Справа № 167/246/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Сіліч І.І.
Провадження № 22-ц/773/605/17 Категорія: 50 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Грушицького А.І., Киці С.І.,

секретар с/з - Вергун Т.С.,

з участю:

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_4 на рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 15 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 15 березня 2017 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволено частково.

Постановлено стягувати з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 18 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття з врахуванням індексації.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551грн. 20 коп.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, відповідач ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу на це рішення, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про стягнення з нього в користь позивача аліменти на утримання дочки в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з часу постановлення рішення суду.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав та просив скаргу задовольнити, інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явилися, хоча у встановленому порядку були повідомлені про час та місце судового засідання, а тому апеляційний суд розглядав справу у їх відсутності.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу відповідача слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Із матеріалів справи убачається, що сторони по справі - позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2014 року (а.с.2).

За час шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася дочка ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.3).

Судом також встановлено, що дитина на даний час перебуває на утриманні позивача ОСОБА_3

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, та стягуючи з відповідача в користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 700 грн. щомісячно, суд першої інстанції врахував те, що відповідач як батько дитини зобов'язаний утримувати свою дитину, а також врахував, що платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід та врахував стан здоров'я та матеріальне становище позивача і відповідача.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені з дотриманням вимог закону і відповідають встановленим обставинам справи.

Згідно статті 180 Сімейного кодексу (далі - СК) України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття.

Частинами 1-3 статті 181 цього Кодексу передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі статтею 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (стаття 184 СК України).

Врахувавши зазначені обставини справи, а також те, що обов'язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька дітей, суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3, стягнувши з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 700 грн. щомісячно.

При цьому суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про те, що він в добровільному порядку надавав утримання своїй дитині, а тому вважає, що суд має стягнути аліменти на утримання дитини, починаючи з дня постановлення рішення, а не з дня звернення до суду з позовом про стягнення аліментів.

Зазначені доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки законом, а саме статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки.

Отже, законом не передбачено можливість стягувати аліменти на утримання дитини з моменту постановлення судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять встановлених законом підстав для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, яке постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Рожищенського районного суду Волинської області від 15 березня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді