Справа № 459/1537/16 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/731/17 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б., Шумської Н.Л.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - Жарського І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ОСОБА_5 про припинення поруки,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 26 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції не було враховано, що договір поруки є припиненим на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України, оскільки вимога до поручителя пред'явлена після спливу встановленого законом строку. Просить рішення суду скасувати та увалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У відповідності до вимог ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом установлено, що 22.01.2008 року ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_5 уклали кредитний договір, відповідно до умов якого банк зобов»язався надати позичальнику кредит в розмірі 18200 доларів США на споживчі цілі.

На забезпечення належного виконання зобов»язання за кредитним договором того ж дня між банком та позивачем було укладено договір поруки, за умовами якого ОСОБА_2 зобов»язалася відповідати перед кредитором за виконання в повному обсязі позичальником своїх зобов»язань за кредитним договором.

Відповідно до частин 1,4 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов»язання, а також у разі зміни зобов»язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов»язання не пред»явить вимоги до поручителя.

У зв»язку із порушенням боржником виконання зобов»язання за кредитним договором банк звернувся до суду за захистом порушеного права.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 09.11.2009 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_6 позов задоволено та в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 за кредитним договором від 22.01.2008 року звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2, ОСОБА_6 згідно договору купівлі-продажу на квартиру від 28.09.1999 року - шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк».

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 18.11.2015 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_2 солідарно на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 53 343,94 доларів США, що становить 1 231 711,50 грн.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення є обов»язковими для виконання на всій території України.

Після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини (частина друга ст.223 ЦПК України).

Оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, задоволені вимоги кредитора до поручителя, підстав для застосування положень частини 4 ст. 559 ЦК України немає.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України при розгляді цивільної справи № 6-1199 цс 16 від 6.07.2016 року і є обов»язковою для всіх судів України.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову про визнання поруки припиненою за наявності рішення суду про стягнення боргу з поручителя ОСОБА_2

Висновки суду достатньо мотивовані і підтверджені доказами, наявними в матеріалах справи.

Рішення відповідає матеріалам справи, доказам, нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді: