Справа № 502/520/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Урсул Г.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Кілія справу за заявою

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2,

заінтересована особа: Відділ Держгеокадастру у Кілійському районі Одеської області,

про

встановлення факту належності правовстановлюючого документу

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника 29.03.2017 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА № НОМЕР_1, виданого 14.12.2005 року Кілійською районною державною адміністрацією на ім'я «ОСОБА_5».

В обґрунтування своїх вимог представник заявника зазначила, що 14.12.2005 року на ім'я заявника було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА № НОМЕР_1, площею 2,82 га, яку передано їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Мирнівської сільської ради Кілійського району Одеської області. Однак, в зазначеному акті прізвище власника вказано помилково як «ОСОБА_5» замість правильного «ОСОБА_2». Після видачі державного акту заявнику ОСОБА_2 було здійснено заміну паспорта громадянина України, оскільки в попередньому паспорті, виданому їй 17.10.2001 року, було допущено помилку в написанні її прізвища, а саме було зазначено «ОСОБА_5», замість «ОСОБА_2».

26.01.2017 року ОСОБА_2 звернулась до Відділу Держгеокадастру у Кілійському районі Одеської області із заявою щодо внесення змін до державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА № НОМЕР_1. Однак, заявці було відмовлено у внесенні змін до вищевказаного державного акту.

Представник заявниці, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, однак надала заяву, відповідно до якої просить справу розглянути за її відсутності.

Представник Відділу Держгеокадастру у Кілійському районі Одеської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява, відповідно до якої він зазначає, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності.

На підставі письмових заяв суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини:

З державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА № НОМЕР_1, виданого 14.12.2005 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області № 761 від 20.12.2004 року, вбачається, що «ОСОБА_5» передано на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,82 гектарів, розташовану на території Мирнівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно паспорту серії НОМЕР_2, виданого Кілійським РВ ГУМВС України в Одеській області 25.04.2012 року, прізвище, ім'я, по батькові, дата народження заявниці - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно довідки № 5133/1 від 04.01.2017 року, виданої Кілійським районним сектором ГУДМС України в Одеській області, 17.10.2001 року громадянка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, була документована паспортом серії НОМЕР_3 Кілійським РВ УМВС України в Одеській області, в якому була допущена помилка, а саме прізвище на українській мові перекладено як «ОСОБА_5», що не збігається з прізвищем її чоловіка ОСОБА_3. 25.04.2012 року громадянка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, була документована паспортом серії НОМЕР_2 Кілійським РВ ГУМВС України в Одеській області у зв'язку з непридатністю до користування, а саме уточненням персональних даних, прізвище «ОСОБА_5» змінено на «ОСОБА_2». Громадянка ОСОБА_2 та громадянка ОСОБА_5 одна і та сама особа.

Отже, судом достовірно встановлено, що в державному акті на право приватної власності на землю серії ЯА № НОМЕР_1, виданого 14.12.2005 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області № 761 від 20.12.2004 року, було неправильно вказано прізвище власника, а саме: замість «ОСОБА_2» вказано «ОСОБА_5».

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

В п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

З інформаційного листа Відділу Держгеокадастру у Кілійському районі Одеської області від 26.01.2017 року № М-26/0-5/6-17 вбачається, що заявниця ОСОБА_2 зверталась до Відділу Держгеокадастру у Кілійському районі Одеської області з питанням про внесення змін до державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА № НОМЕР_1, однак їй було відмовлено в внесенні змін в зазначений акт.

У зв'язку з набранням чинності з 01.01.2013 року Закону України «Про Державний земельний кадастр», постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051 «про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» та відповідно до ст. 126 Земельного Кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а саме органом державної реєстрації прав.

Тому, з 01.01.2013 року органи Держземагентства позбавлені повноважень щодо реєстрації прав власності та користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Оскільки заявниця позбавлена можливості в позасудовому порядку виправити допущену помилку, суд вважає, що право власника землі підлягає судовому захисту, шляхом встановлення факту, що має юридичне значення, за правилами окремого провадження.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи вищезазначене, а також зважаючи не те, що заявниця дійсно позбавлена змоги в повній мірі користуватися та розпоряджатися своїм майном через неправильність запису у правовстановлюючому документі, а також на відсутність можливості в позасудовому порядку внести виправлення до правовстановлюючого документу, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 256, 257, 259 ЦПК України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА № НОМЕР_1, виданого 14.12.2005 року на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області № 761 від 20.12.2004 року на ім'я «ОСОБА_5».

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан