Справа № 439/1507/15 Головуючий у 1 інстанції: Петейчук Б.М.
Провадження № 22-ц/783/640/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і ОСОБА_2,

при секретарі Жукровській Х.І.,

за участю позивача ОСОБА_3 і його представника адвоката ОСОБА_4;

ОСОБА_5 і ОСОБА_6 представників КП «Бродиводоканал»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, представника ОСОБА_3, та апеляційною скаргою Комунального підприємства «Бродиводоканал» на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Бродиводоканал», в якому просив суд визнати протиправним та скасувати наказ КП «Бродиводоканал» від 07.09.2015 року № 60 «Про встановленя режиму роботи», стягнути з КП «Бродиводоканал» в свою користь різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи за період з 02.02.2015 року по 29.06.2016 року в розмірі 56 468 грн. 14 коп.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що 20 травня 1994 року позивач був прийнятий на роботу інженером-постачальником в Бродівське ДПВКГ, яке у подальшому було перейменовано в ДКП «Бродиводоканал», а з 03 березня 2004 року перейменовано в КП «Бродиводоканал». З 01 липня 1998 року працював на посаді інженера з експлуатації машинно-тракторного парку, а з 03.01.2012 року - на посаді механіка дільниці автомобільно-технічної експлуатації. Наказом від 07 вересня 2015 року № 60 «Про встановлення режиму роботи» йому, як механіку дільниці автомобільно-технічної експлуатації КП «Бродиводоканал», з 08 вересня 2015 року було встановлено наступний режим роботи: понеділок-четвер - з 08.00год. до 10.00 год. та з 15.15 год. до 17.15 год.; п'ятниця - з 08.00 год. до 10.00 год. та з 14.00 год. до 16.00год.; субота, неділя - вихідні дні. З наказом його ознайомили 08 вересня 2015 року. Позивач зазначав, що адміністрація порушила вимоги ст. 32 КЗпП України, згідно якої про зміну режиму роботи працівник повинен бути попереджений за два місяці (а.с. 1-2).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ КП "Бродиводоканал" № 60 від 07 вересня 2015 року «Про встановлення режиму роботи».

Стягнуто з КП «Бродиводоканал» на користь ОСОБА_3 за період 02 лютого 2015 року по 29 червня 2016 року різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи в розмірі 51 191 грн. 47 коп.

Допущено негайне виконання рішення суду в частині виплати працівникові заробітної плати за один місяць (а.с. 75-78).

Дане рішення оскаржили представник позивача та відповідач.

Представник позивача ОСОБА_4 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що судом першої інстанції не було враховано те, що розрахунок коштів, які стягувались на підставі рішення Апеляційного суду Львівської області від 03.03.2016 року у справі № 439/1386/15, здійснювався в період дії наказу, що ним оскаржується, та не стосувався виплати різниці у середньому заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (а.с. 88).

Відповідач у поданій ним апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у позові відмовити повністю, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що оскаржуваним наказом роботодавцем лише врегульовано робочий час позивача, а саме - розпорядок його роботи в межах пятиденного робочого тижня.

Зазначає, що судом не взято до уваги те, що позивач працював на посаді «механіка дільниці автомобільно-технічної експлуатації», яка становила 0,5 штатної одиниці на підставі наказу КП «Бродиводоканал» від 30 жовтня 2014 року № 124 «Про внесення змін до структури та штатного розпису КП «Бродиводоканал» та наказу КП «Бродиводоканал» від 01 вересня 2015 року № 59, а оскаржуваний наказ від 07 вересня 2015 року № 60 не є підставою для перерахунку заробітної плати на 1,0 штатної одиниці.

Вважає, що суд безпідставно донарахував позивачу кошти за час роботи, яку ОСОБА_3 не виконував, а саме - за 0,5 штатної одиниці (а.с. 80-82).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін та їхніх представників на підтримання доводів поданих ними апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника позивача до задоволення не підлягає, а апеляційна скарга відповідача підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 32 КЗпП України встановлено, що про зміну істотних умов праці (в тому числі) режиму роботи працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Як вбачається з самої назви наказу відповідача від 07.09.2015 року № 60 „Про встановлення режиму роботи, позивачу з 08.09.2015 року було встановлено новий режим роботи, а відтак відповідач зобовязаний був повідомити позивача про це не пізніше ніж за два місяці, однак останнього було повідомлено про новий режим роботи лише 08.09.2015 року у день введення цього режиму у дію.

