чигиринського району № 347 від 18.08.2016 року встановлено, що ОСОБА_4, після смерті ОСОБА_3 користувався і розпоряджався належним їй майном, проводив за ним догляд.

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_4 був спадкоємцем майна померлої та фактично прийняв спадщину після смерті дружини, оскільки проживав з померлою на час відкриття спадщини, вступивши в управління та користування її майном, відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (1963 року), що підтверджується й поясненнями свідків.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-СР № 107190 від 15.12.2008 року, 12 грудня 2008 року помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина на території Суботівської сільської ради Чигиринського району.

Судом встановлено, що померлий не встиг отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину після смерті дружини ОСОБА_3 та оформити належним чином спадкове майно.

Спадкоємицею майна померлого ОСОБА_3 була його дочка ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІV-ЯР № 297991 від 05.05.1959 року, та прийняла спадщину після його смерті у виді грошових вкладів, що вбачається зі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори, ОСОБА_6 09.12.2009 року.

Судом встановлено, що 19 січня 2014 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 228468 від 21.01.2014 року, проте отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) ОСОБА_5 не встигла.

Позивач є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_5 відповідно до заповіту від 20.12.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7, який на день смерті заповідача не змінено та не скасовано.

Згідно даних приватного нотаріусу Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7 № 66/01-16 від 21.02.2017 року, після смерті ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини за заповітом звертався позивач ОСОБА_2, інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини за законом чи за заповітом не зверталися.

Факт прийняття позивачем спадщини, у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України строк, також підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом серії НАР 298629 від 28.08.2015 року.

Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 даного Кодексу визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Поскільки відповідач не заперечує проти задоволення позову, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після померлої ОСОБА_5, не має, тому суд вважає можливим позов задовольнити, встановивши факт прийняття спадщини ОСОБА_4, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 та визнати за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1217, 1235, 1268, 1270 ЦК України, керуючись ст. 15, 30, 62, 130, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Суботівської сільської ради Чигиринського району про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом після померлої 19 січня 2014 року ОСОБА_5 право власності на земельну частку (пай), розміром 2,26 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розтарованої в адміністративних межах Суботівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області, яка відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0295989, зареєстрованого на імя ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя О.Г.Івахненко