Провадження № 2/761/2190/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2017 року евченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарях Голопич Н.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа: Третя Київська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачів звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, мотивуючи свої вимоги наступним.ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_2 - ОСОБА_3. За свого життя у 1976 р. ОСОБА_3 дошлюбне прізвище - ОСОБА_3) стала членом ЖБК «Наука» та на підставі ордера на житлове приміщення № Г271777, виданого відповідно до рішення виконкому Шевченківської ради від 26.01.1976 р. № 26 вона та її чоловік ОСОБА_2 отримала право на зайняття двокімнатної квартири АДРЕСА_1 та вселилась у помешкання де і проживала до дня своєї смерті. ОСОБА_3 разом із своїм чоловіком мають доньку - ОСОБА_1. 19.03.1991 р. ОСОБА_3 повністю сплатила паєнакопичення за квартиру у розмірі 5 867 карбованців 00 коп. а отже і стала власником майна. Водночас зареєструвати своє право власності через хворобу не встигла, заповіту не склала. Третя Київська державна нотаріальна контора 21.05.2016 р. надала позивачам відповідь про те, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, зважаючи на те, що померла не мала правовстановлюючих документів на квартиру. Зважаючи на викладене. беручи до уваги вимоги чинного законодавства представник позивачів просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Представник позивачів просив розглядати справу за його відсутністю та відсутністю ОСОБА_1, ОСОБА_2 та задовольнити позов.

, Представник відповідача направив в адресу суду пояснення де зазначив, що просить на підставі наданих стороною доказів прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства та слухати справу у його відсутність.

Представник третьої особи просив слухати справу у його відсутність та зазначив, що не заперечує щодо задоволення позову.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно Рішення № 26 виконкому Шевченківської ради від 26.01.1976 року ОСОБА_3 як член житлово-будівельного кооперативу «Науковець» отримала ордер на право зайняття двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Як свідчать матеріали справи ОСОБА_3 була одружена з ОСОБА_2, що підтверджується відповідним свідоцтвом.

В період шлюбу у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1. народилась донька ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району м. Києва, актовий запис про смерть № 921 від 07.05.1994 р.

За свого життя ОСОБА_3, а саме 19.03.1991 сплатила паєнакопичення на квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою ЖБК «Науковець», що її долучено до матеріалів справи.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись до Третьої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену квартиру, зважаючи на відсутність заповіту ОСОБА_3

21.05.2016 р. державний нотаріус Третьої Київської нотаріальної контори надав відповідь про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв»язку із відсутністю правовстановлюючого документу на майно - квартиру АДРЕСА_1.

Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б свідчили про отримання ОСОБА_3 правовстановлюючих документів на підтвердження права власності на спірну квартиру.

З іншого боку відповідно до положень ст. 15Закону України «Про власність», який був чинним на день спати ОСОБА_3 пайового внеску, член житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Таким чином, зважаючи на норми законодавства, що діяли на момент сплати ОСОБА_3 пайового внеску, остання набула права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» (далі - Постанова ПВСУ від 30.05.2008 року № 7) відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР).

Станом на день смерті спадкодавця, діяли норми Цивільного кодексу Української РСР, які передбачали наступне.

Згідно статті 525 ЦК УРСР (в редакції, що діяла станом на час відкриття спадщини (14 квітня 2001 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини (стаття 526 ЦК УРСР).

Ст. 524 ЦК УРСР було визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або законом.

При цьому за положеннями ст. 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

В свою чергу положеннями ст. 549 ЦК УРСР визнавалось , що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Надані представником позивачів докази, а саме довідки ЖБК «Наука», копії паспортів свідчать про те, що позивачі залишилися проживати в квартирі, володіти, користуватися нею, тобто фактично прийняли спадщину.

Згідно з роз'ясненнями, наведеними в абзацах тридцять дев'ять - сорок три пункту 1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ спадкування» (далі - лист ВССУ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13) спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення свідоцтва про право на спадщину.

Приписами ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписам ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо не право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, яким засвідчує його право власності.

Згідно пункту 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ спадкування» (далі - лист ВССУ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13) захист прав спадкоємців на спадкове майно може здійснюватися шляхом подання позову про визнання права власності спадкоємця на спадкове майно в порядку спадкування. Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог статей 1268 - 1270 ЦК.

За встановлених обставин, беручи до уваги відсутність інших спадкоємців на нерухоме майно, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ст.ст. 3,11,57,60,169,212-215 ЦПК України, ст.ст. ст.ст. 525-527, 529,548 Цивільного кодексу Української РСР, статтями 15, 16, 392 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили в разі закінчення вищезазначених строків, або якщо його не скасовано після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя