Єдиний унікальний номер (справа №) 216/5565/16-ц
Номер провадження у суді 2/216/645/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кузнецова Р.О.

за участю:

секретаря судового засідання Павленко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

17 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням сімейних відносин і неможливістю збереження сімї.

У позовній заяві зазначено, що 01 жовтня 2004 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 446. Від шлюбу мають дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з відповідачем та перебуває на повному її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося. Причиною розпаду сім`ї є те, що під час спільного проживання відносини між сторонами погіршились, у будинку часто з`являлися сварки, через що злагода, мир та порозуміння зовсім зникли. Сторони вирішили спробувати жити окремо, однак, за роки окремого життя сторони стали зовсім чужими одне одному, непорозуміння між ними зросло ще більше. На даний момент сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, мають своє особисте життя. Позивач зустрів жінку, з якою мешкає вже тривалий час, веде спільне господарство та має намір у найближчому майбутньому створити іншу сім`ю. Позивач переконаний, що подальше зберігання шлюбних відносин з відповідачем є недоцільним, існуюче одруження є лише формальним, а розлучення необхідною процедурою. З відповідачем позивач не спілкується, не знає її точного місця проживання, у позовній заяві вказав адресу останнього відомого місця реєстрації відповідача. Позивач стверджує, що відповідач має особисте життя та перебуває у цивільному шлюбі з іншим чоловіком. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що вони стали зовсім чужими одне одному та позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме їх інтересам, на примирення з відповідачем не згодний. Спору з приводу місця проживання доньки, яка проживає з відповідачем, та майнового спору, не мають.

Позивач, який належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить телефонограма № 93 від 30.01.2017 (а.с.23), не використав наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, у судове засідання не зявився, від нього надійшла заява, в якій просив розглянути справу за його відсутності, а також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.31).

Відповідач ОСОБА_2, яка належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить телефонограма № 93/1 від 30.01.2017 (а.с.23/1), у судове засідання не з`явилась, від неї надійшла заява, в якій просила розглянути справу за її відсутності, а також зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.29).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 01 жовтня 2004 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 446, що підтверджено свідоцтвом про одруження серії І-КИ № 221233 (а.с.7).

Крім того, як вбачається зі свідоцтва про народження серії І-КИ № 261333, подружжя має неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, виданого 13.04.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 260 (а.с.8).

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично припинили шлюбні відносини, тривалий час не проживають однією сімєю і не ведуть сумісне господарство. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків, між ними встановились неприязні взаємовідносини. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно положень статті 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обовязки.

Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання кожного з них продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та збереження їх сімї неможливе і суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі чоловіка, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Крім того, за приписами ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

За приписами частини 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, що становить 551,20 грн.

Отже з урахуванням наведеного з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 11, 60, 174, 212, 213, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 110-112 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 01 жовтня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Центрально-Міського районного управління юстиції м. Кривого рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 446, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), яка мешкає за адресою: 50000, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Незабудок, будинок 35, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_2), який зареєстрований та мешкає за адресою: 50000, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Горького, будинок 21, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 (пятсот пятдесят одної) гривні 20 копійок.

Шлюб вважається припиненим у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Рішення може бути оскаржене сторонами в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а у разі відсутності особи яка має право на апеляційне оскарження, протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано, а у разі її подання - після розгляду справи апеляційним судом, якщо його не скасовано судом апеляційної інстанції.

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О. Кузнецов