Справа № 214/459/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

20 лютого 2017 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлокомсервіс-КР" про видачу судового наказу за вимогою про солідарне стягнення з боржників ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за спожиті жилово - комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду з зазначеною заявою 23.01.2017 року, в якій просив суд видати наказ за вимогою про солідарне стягнення з боржників ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за комунальні послуги за період з 01.12.2014 року по 01.01.2017 рік в розмірі 5353 грн., інфляційних втрат 1110,17 грн. та 3% річних 198,88 грн., а також витрат по сплаті судового збору в сумі 800 грн.

20.02.2017 року на запит суду в порядку ч.6 ст.100 ЦПК України надійшли відомості з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про зареєстроване місце проживання боржників.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано у разі, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням інфляції та 3% річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України, суддя відмовляє в прийнятті заяви про видачу судового наказу у разі, якщо із заяви та поданих документів вбачається спір про право.

Виходячи з положень п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 року, наявність спору про право, яке є підставою для відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги, документів, доданих до заяви.

Наявність спору про право можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника, його порушення або документів, що підтверджують виникнення права вимоги, з яких би вбачалось, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором).

Як вбачається зі змісту заяви, представник заявника просить стягнути у соліданому порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість по сплаті наданих ним послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території, в той час як жодних належних доказів, які б підтверджували фактичне надання та отриманнями ними від ТОВ "Житлокомсервіс-КР», як споживачів таких послуг, у тому числі в період з 01.12.2014 року по 01.01.2017 рік, суду не надано.

Крім того, як вбачається зі змісту заяви про видачу судового наказу, заявник просить стягнути заборгованість по сплаті наданих ним послуг з ОСОБА_2, ОСОБА_3 за період 01.12.2014 року по 01.01.2017 року в розмірі 5353,09 грн., в той час як із доданого до заяви розрахунку заборгованості за житлово - комунальні послуги, вбачається, що загальний розмір заборгованості за надані житлово - комунальні послуги за вказаний період становить - 3889,45 грн., що менше суми боргу ніж зазначено у заяві про видачу судового наказу.

Більше того, з наданих суду матеріалів не можливо встановити безспірність заявленої суми заборгованості з огляду на відсутність доказів, які б свідчили про направлення на адресу боржників попереджень про існуючу суму заборгованості, факт визнання ними такої суми, ухилення від її виплати в добровільному порядку, що суд розцінює як обставини їх необізнаності із заявленою сумою боргових зобовязань.

Зважаючи на те, що наказне провадження є спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві, розгляд якого проводиться без проведення судового засідання, без виклику стягувача та боржника, на основі доданих до заяви документів, що не дає можливості боржнику в повному обсязі реалізувати свої права відповідно до ст. 27 ЦПК України та надати заперечення, а із заяви та поданих документів вбачається спір про право, суд, вважає, що в прийнятті заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ЦПК України, відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст.3, 5-8, 11, 14, 96, 100, 101, 107, 109, 208-210, 212, 213, 293, 294 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлокомсервіс-КР" про видачу судового наказу за вимогою про солідарне стягнення з боржників ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованості за спожиті жилово - комунальні послуги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Гринь Н.Г.