За вище наведених обставин суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про порушення відповідачем норм чинного трудового законодавства, а відтак про протиправність наказу відповідача від 07.09.2015 року № 60 „Про встановлення режиму роботи, і доводи апеляційної скарги відповідача цього висновку не спростовують.

Як вбачається зі змісту наказу відповідача від 30.10.2014 року № 124 „Про внесення змін до структури та штатного розпису КП „Бродиводоканал, з 02.02.2015 року на підприємстві було введено нову структуру і (зокрема) встановлено 0,5 штатної одиниці «механіка дільниці автомобільно-технічної експлуатації» - посади, яку займав позивач.

Як встановлено судом та стверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 вище згаданий наказ від 30.10.2014 року № 124 „Про внесення змін до структури та штатного розпису КП „Бродиводоканал оскаржував в судовому порядку, однак рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 18.02.2015 року йому було відмовлено в задоволенні цієї позовної вимоги. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 18.06.2015 року вище згадане рішення Бродівського районного суду Львівської області від 18.02.2015 року в частині вирішення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу від 30.10.2014 року № 124 „Про внесення змін до структури та штатного розпису КП „Бродиводоканал залишено без змін (а.с. 66-67). Як визнав в суді апеляційної інстанції сам ОСОБА_3, ним вище згадані судові ріщення оскаржувались у касаційному порядку, однак судом касаційної інстанції було відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Таким чином, законність наказу відповідача від 30.10.2014 року № 124 „Про внесення змін до структури та штатного розпису КП „Бродиводоканал перевірялась в судовому порядку судами всіх інстанцій, які у підсумку дійшли до висновку про законність згаданого наказу.

Як вбачається з заяви позивача про збільшення позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача „різницю в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи за період з 02.02.2015 року по 29.06.2016 року, тобто по день його звільнення з роботи (а.с. 39-40).

В той же час, як також встановлено судом та стверджується матеріалами справи, ОСОБА_3 у вересні 2015 року (коли вже судами було встановлено законність наказу відповідача від 30.10.2014 року № 124 „Про внесення змін до структури та штатного розпису КП „Бродиводоканал) вже звертався до суду з позовом до КП „Бродиводоканал про стягнення з відповідача на його користь „недонарахованої і не виплаченої заробітної плати за період з 01.01.2012 року по 01.08.2015 року і рішенням Апеляційного суду Львівської області від 03.03.2016 року його позов було частково задоволено та стягнуто з відповідача на його користь 61 002 грн. 26 коп. „недонарахованої і не виплаченої заробітної плати за період з 01.01.2012 року по 01.08.2015 року (а.с. 41-46).

Таким чином, по спору між ОСОБА_3 і КП „Бродиводоканал з приводу „недонарахованої і не виплаченої заробітної плати за період з 02.02.2015 року по 01.08.2015 року вже існує рішення суду, яке набрало законної сили, а відтак відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 в частині позовних вимог за згаданий період, оскільки це б фактично було переглядом вище згаданого рішення Апеляційного суду Львівської області від 03.03.2016 року.

Іншим рішенням суду, а саме рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 14 червня 2016 року, було задоволено позов ОСОБА_3 до КП „Бродиводоканал: поновлено позивача на роботі та стягнуто з відповідача на його користь 4 569 грн. 40 коп. за час перебування у вимушеному прогулі у період з 09.12.2015 року по 11.03.2016 року (а.с. 34, 107-111). Як вбачається з мотивувальної частини згаданого рішення суду першої інстанції, суд погодився з доводами позивача, який сам стверджував, що його середньоденна заробітна плата становить 68 грн. 20 коп., виходячи з чого за згаданий період на його користь і слід стягнути 4 569 грн. 40 коп. (а.с. 110).

Таким чином, по спору між ОСОБА_3 і КП „Бродиводоканал з приводу нарахування та виплати заробітної плати за період з 09.12.2015 року по 11.03.2016 року також вже існує рішення суду, яке набрало законної сили, а відтак відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 в частині позовних вимог за згаданий період, оскільки це б також фактично було переглядом вище згаданих судових рішень, які набрали законної сили.

