Справа № 2-з-177/17
У Х В А Л А

15 травня 2017 року суддя Солом"янського районного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді КІЗЮН Л.І.

при секретарі: Слепусі О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2, про визнання патенту України НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» недійсним, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернлався до суду з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2, про визнання патенту України НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» недійсним, в якому просить визнати недійсним повністю патент України НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1», зареєстрований на ім'я ОСОБА_2; зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України внести відомості до Державного реєстру патентів України на корисні моделі про визнання патенту України НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» недійсним повністю; зобов'язати Державну службу інтелектуальної власності України опублікувати в офіційному бюлетені «Промислова власність» відомості про визнання патенту України НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» недійсним повністю.

До суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, зокрема, представник позивача просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

заборони Державній службі інтелектуальної власності України (03035, м. Київ, вул. В. Липківського, 45; ) до набрання судовим рішенням законної сили вносити відомості до Державного реєстру патентів України на корисні моделі щодо патенту України НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1», які стосуються: змін, пов'язаних зі зміною особи власника патенту; видачі ліцензії на використання корисної моделі; відмови від патенту повністю або частково; зміни обсягу прав у разі часткової відмови від патенту.

Так, заявник посилається на те, що у випадку подання ОСОБА_2 до Державної служби інтелектуальної власності України будь-яких заяв по реалізації своїх прав, вказаних в ст. 28 Закону України «Про охорону прав на винаходи і корисні моделі» та прийнятті Державною службою інтелектуальної власності України на підставі цих документів рішень про внесення до реєстру відповідних змін, під час розгляду зазначеної справи в суді, може виникнути ситуація коли неможливо буде виконання рішення суду, оскільки власником оспорюваного патенту до вступу рішення в законну силу, може стати інша особа. Це, в свою чергу, зробить неможливим визнання недійсним спірних патентів, які видані на ім'я ОСОБА_2, утруднить та затягне вирішення спору по суті, оскільки потрібно буде залучати до справи нових учасників та призведе до порушення строків розгляду справи.

Статтею 151 ЦК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 152 ЦПК України).

Так, метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого.

Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його, а також вчиняти дії, які унеможливлять розгляд справи у терміни, встановлені процесуальним законом. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення, а також розгляд справи у розумні строки.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову, може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Згідно з роз'ясненнями наданими у п.п. 1,4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заява представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 не містить в собі обґрунтування того, що забезпечення позову має бути здійснено саме у такий спосіб, на якому наполягає заявник, обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, або існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Предметом даного спору є визнання недійсним повністю патенту України НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1», зареєстрованого на ім'я ОСОБА_2.

Відносини, що виникають у зв'язку з набуттям і здійсненням прав власності на знаки для товарів і послуг в Україні регулюються Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг».

Звертаючись із вимогою про визнання недійсним повністю патенту України НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1», зареєстрованого на ім'я ОСОБА_2, заявник не обґрунтував, що забезпечення позову має бути здійснено у спосіб, зазначений в заяві.

Таким чином, забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Причому заявник зобов'язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, заявник не надав та не зазначив докази, які б свідчили про те, що невжиття запропонованих заходів забезпечення позову, призведе до наслідків, зазначених у частині 3 статті 151 ЦПК України.

Заходи забезпечення позову у вигляді заборони ДСІВ України вносити відомості до Державного реєстру патентів України на корисні моделі щодо патенту України НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1», які стосуються: змін, пов'язаних зі зміною особи власника патенту; видачі ліцензії на використання корисної моделі; відмови від патенту повністю або частково; зміни обсягу прав у разі часткової відмови від патенту, заявленим позивачем вимогам не відповідають, виходять за межі позову, стосуються невизначеного кола інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням зазначених заходів забезпечення позову.

Про реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, заявником не доведено.

Враховуючи викладене, у задоволенні клопотання про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_2, про визнання патенту України НОМЕР_1 на корисну модель «ІНФОРМАЦІЯ_1» недійсним - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали до Апеляційного суду м. Києва через районний суд.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн