АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів Владичана А.І., Міцнея В.Ф.,

секретар Скакун К.В.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом спадкодавця, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з вищевказаним позовом до суду та посилалось на те, що відповідно до укладеного договору №СVСWAU00040685 від 08.06.2007 року ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 9171,19 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 07.06.2012 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року позичальник ОСОБА_3 померла.

На виконання вимог ч.2 ст.1281 ЦК України 22.02.2016 року банком направлено претензію кредитора до Вижницької державної нотаріальної контори, з якої 10.03.2016 року отримано відповідь про те, що спадкова справа після померлої ОСОБА_3 заведена 01.03.2010 року.

Вважало, оскільки відповідач прийняв спадщину, до складу якої входить, у тому числі, кредитні зобов'язання померлого позичальника ОСОБА_3, через що просило стягнути з ОСОБА_2 на їх користь заборгованість у розмірі 2009,33 доларів США за кредитним договором №СVСWAU00040685 від 08.06.2007 року та судовий збір.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2016 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

Справа №713/1140/16 Провадження №22-ц/794/259/17 Категорія 19/27

Головуючий у 1-й інстанції Пилип'юк І.В. Доповідач Лисак І.Н.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ПАТ КБ «ПриватБанк» подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати як незаконне та ухвалити нове про задоволення вимог.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, посилається на те, що рішення суду першої інстанції є таким що відповідає наявним в справах доказам, а доводи, на які посилається апелянт, не є належними та обґрунтованими.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи в межах її обґрунтувань та заявлених в суді першої інстанції вимог, вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд керується ст.303 ЦПК України та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

На підставі ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

В силу ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно абз. 1 ч.1 ст. 60 ЦПК України та ч. 3 цієї норми кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції прийшов до висновку стосовно того, що відповідач не є спадкоємцем померлої у договірному зобов'язанні особи, а позивачем протягом розгляду справи не заявлялось клопотання про заміну неналежного відповідача належним, з чим погоджується колегія суддів.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та правову природу спору між сторонами, а саме наявність між ПАТ КБ «ПриватБанк» та померлою ОСОБА_3 кредитних зобов'язань на підставі договору №CVСWAU00040685 від 08.06.2007 року, факту смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року боржника ОСОБА_3, що сторонами не спростовується, отже не підлягає перевірці судом апеляційної інстанції.

За правилами ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Пунктом 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» №5 від 30.03.2012 року роз'яснено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Виходячи з наведеного, при вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов'язані із наявністю невиконаних договірних зобов'язань, з'ясуванням вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред'явлення вимоги до спадкоємців боржника.

Як вбачається із наданої позивачем копії паспорта боржника за кредитним договором серії НОМЕР_4, стороною договору виступала ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.13,15).

Копією паспорта серії НОМЕР_3 (а.с.19) позивач доводив, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 Інших доказів прийняття ОСОБА_2 у спадщину майна ОСОБА_3, як і його перелік та вартість, коло інших спадкоємців або їх відсутність банком не зазначалося.

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_2, його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, 1970 р.н., а не ОСОБА_3, що також підтверджено довідкою про склад сім'ї (а.с.142-143).

Будь-яке інше споріднення та підстави відносити ОСОБА_2 до кола спадкоємців померлої ОСОБА_3 позивачем не зазначено та не доведено, що унеможливлює застосування як на підставу задоволення позовних вимог ст.1282 ЦК України за відсутності ознаки спадкоємця.

Позивачем з метою належного захисту порушеного права на пропозицію суду не було заявлено клопотань щодо визначення та залучення належного відповідача в порядку ст.33 ЦПК України.

За відсутності доказів належності ОСОБА_2 до кола спадкоємців померлої ОСОБА_3 не підлягає встановленню в рамках цієї справи з неналежним відповідачем розмір невиконаних зобов'язань на момент смерті, обставин прийняття спадщини, розмір та вартість спадкового майна, кола спадкоємців та дотримання позивачем преклюзивних строків пред'явлення вимог до них.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують відповідності висновків суду обставинам справи, а також стосуються вимог та обґрунтувань поза їх межами, через що рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2016 року підлягає залишенню без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді :