АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3274/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: стягнення аліментів
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Довгаль А.П., Костенко Т.М.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 11 жовтня 2012 року по 23 травня 2016 року вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 Ібрагімовича, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає.

У звязку з цим просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_3 Ібрагімовича, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні відповідач позов не визнав, заперечував проти його задоволення, вказував, що він ніде не працює.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 березня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 Ібрагімовича, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 167 грн. Стягнуто з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вказує, що в силу своїх матеріальних можливостей він добровільно передавав позивачці кошти на утримання їх сина, забезпечував його необхідним дитячим харчуванням, ліками, одягом; жодним чином не відмовлявся від надання допомоги по вихованню сина. Вважає позовні вимоги недоведеними. Крім того, зазначає, що суд не врахував його скрутне матеріальне становище, бо він ніде не працює, має мінливий нерегулярний дохід.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст.. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст.. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

У відповідності до ст.. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що з 11 жовтня 2012 року по 23 травня 2016 року ОСОБА_2 з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 Ібрагімовича, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається з матеріалів справи, дитина проживає разом із позивачкою.

Оскільки відповідач не регулярно надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на дитину.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Доводи відповідача стосовно того, що він не має ніякого доходу, тому не може надавати матеріальну допомогу дитині у розмірі 1 167 грн. щомісячно, не приймаються колегією суддів, оскільки ОСОБА_1 працездатний, на утриманні не має інших неповнолітніх дітей або непрацездатних осіб, будь-яких доказів того, що він не може надавати відповідну матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, ним не надано. Також не надано ним доказів того, що він не може працевлаштуватись.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 23 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді