Справа №173/1538/16-ц
Провадження №2-о/173/6/2017
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Шевченко О.Ю.,
присяжних: Черних О.М., Спірідонової Ю.В.,
при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,
за участю:
заявника ОСОБА_1 ,
представника заінтересованої особи ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Верхньодніпровської районної державної адміністрації,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області із заявою про визнанню особи безвісно відсутньою. В обґрунтування заяви зазначено, що чоловік заявника, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був мобілізований на військову службу у збройні сили України. В період несення служби 27 липня 2015 року ОСОБА_3 зник у невідомому напрямку. У зв`язку із зникненням чоловіка заявника було внесено відомості до ЄРДР. З моменту зникнення чоловіка ОСОБА_1 також самостійно проводила пошуки чоловіка через Інтернет, але жодних результатів це не дало. Чоловік також не повертався до свого постійного місця проживання. ОСОБА_1 має троє спільних дітей з ОСОБА_3 , проте не може отримати будь-якої соціальної допомоги чи пенсії, оскільки чоловік не визнаний безвісно відсутнім. На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просила суд визнати її чоловіка, ОСОБА_3 безвісті відсутнім в зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької області в період проходження військової служби.

В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали, просили суд задовольнити заявлені вимоги. Заявник суду пояснила, що її чоловік проходив службу в зоні АТО біля населеного пункту Мар`їнка Донецької області. В останні раз вони спілкувалися телефоном 27 липня 2015 року. Того ж дня телефонувала йому близько 21.00 год., проте зв`язку з ним вже не було. У військовій частині повідомили, що він самовільно покинув блок-пост, факт його загибелі ніхто не підтвердив. З того часу ніяких відомостей про нього не має. Мати чоловіка проживає в Росії, проте їй також нічого не відомо про його місце знаходження. В неї на утриманні знаходяться троє неповнолітніх дітей, проте отримати жодної соціальної допомоги вона не може, оскільки чоловік не визнаний безвісно відсутнім, померлим, тощо.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні у вирішенні заявлених вимог покладався на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до наказу військового комісара Верхньодніпровського ОРВК Дніпропетровської області від 8 квітня 2015 року №54 ОСОБА_3 , 1978 року народження, призваний на військову службу під час мобілізації в особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою Верхньодніпровського ОРВК від 26 серпня 2015 року (а.с.6). На підставі наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 №94 від 5 травня 2015 року ОСОБА_3 було зараховано до вказаної військової частини в район виконання завдання за призначенням в зоні проведення антитерористичної операції (а.с.69). Згідно з наказом керівника сектору «Б» № 146 від 21 травня 2015 року ОСОБА_3 вважається таким, що прибув до склад сил та засобів сектора «Б», які залучаються та беруть участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей для виконання службових (бойових) завдань (а.с.71).

Отже, встановлено, що ОСОБА_3 в період з 5 травня 2015 року до 28 липня 2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції поблизу міста Мар`їнка Донецької області, що також підтверджується відповідною довідкою від 10 жовтня 2016 року (а.с.75).

В судовому засіданні також встановлено, що 28 липня 2015 року ОСОБА_3 , знаходячись безпосередньо в зоні проведення антитерористичної операції під час несення ним військової служби зник у невідомому напрямку і з того часу його місце знаходження невідоме. Ця обставина підтверджується довідкою Військової служби правопорядку від 20 жовтня 2015 року (а.с.11), довідками командира військової частини НОМЕР_3 від 12 листопада 2015 року (а.с.29), 1 та 5 квітня 2016 року (а.с.12-13), актом проведення службового розслідування по факту самовільного залишення військової частини молодшим сержантом ОСОБА_3 від 12 серпня 2015 року (а.с.62-63), витягом з наказу командира військової частини полова пошта НОМЕР_2 від 12 серпня 2015 року № 1518 (а.с.66-67), довідкою командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 від 29 листопада 2016 року (а.с.81).

За заявою ОСОБА_1 у зв`язку із зникненням її чоловіка, ОСОБА_3 , 21 серпня 2015 року до ЄРДР було внесено відомості за № 0000803, досудове розслідування триває, серед загиблих ОСОБА_3 не значиться, що підтверджується довідкою слідчого СУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області (а.с.7), довідкою старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 20 грудня 2016 року (а.с.98). Згідно з довідкою начальника Верхньодніпровського ВП від 14 квітня 2017 року ОСОБА_3 вважається зниклим безвісті (а.с.151).

Відповідно до повідомлення Військової прокуратури сил антитерористичної операції від 30 грудня 2016 року упродовж 2015-2016 років ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень не затримувався та до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с.109).

Матеріалами справи підтверджується, що останнім постійним місцем проживання ОСОБА_3 була адреса: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 25 липня 2016 року (а.с.14), копією паспорта ОСОБА_3 з відміткою про зареєстроване місце проживання (а.с. 21).

Згідно з депутатським актом Малоолександрівської сільської ради від 27 вересня 2016 року ОСОБА_3 з весни 2015 року за своїм місцем проживання не з`являвся (а.с.44).

За повідомленнями КЗ «Верхньодніпровська центральна районна лікарня» ДОР» від 20 квітня 2017 року та КЗ «Верхньодніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги» Верхньодніпровської районної ради» від 26 квітня 2017 року ОСОБА_3 в період з 27 липня 2015 року по теперішній час за медичною допомогою не звертався (а.с.153,154). Актовий запис про смерть ОСОБА_3 не зареєстрований, що підтверджується повідомленням Верхньодніпровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 14 квітня 2017 року (а.с.152).

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні суду показала, що знайома була з ОСОБА_1 та її чоловіком з 2015 року, оскільки допомагала як волонтер військовослужбовцям Верхньодніпровського району, зокрема надсилали посилки до місця служби. В останній раз посилку надсилали в червні 2015 року, а 20 серпня 2015 року до них звернулася ОСОБА_1 з повідомленням про те, що її чоловік зник та просила про допомогу в його пошуках. Їздили безпосередньо до військової частини, де він проходив службу та командування повідомило, що він нібито покинув частину самовільно, але неофіційно інші службовці повідомляли, що він загинув. З того часу жодних відомостей про нього не має.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Зібрані у справі докази дають всі підстави стверджувати, що за постійним місцем проживання ОСОБА_3 не з`являється більше року, його фактичне місце знаходження не відоме, тому є всі підстави для визнання його безвісно відсутнім з 27 липня 2015 року.

Оскільки ОСОБА_1 має трьох неповнолітніх дітей, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.16-18) визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім може надати ОСОБА_1 право на отримання державної допомоги як дружині особи, яка приймала безпосередню участі в антитерористичній операції. Тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Судові витрати, понесені заявником у відповідності до ч. 7 ст. 235 ЦПК України необхідно віднести за рахунок заявника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 43 Цивільного кодексу України, ст. ст. 212-215, 235,249 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:
Заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Дніпропетровськ, безвісно відсутнім в зоні проведення антитерористичної операції на території Донецької області в період проходження ним військової служби з 27 липня 2015 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Головуючий О.Ю.Шевченко
Присяжні: Ю.В.Спірідонової О.М.Черних