Справа № 466/1773/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2017 року Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

з участю секретаря Пірко Д.А.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

УСТАНОВИВ :

10.03.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2; зобов'язати Шевченківську районну адміністрацію Львівської міської ради зняти ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, прізвище до розірвання шлюбу ОСОБА_2, з реєстрації у квартирі АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що згідно договору дарування від 19 грудня 2011 року позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_2. Квартира складається з трьох кімнат площею 37,80 кв.м. з кухнею та ванною кімнатою, туалетом та коридором. Загальна площа квартири 68,20 кв.м. У квартирі зареєстровані: позивач, батько ОСОБА_3, неповнолітній син ОСОБА_4., наймач ОСОБА_5, а також колишня дружина ОСОБА_2 Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у квартирі 11 грудня 2012 року в якості члена сім'ї власника. Шлюб з відповідачем розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 30 вересня 2015 року. Зазначає, що відповідач ОСОБА_2 у належній позивачу квартирі не проживає з жовтня 2014 року. Перешкод у проживанні відповідачу ніхто не чинив, квартиру відповідач залишила добровільно, забрала із собою все належне їй майно. Відповідач квартирою не цікавиться, не приймає участі в оплаті послуг, не робила спроб до вселення. Позивач вважає, що оскільки відповідач з 2014 року в спірній квартирі не проживає без поважних причин, а тому втратила право користування житловим приміщенням в спірній квартирі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому порядку, належним чином, згідно вимог ст. ст. 74-75 ЦПК України через оголошення в друкованому засобі масової інформації - газеті «Львівська пошта» №33 (1943) від 29 квітня 2017 року, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 169, 224-226 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, свідків, з'ясувавши дійсні обставини справи, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 на підставі договору дарування квартири від 19.12.2011 (а.с. 5-8).

Право власності на квартиру АДРЕСА_2 було зареєстроване на підставі Витягу про державну реєстрацію прав від 12.12.2012 (а.с. 9).

Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку, виданої 06.03.2017 ЛКП «Під Голоском 410» в квартирі АДРЕСА_4 зареєстрована відповідач ОСОБА_2 з 11.12.2012. Квартира складається з трьох житлових кімнат з комунальними вигодами, загальною площею 68,20 кв.м.

Факт не проживання відповідача в спірній квартирі стверджується актами ЛКП «Під Голоском 410» - №425 від 16.09.2016, №585 від 28.12.2016, №148 від 06.03.2017.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 405 України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Обставини не проживання відповідача без поважних причин більше одного року за місцем реєстрації стверджуються поясненнями позивача, свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та письмовими доказами по справі.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 не проживає за місцем реєстрації без поважних причин понад рік, а відтак позов є підставним та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У зв'язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду, в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11,15, 60,61, 88, 169,209, 212, 214- 215, 218,224-227 ЦПК України , суд ,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування жилим приміщенням - квартирою № 58 в будинку № 22 по вул.П.Панча у м.Львові.

Зобов»язати Шевченківську районну адміністрації Львівської міської ради зняти ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, прізвище до розірвання шлюбу ОСОБА_2, з реєстрації у квартирі АДРЕСА_4.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, судовий збір, сплачений позивачем при звернення до суду, в розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, по заяві відповідача, поданою протягом 10 днів з часу отримання копії заочного рішення.

Суддя В. В. Свірідова