АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Антоненко Н.О., Семенюк Т.А.

при секретарі: П'ятничук В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року в справі за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії Відділу Державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на неправомірні дії Відділу Державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області та просив визнати оскаржувані дії органу ДВС неправомірними та зобов'язати останнього задовольнити вимоги скаржника; стягувати своєчасно із всіх видів доходів ОСОБА_2 аліменти на користь заявника; перевірити всі доходи боржника по аліментам за період з 01.01.2015 по сьогоднішній час; перевіряти дані про доходи боржника в податкових органах та проводити фінансовий аудит для визначення заборгованості по аліментам.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04.04.2017 скаргу визнано неподаною та повернуто скаржнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову про задоволення вимог скарги. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що суд першої інстанції порушив розумні строки розгляду його скарги. Зазначив, що вимоги ухвали суду від 17.02.2017 були виконанні та містяться у поданій скарзі від 06.04.2016.

Сторони в судове засідання не з'явилися. На підставі викладених обставин та керуючись вимогами ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія судді ухвалила розглянути справу за їх відсутністю.

Справа № 2-1961/11
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6152/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Матійчук Г.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про повернення заяви заявнику, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 недоліки зазначені в ухвалі судді від 17.02.2017 в повному обсязі не усунуто.

З таким висновком суду не може погодитись колегія суддів, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, а також оплатить витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 22.02.2012 задоволено позовні вимоги заступника прокурора Печерського району м. Києва в інтересах ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти. Зазначене рішення набрало законної сили 25.04.2012 відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва. 15.05.2012 Печерським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №2-1961.

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на неправомірні дії Відділу Державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області та просив визнати оскаржувані дії органу ДВС неправомірними та зобов'язати останнього задовольнити вимоги скаржника; виконувати своєчасно із всіх видів доходів ОСОБА_2 стягнення аліментів; перевірити всі доходи боржника по аліментам за період з 01.01.2015 по сьогоднішній час; порівняння даних всіх видів доходів з даними оподаткованих видів доходів; проведення визначеного відкритим способом - тендером комплексного фінансового аудиту по наявній та вже підтвердженій заборгованості (т. 10, а. с. 31-35). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.10.2016 відмовлено у задоволенні скарги (т. 10, а. с. 149-150). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.01.2017 ухвалу суду скасовано, питання передано до суду першої інстанції на новий розгляд (т. 13, а. с. 234-236). Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.02.2017 скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (т. 14, а. с. 30-31). Вказано, що скарга не містить відомості, зазначені в пунктах 3-5 ч. 7 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. На виконання ухвали суду від 17.02.2017 ОСОБА_1 було подано пояснення (т. 14, а. с. 48-54).

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 №6 скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, а також оплатить витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до вимог пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12.06.2009 позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 121 ЦПК України, при залишенні позову без руху, позивачу надається п'ять днів для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали про залишення позову без руху.

Враховуючи, що ОСОБА_1 у встановлені законодавством строки надав до суду додаткові пояснення на виконання ухвали суду від 17.02.2017, висновки суду першої інстанції щодо визнання позовної заяви неподаною, колегія вважає неправильними.

Висновки суду першої інстанції про те, що в скарзі не зазначено зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, на думку колегії суддів є безпідставними, оскільки заявником остання була складена в спосіб, який він вважав за необхідне, що не може бути підставою для позбавлення ОСОБА_1 права на подачу скарги до суду.

Крім того, суд першої інстанції не позбавлений права під час розгляду справи з'ясувати обставини та вимоги викладені в скарзі.

На вищевикладене суд першої інстанції уваги не звернув, у зв'язку з чим дійшов невірних висновків.

Що стосується вимоги апеляційної скарги щодо розгляду скарги та прийняття відповідного рішення апеляційним судом не можуть бути задоволенні, оскільки суд першої інстанції не розглядав скаргу по суті, а відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Таким чином, вимоги апеляційної скарги знайшли часткове своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів прийшла до висновку, що вищезгадана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, підлягає скасуванню та направленню справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження по справі.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 квітня 2017 року скасувати, а питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: Н.О. Антоненко

Т.А.Семенюк