Як вбачається з мотивувальної частини оскаржуваного рішення, вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої заробітної плати суд першої інстанції взяв за основу розрахунок, який був наданий самим позивачем без витребування у відповідача довідок про нараховану та виплачену позивачу заробітну плату з урахуванням фактичної трудомісткості (табелів обліку використання робочого часу), які були витребувані у відповідача судом апеляційної інстанції в ході апеляційного розгляду справи.

Як стверджується вище згаданими табелями обліку використання робочого часу, позивач у період з 02.02.2015 року по 29.06.2016 року працював неповний робочий день - по 4 години (на 0,5 штатної одиниці), як це і було встановлено вище згаданим наказом від 30.10.2014 року № 124 „Про внесення змін до структури та штатного розпису КП „Бродиводоканал (а.с. 112-129).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 визнав, що дійсно в згаданий період він працював по 4 години в день, виходячи з чого йому і нараховувалась та виплачувалась заробітна плата, однак без урахування коефіцієнтів, які передбачені умовами Територіальної угоди між Львівською ОДА і обєднанням роботодавців та профспілковими обєднаннями Львівської області.

Колегія суддів погоджується з доводами позивача стосовно неправильного нарахування йому відповідачем заробітної плати у періоди з 01 серпня по 08 грудня 2015 року включно та з 12 березня по 29 червня 2016 року включно, оскільки факт неправомірного застосування відповідних коефіцієнтів для обрахунку зарплати позивача на посаді, яку він займав (механіка), було встановлено вище згаданимрішенням Апеляційного суду Львівської області від 03.03.2016 року по справі по спору також між ОСОБА_3 та КП „Бродиводоканал (а.с. 41-46) і такий (у відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України) не підлягає доказуванню по даній справі.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у серпні 2015 року позивач відпрацював 20 робочих днів з 20 робочих днів по підприємству.

Таким чином, позивачу мало б бути нараховано та виплачено 2 166 грн. 09 коп. (1 218 грн. (посадовий оклад) х 1,2 (мінімальна заробітна плата х 1,2) х 2,28 (мінімальний коефіцієнт, який може бути встановлений для керівників дільниць підприємств водопровідно-каналізаційного господарства) х 1,3 (коефіцієнт співвідношення по підгалузях та за видами робіт для підприємств, які експлуатують системи водопостачання та водовідведення) х 0,5 ставки), однак йому було нараховано лише 1 315 грн. 44 коп., а відтак у серпні 2015 року позивачу не було доплачено 850 грн. 65 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у вересні 2015 року позивач відпрацював 21 робочий день з 22 робочих днів по підприємству.

Таким чином, позивачу мало б бути нараховано та виплачено 2 339 грн. 24 коп. (1 315 грн. 36 коп. (1 378 грн. (посадовий оклад) : 22 робочих дні по підприємству х 21 відпрацьований робочий день) х 1,2 х 2,28 х 1,3 х 0,5 ставки), однак йому було нараховано лише 1 255 грн. 65 коп., а відтак у вересні 2015 року позивачу не було доплачено 1 083 грн. 59 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у жовтні 2015 року позивач відпрацював 21 робочий день з 21 робочого дня по підприємству.

Таким чином, позивачу мало б бути нараховано та виплачено 2 450 грн. 64 коп. (1 378 грн. (посадовий оклад) х 1,2 х 2,28 х 1,3 х 0,5 ставки), однак йому було нараховано лише 1 315 грн. 44 коп., а відтак у жовтні 2015 року позивачу не було доплачено 1 135 грн. 20 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у листопаді 2015 року позивач відпрацював 20 робочих днів з 21 робочого дня по підприємству.

Таким чином, позивачу мало б бути нараховано та виплачено 2 333 грн. 94 коп. (1 312 грн. 38 коп. (1 378 грн. (посадовий оклад) : 21 робочий день по підприємству х 20 відпрацьований робочих днів) х 1,2 х 2,28 х 1,3 х 0,5 ставки), однак йому було нараховано лише 1 252 грн. 80 коп., а відтак у листопаді 2015 року позивачу не було доплачено 1 081 грн. 14 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у грудні 2015 року позивач відпрацював 6 робочих днів з 23 робочих днів по підприємству.

