Справа № 183/5115/16
№ 2/183/354/17
19 січня 2017 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., при секретарі Петрієнко В.О., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та пені, -
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, в якому позивачка просить суд стягнути з відповідача заборгованість по аліментам в сумі 9673,14 грн. та неустойку за несвоєчасну сплату аліментів в розмірі 9994,43 грн.
В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалась на те, що з відповідачем ОСОБА_2 вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2005 року. 26 липня 2005 року в них народилась донька ОСОБА_3. На підставі рішення Новомосковського міськрайонного суду від 30 жовтня 2006 року відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини його заробітку щомісячно, однак умисно ухиляється від сплати аліментів. Станом на 01 вересня 2016 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 9673,14 гривень, що підтверджується довідкою Новомосковського МРУЮ.
Крім того, відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Відповідач з 2006 року по 2013 рік включно перебував у місцях позбавлення волі, тому позивач вважає, що неустойка повинна сплачуватись ним з січня 2014 року, тобто з часу, коли відповідач перебуває на волі, працює, але навмисно не сплачує аліменти. Позивач просить суд, стягнути пеню в розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, розмір якої станом на 01 вересня 2016 року становить 9994,43 грн.
В судове засідання позивачка не зявилась, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання не зявився був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.
Ухвалою суду встановлений заочний розгляд справи.
В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом по справі встановлено, що від зареєстрованого шлюбу між сторонами 26 липня 2005 року народилась ОСОБА_3, якає донькою відповідача, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 5).
Згідно рішення Новомосковського районного суду від 30 жовтня 2006 року відповідач зобовязаний до виплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку (а.с. 8).
Згідно вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
При цьому, право, передбачене ст. 196 СК України, не пов'язується з дотриманням норм ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки платник аліментів отримав постанову суду про стягнення аліментів, тож був обізнаний про свій обов'язок сплачувати аліменти і свідомо ухилявся від їх сплати, не навівши суду доказів на підтвердження об'єктивних перешкод для своєчасної сплати аліментів. При цьому, відповідачем не доведено той факт, що несплата аліментів була наслідком тяжкої хвороби, іншої незалежної від нього обставини, доказів того, що заборгованість по аліментам виникла не з вини відповідача, останній суду не надав.
Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені за прострочення стягнення аліментів підлягають задоволенню.
Водночас, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості по несплаченим аліментам в силу того, що вказана заборгованість повинна стягуватись виконавчою службою в порядку виконання рішення у справі №2-3733/2006 і ухвалення судом нового рішення про стягнення заборгованості зі сплати аліментів за правилами ст. 194 СК України призведе до повторного (подвійного) стягнення заборгованості, а розмір витрат на правову допомогу не підтверджено належними доказами (квитанцією, чеком, тощо).
Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь відповідача судовий збір в розмірі 551,20 грн.
Керуючись ст.ст.3, 5-8, 10, 57, 60, 88, 212, 214, 215, 225, 226 ЦПК України, ст.ст.194, 196 СК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах та пені задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог позивачу відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя І.Г. Дубовенко