АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/334/17 Справа № 204/4701/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Максюти Ж.І., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 26 375,05 доларів США, пеню у розмірі 13 780 грн. 20 коп., та судові витрати по справі, посилаючись на те, що 24 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник якого Публічне акціонерне товариства «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 30 000 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5% річних, строком до 23.04.2038 року. З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_2 24 квітня 2008 року було укладено договір поруки № 0/П.

Відповідачем зобовязання за вказаним договором належним чином виконані не були, у звязку з чим, станом на 30.06.2015 року заборгованість відповідачів по кредиту та процентам становить 26 375,05 доларів США та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості становить 13 780 грн. 20 коп., у тому числі: заборгованість по кредиту строкова у розмірі 22 819 доларів США, заборгованість по кредиту прострочена у розмірі 989,90 доларів США, заборгованість по процентам строкова у розмірі 265,69 доларів США, заборгованість по процентах прострочена у розмірі 2 300,46 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту у межах строку позовної давності у розмірі 4 249 грн. 94 коп., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 9 530 грн. 26 коп. Таким чином, позивач вимушений звернутися до суду для стягнення вказаної вище суми заборгованості.

Заочним рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2016 року позовні вимоги задоволені у повному обсязі; стягнено солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості по кредиту у розмірі 22 819 доларів США, заборгованість по тілу кредиту прострочена у розмірі 989,90 доларів США, заборгованість по процентам строкова у розмірі 265,69 доларів США, заборгованість по процентах прострочена у розмірі 2 300,46 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 4 249 грн. 94 коп., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 9 530 грн. 26 коп., а всього 26 375,05 доларів США та 13 780 грн. 20 коп.; вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила заочне рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Цим вимогам закону рішення суду відповідає.

Так, судом встановлено, що 24 квітня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк» (правонаступник якого є ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого останній отримав кредит в іноземній валюті у розмірі 30 000 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2,5% річних, строком до 23.04.2038 року.

ОСОБА_3 у добровільному порядку кошти за кредитним договором не повернув допустив прострочку сплати частини кредиту чим порушив прийняті на себе договірні зобовязання, у звязку з чим станом на 30.06.2015 року заборгованість відповідача по кредиту та процентам становить 26 375,05 доларів США та пеня за несвоєчасне погашення заборгованості становить 13 780 грн. 20 коп., у тому числі: заборгованість по кредиту строкова у розмірі 22 819 доларів США, заборгованість по кредиту прострочена у розмірі 989,90 доларів США, заборгованість по процентам строкова у розмірі 265,69 доларів США, заборгованість по процентах прострочена у розмірі 2 300,46 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 4 249 грн. 94 коп., заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 9 530 грн. 26 коп.

З метою забезпечення своєчасного та повного виконання зобовязань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_2 24 квітня 2008 року було укладено договір поруки № 0/П та згідно пункту 1.3 цього договору, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплати процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Виходячи з викладеного, районний суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апелянта про те, що районним судом ухвалено заочне рішення по справі, без присутності відповідачів, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки дані обставини не вплинули на правильність висновків районного суду та не порушило права і законні інтереси апелянта.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи апеляційної скарги про те, що банком порушений процесуальний строк на звернення про стягнення заборгованості до поручителя, оскільки, як вбачається з матеріалів справи відповідач сплатив останній платіж 11 серпня 2014 року, з вересня 2014 року припинив сплачувати за кредит, а Банком 02 квітня 2015 року на адресу поручителя та боржника були направлені вимоги про погашення заборгованості, а з позовом Банк звернувся 16 липня 2015 року, тобто у встановлений законом шестимісячний строк.

Отже, наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують та ці доводи фактично зводяться до незгоди з висновками суд та особистого тлумачення норм права на свою користь.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що при розгляді справи, судом першої інстанції були виконані всі вимоги процесуального закону, всебічно перевірено обставини, спір вирішено у відповідності з нормами матеріального права. Рішення є обґрунтованим, з повним відображенням обставин, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними. Отже апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Ж.І. Максюта

ОСОБА_4