Таким чином, позивачу мало б бути нараховано та виплачено 639 грн. 30 коп. (359 грн. 48 коп. (1 378 грн. (посадовий оклад) : 23 робочих дні по підприємству х 6 відпрацьованих робочих днів) х 1,2 х 2,28 х 1,3 х 0,5 ставки), однак йому було нараховано лише 343 грн. 16 коп., а відтак у грудні 2015 року позивачу не було доплачено 296 грн. 14 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у березні 2016 року позивач відпрацював 11 робочих днів з 22 робочих днів по підприємству.

Таким чином, позивачу мало б бути нараховано та виплачено 1 225 грн. 32 коп. (689 грн. (1 378 грн. (посадовий оклад) : 22 робочих дні по підприємству х 11 відпрацьованих робочих днів) х 1,2 х 2,28 х 1,3 х 0,5 ставки), однак йому було нараховано лише 744 грн. 12 коп., а відтак у березні 2016 року позивачу не було доплачено 481 грн. 20 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у квітні 2016 року позивач відпрацював 21 робочий день з 21 робочого дня по підприємству.

Таким чином, позивачу мало б бути нараховано та виплачено 2 450 грн. 64 коп. (1 378 грн. (посадовий оклад) х 1,2 х 2,28 х 1,3 х 0,5 ставки), однак йому було нараховано лише 1 488 грн. 24 коп., а відтак у квітні 2016 року позивачу не було доплачено 962 грн. 40 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у травні 2016 року позивач відпрацював 19 робочих днів з 19 робочих днів по підприємству.

Таким чином, позивачу мало б бути нараховано та виплачено 2 578 грн. 68 коп. (1 450 грн. (посадовий оклад) х 1,2 х 2,28 х 1,3 х 0,5 ставки), однак йому було нараховано лише 1 566 грн., а відтак у травні 2016 року позивачу не було доплачено 1 012 грн. 68 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у червні 2016 року позивач відпрацював 17 робочих днів з 20 робочих днів по підприємству.

Таким чином, позивачу мало б бути нараховано та виплачено 2 191 грн. 88 коп. (1 232 грн. 50 коп. (1 450 грн. (посадовий оклад) : 20 робочих дні по підприємству х 17 відпрацьованих робочих днів) х 1,2 х 2,28 х 1,3 х 0,5 ставки), однак йому було нараховано лише 1 331 грн. 10 коп., а відтак у червніі 2016 року позивачу не було доплачено 860 грн. 78 коп., які і підлягають до стягнення.

Відтак, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає недоплачена заробітна плата за періоди з 01 серпня по 08 грудня 2015 року включно та з 12 березня по 29 червня 2016 року включно в розмірі 7 763 грн. 78 коп. (850 грн. 65 коп. + 1 083 грн. 59 коп. + 1 135 грн. 20 коп. + 1 081 грн. 14 коп. + 296 грн. 14 коп. + 481 грн. 20 коп. + 962 грн. 40 коп. + 1 012 грн. 68 коп. + 860 грн. 78 коп.).

З урахуванням вище наведеного оскаржуване рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача різниці в заробітку за час виконання в період з 02 лютого 2015 року по 29 червня 2016 року нижчеоплачуваної роботи підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про часткове задоволення згаданої позовної вимоги та стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої заробітної плати за періоди з 01 серпня по 08 грудня 2015 року включно та з 12 березня по 29 червня 2016 року включно в розмірі 7 763 грн. 78 коп..

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п. 1-4, 314 ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, представника ОСОБА_3, відхилити.

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Бродиводоканал» задовольнити частково.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2016 року в частині стягнення з Комунального підприємства «Бродиводоканал» на користь ОСОБА_3 різниці в заробітку за час виконання в період з 02 лютого 2015 року по 29 червня 2016 року нижчеоплачуваної роботи скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення, яким згадану позовну вимогу задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Бродиводоканал» на користь ОСОБА_3 недоплачену заробітну плату за періоди з 01 серпня по 08 грудня 2015 року включно та з 12 березня по 29 червня 2016 року включно в розмірі 7 763 (сім тисяч сімсот шістдесят три) грн. 78 коп. (з урахуванням всіх обовязкових платежів і зборів, які підлягають відрахуванню з заробітної плати).

В решті рішення Бродівського районного суду Львівської області від 24 жовтня 2016 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскарженим у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: