Справа № 675/2139/16-ц
Провадження № 2/675/63/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" січня 2017 р. Ізяславський районний суд

Хмельницької області

в складі головуючого - судді Демчука П.В.

при секретарі Григорєвій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Ізяславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Білівської сільської ради Ізяславського району, Ізяславської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Білівської сільської ради Ізяславського району, Ізяславської районної державної адміністрації , в якому зазначив, що 18 березня 2005 року помер ОСОБА_4, який був батьком ОСОБА_2. За життя ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого належне для нього майно заповів для своїх дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3. До складу спадкового майна увійшла земельна ділянка площею 2.6424 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Білівської сільської ради Ізяславського району і право на яку посвідчене державним актом серії Р1 № 817901.

Спадкоємці звернулися до Ізяславської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини та нотаріусом була заведена спадкова справа. 05 жовтня 2015 року позивач отримав свідоцтво про право на 1/2 частки у спадщині щодо майнових паїв та грошових коштів, однак на земельну ділянку площею 2,6424 га відповідно до державного акта Р1 № 817901 свідоцтво про право на спадщину не видано, оскільки в державному акті зазначено ще одну земельну ділянку площею 1,4505 га, що належала спадкодавцю після смерті його дружини. Внаслідок цього нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в частині видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку. Через неможливість реалізувати свої спадкові права у нотаріальній конторі позивач змушений звернутися до суду із позовом про визнання за ним права власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 2,6424 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яке належало ОСОБА_4 на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 817901.

В судовому засіданні ОСОБА_1, який є опікуном недієздатного ОСОБА_2, позовні вимоги підтримав та доповнив вимогою визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 1,4505 га, що належала спадкодавцю ОСОБА_4 після смерті його дружини.

Відповідачка ОСОБА_3, яка залучена до участі у справі в якості співвідповідача за ініціативою суду, в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнала та заявила зустрічний позов, в якому зазначила, що вона також є спадкоємцем майна померлого ОСОБА_4 і просила визнати за нею право власності на 1/2 частину земельних ділянок площею 2,6424 га і 1,4505 га, що належали спадкодавцеві.

Ізяславська районна державна адміністрація, Білівська сільська рада Ізяславського району проти позову не заперечили, у поданих заявах просили розгляд справи провести у відсутність їх представників.

Суд, заслухавши ОСОБА_1, ОСОБА_3, дослідивши письмові матеріали справи, проходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 006418 ОСОБА_4 помер 18 березня 2005 року в с. Припутні Ізяславського району. За життя він склав заповіт, посвідчений Білівською сільською радою Ізяславського району, відповідно до якого все належне для нього майно заповів для ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках.

05 жовтня 2011 року Ізяславською державною нотаріальною конторою були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, згідно яких спадкоємцями зазначеного в заповіті майна ОСОБА_4, який помер 18 березня 2005 року, є його дочка ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 (по 1/2 частині).

Разом із тим нотаріальною конторою відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, розташовані на території Білівської сільської ради, що належали померлому ОСОБА_4 Із постанови нотаріуса від 20 вересня 2011 року вбачається, що підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії стало те, що в державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 № 817901, виданого Білівською сільською радою Іззяславського району 15 січня 2002 року на імя ОСОБА_4 було виявлено, що земельна ділянка розміром 1,4505 га, яку він отримав у спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_5, була домальована в державний акт ОСОБА_4, а також були здійснені дописи про опис меж. Дані дописки не були застережені особою, яка їх вчиняла і не поставлена печатка відповідного органу. Внесення таких дописок суперечать вимогам нормативних актів в цій частині, а тому відмовлено у вчиненні нотаріальної дії.

Судом встановлено, що в державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 № 817901, яким посвідчувалося право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 2,6424 га, міститься допис земельної ділянки площею 1,4505 га, та опис меж даної земельної ділянки, яку ОСОБА_4 Спадкував після смерті своєї дружини ОСОБА_5.

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Статтею 1297 зазначеного Кодексу передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно положень ст.. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до приписів ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про підставність позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_3, а тому за ними в порядку спадкування слід визнати право власності кожному на 1/2 частину земельних ділянок, що належали їх батькові ОСОБА_4, який помер 18 березня 2005 року.

На підставі ст.ст. 328, 1217, 1218, 1220, 1225, 1268, 1297 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 частину земельних ділянок площею 2,6424 га та площею 1,4505 га, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Білівської сільської ради Ізяславського району та належних спадкодавцеві ОСОБА_4 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 817901.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 частину земельних ділянок площею 2,6424 га та площею 1,4505 га, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Білівської сільської ради Ізяславського району та належних спадкодавцеві ОСОБА_4 на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 817901.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя П.В.Демчук