Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/84/17

27 лютого 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої-судді Круль І.В.

з участю: секретаря Матлюк Л.Г.

позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Богородчани справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони одружилися 13 травня 2013 року, зареєструвавши шлюб в Радчанській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 7. В шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбні відносини між ними не склалися, припинили спільне проживання. Шлюб існує формально.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала з наведених у позовній заяві підстав, просить шлюб розірвати.

Відповідач позов визнав, згідний на розірвання шлюбу. Миритися не бажає.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, які подані в розпорядження суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

Ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони одружилися 13 травня 2013 року, зареєструвавши шлюб в Радчанській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 7. В шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Шлюбні відносини між сторонами не склалися, припинили спільне проживання. Шлюб існує формально. Сім'я розпалась. Обоє згідні на розірвання шлюбу. Миритись не бажають.

Враховуючи, що сторони проживають окремо, сімейних відносин не підтримують, та наполягають на розірванні шлюбу, вважаючи, що сім'я розпалась, а тому суд вважає, що подальше збереження подружжям шлюбу є недоцільним.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати.

На підставі ст.ст. 110, 112, 115 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 174, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, зареєстрований 13 травня 2013 року в Радчанській сільській раді Тисменицького району Івано-Франківської області, актовий запис № 7 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з часу оголошення.

Головуюча Круль І.В.