Справа № 182/7058/16-ц
Провадження № 2/0182/513/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.04.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі :

головуючого судді Багрової А.Г.

за участю секретаря Снєгульської В.М.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство ОСОБА_3 «Державний ощадний банк України» звернувся з позовом до ОСОБА_1 та просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором №1091/1 від 23.02.2006 року в розмірі 3973,76 грн., що складається з простроченої заборгованості за кредитом в розмірі 3157,25 грн., простроченої заборгованості по відсоткам в розмірі 746,51 грн., комісії 70 грн., а також судовий збір в розмірі 1378 грн..( а.с.2-3)

В обґрунтування позову послався на те, що відповідач отримав кредит в розмірі 5000 грн. для придбання побутової техніки зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 22.02.2008 року. Відповідач не виконує свої зобовязання за договором внаслідок чого виникла заборгованість.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності на позовних вимогах наполягає в повному обсязі. ( а.с. 4)

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував та суду пояснив, що позивач пропустив строк звернення з цим позовом до суду, оскільки строк дії договору сплив 22.02.2008 року, просить застосувати строки давності до предявлених позовних вимог, він заборгованості перед банком не має, оскільки кредит не укладав, ніяких платежів за договором ніколи не здійснював. Ніякого договору з позивачем він не укладав, договір укладено в той час коли він втратив паспорт, а копія паспорта, що міститься в справі містить виправлення, що підтверджує те, що жодних відносин з банком він не має. До того ж в договорі не його підпис, що навіть видно візуально без експертизи. Жодного листа з 2006 року від банку про наявність кредиту до дня отримання позову , що направлено судом, він не отримував (а.с.19).

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що до позовної заяви позивачем надано копію кредитного договору від 23.02.2006 року № 1091/1 для придбання побутової техніки , що укладений між сторонами по справі , на строк до 22.02.2008 року ( а.с.7-8).

Згідно розрахунку ОСОБА_1 станом на 05.04.2016 року має заборгованість перед банком в розмірі 3973 грн. 76 коп.(а.с.6)

З наданого позивачем розрахунку не вбачається взагалі будь-якого розрахунку, окрім загальної суми заборгованості по кредиту.

Позивач , в обґрунтування позовних вимог, не надав відомості про отримання позивачем кредитних коштів за договором. Також не надано і відомості про періоди виконання позичальником своїх зобовязань за договором та час з якого позичальник став неналежно виконувати умови кредитного договору.

До того ж суд звертає увагу на те, що в доданій до позову копії паспорту відповідача містяться виправлення щодо року народження ОСОБА_1В.(а.с.5), підпис позичальника на договорі навіть візуально видно, що вчинений іншою особою, що викликає сумніви в тому, що дійсно відповідач підписував та укладав кредитний договір з позивачем, а також отримував кредитні кошти.

Як вбачається із змісту позовної заяви та пояснень відповідача в судовому засіданні строк дії договору закінчився 22.02.2008 року.

Як вбачається з пояснень відповідача, про наявність зазначеного кредитного договору від 23.02.2006 року йому стало відомо лише з часу отримання позовної заяви направленої судом із викликом до суду. До цього час відповідач взагалі не отримував будь-яких вимог банку щодо виконання кредитного договору.

Позивачем суду також не надано відомості про те, що відповідач ОСОБА_1 повідомлявся про наявність невиконаних перед банком зобовязань протягом дії договору та після закінчення строків дії договору.

Отже строку дії договору закінчився 22.02.2008 року

Відповідно до статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено вище, суду взагалі не надано будь-яких доказів щодо отримання відповідачем коштів та здійснення останнім платежів за кредитним договором, а з позовом позивач звернувся лише 21.12.2016 року.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Статтею 258 ЦК України передбачена спеціальна позовна давність для окремих видів вимог. Згідно із частиною першою статті 259 ЦК України позовна давність, установлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, письмового договору між сторонами про збільшення строку позовної давності не укладалось.

Оскільки як вище встановлено, право на позов у позивача виникло у лютому 2008 року, то суд дійшов до висновку, що пред`явлення позову тільки 21.12.20016 року відбулось зі спливом строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що у позові Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» слід відмовити повністю відповідно до статті 256-261, 266, 267 ЦК України у звязку зі спливом позовної давності.

Керуючись ст.ст. 251, 256-261,266,267 ЦК України, ст.ст. 10,11,60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_4