Провадження № 2/641/465/2017 Справа № 641/3892/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ященко С.О.,

при секретарі судового засідання Ємельяненко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до ПАТ "Українська транспортна страхова компанія"

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ПАТ "Українська транспортна страхова компанія", в якому з урахуванням зміненої та доповненої позовної заяви від 22.12.2016 року просить стягнути з ПАТ "УТСК" на користь позивача страхове відшкодування по матеріальній шкоді у розмірі 31081,25 грн., пеню за затримку платежу у розмірі 4509,63грн., страхове відшкодування по збиткам по здоров'ю у розмірі 2 040, 79 грн., а також судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що він на підставі довіреності від 05.12.2013 року користується автомобілем "ВАЗ", державний номер НОМЕР_1. 24 лютого 2016 року на перехресті вул. Зернової та пр-ту Гагаріна в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "ВАЗ", державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "Chevrolet", державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "ВАЗ", державний номер НОМЕР_1, був пошкоджений, а позивачу завдано матеріальну шкоду, яка згідно звіту № 1036, виданого ФОП ОСОБА_3 від 28.03.2016 року, складає 40 101, 56 грн. Страхування цивільної відповідальності відповідача забезпечено ПАТ "УТСК". Також в результаті ДТП завдано шкоду здоров'ю позивача, він змушений був звернутися за медичною допомогою, шкода, заподіяна здоров'ю, складає 2 040, 79 грн.

Дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПАТ "УТСК", а тому позивач просить стягнути шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою, з ПАТ "УТСК". Крім того, виплату страхового відшкодування затримано відповідачем на 176 днів, а тому позивачем нараховано пеню.

В судовому засіданні позивач змінені та доповнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити.

ПАТ "УТСК" до суду подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника страхової компанії.

Також матеріали справи містять заперечення ПАТ "УТСК", в яких страхова компанія зазначає, що матеріалами справи не доведено заподіяння позивачеві під час ДТП тілесних ушкоджень, а тому пред'явлення до стягнення страхового відшкодування по збиткам по здоров'ю є безпідставним. Крім того, зазначає, що заява позивача про страхове відшкодування надійшла до ПАТ "УТСК" 30.03.2016 року, а вже 21.04.2016 позивач подав цей позов до суду, тобто до спливу 90 днів, передбачених чинним законодавством для виплати страхового відшкодування. Статтею 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній справі, перебіг строку припиняється до дати, коли страховику стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. З огляду на викладене, відповідач вважає, що підстави для стягнення пені відсутні.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 лютого 2016 року на перехресті вул. Зернової та пр-ту Гагаріна в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "ВАЗ", державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "Chevrolet", державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18 березня 2016 року встановлено, що ДТП сталась з вини водія ОСОБА_2, який порушив вимоги п. 8.7.3. Правил дорожнього руху України.

Відносно водія автомобіля "ВАЗ", державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_1 протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався, порушень ним Правил дорожнього руху України встановлено не було.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю, яким керував позивач, завдані механічні пошкодження.

Згідно звіту автотоварознавчого дослідження № 1036 від 26.02.2016 року, складеного ФОП ОСОБА_4, розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження автомобіля "ВАЗ", державний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску на час дорожньо-транспортної пригоди складає 40 101 грн. 56 коп.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс АЕ/5336364 від 22 лютого 2016 року), ПАТ "Українська транспортна страхова компанія" здійснює страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_2.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"у зв'язку з пошкодженням, транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

При цьому, відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Враховуючи, що договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/5336364 передбачена франшиза у розмірі 1000грн., суд дійшов висновку про те, що страхове відшкодування має бути зменшене на розмір франшизи.

Крім того, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення майнової шкоди на суму податку на додану вартість з огляду на наступне.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Із зазначеної норми матеріального права випливає, що збитки у вигляді податку на додану вартість виникають виключно при ремонті транспортного засобу у платника зазначеного податку. При ремонті транспортного засобу в особи, яка не є платником такого податку, у розмір збитку податок на додану вартість не включається, а тому не входить до складу витрат, пов'язаних із відновлювальним ремонтом автомобіля.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту оплати проведення ремонту транспортного засобу у платника податку на додану вартість, у судовому засіданні позивач зазначив, що ремонт автомобіля не здійснювався.

З суми матеріальної шкоди розмір податку на додану вартість складає 8020,31грн., і страхове відшкодування підлягає зменшенню на вказану суму.

Зазначене не перешкоджає позивачеві в подальшому звернутися до суду з позовом про стягнення суми податку на додану вартість у випадку проведення ремонту належного їм транспортного засобу з оплатою податку на додану вартість.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з ПАТ "УТСК" на користь позивача страхового відшкодування у розмірі 31081,25 грн. підлягають задоволенню (40101,56грн. - 1000грн. - 8020,31грн.).

Крім того, згідно ч. 2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Як вбачається з матеріалів справи, заяву про виплату страхового відшкодування позивачем подано до ПАТ "УТСК" 30.03.2016 року. З пояснень позивача у судовому засіданні встановлено, що до теперішнього часу виплата страхового відшкодування не здійснена.

У відповідності до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Однак, у відповідності до ч. 2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У квітні 2016 року, до сплину передбачених ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" 90 днів на виплату страхового відшкодування, позивач звернувся до суду з цим позовом, а тому підстави для стягнення пені відсутні.

Згідно ст. 24.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов'язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров'я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

У відповідності до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

На підтвердження наявності підстав для стягнення страхового відшкодування по збиткам по здоров'ю у розмірі 2 040, 79 грн. позивачем до матеріалів справи додано копію виписки з історії хвороби № 1324 про перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у КЗОЗ "Харківська міська клінічна лікарня № 13" у період з 01.03.2016 року та 11.03.2016 року, копію довідки про термін тимчасової непрацездатності від 11.03.2016 року та копії касових чеків про придбання ліків.

При цьому, суд зазначає, що дорожньо-транспортна пригода сталась 24 лютого 2016 року, а госпіталізація ОСОБА_1 до КЗОЗ "Харківська міська клінічна лікарня № 13" здійснена тільки 01.03.2016 року, а тому матеріалами справи не доведено, що витрати на лікування у розмірі 2040,79грн. понесені позивачем саме внаслідок ДТП.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ "Українська транспортна страхова компанія" на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 31081,25 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 501, 24 грн., а всього 31582(тридцять одна тисяча п'ятсот вісімдесят дві) грн. 49 коп.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. О. Ященко