Справа № 671/667/17
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

15 травня 2017 року м. Волочиськ

Суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Павлова А.С., отримавши матеріали заяви Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради про визнання спадщини відумерлою, -

в с т а н о в и л а :

Волочиська міська об'єднана територіальна громада в особі Волочиської міської ради звернулась до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що дана заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 119 ЦПК України, позовна заява підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання.

Як вбачається із поданої суду заяви, вона підписана представником заявника - міським головою ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 42 ЦПК України, повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами:

1) довіреністю фізичної особи;

2) довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують службове становище і повноваження її керівника;

3) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.

Оригінали документів, зазначених у цій статті, або копії з них, посвідчені суддею, приєднуються до справи.

В матеріалах заяви відсутні будь-які документи, які б посвідчували службове становище і повноваження керівника заявника.

Крім того, відповідно до ст. 275 ЦПК України, у заяві про визнання спадщини відумерлою повинно бути наведено відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.

З витягу з погосподарської книги № 4 за 1996-2000 роки по особовому рахунку № 198 слідує, що померлий ОСОБА_2 (щодо майна якої подано заяву про визнання спадщини відумерлої) мав сина ОСОБА_3, який помер 31.01.2014. Тоді як довідкою старости с. Ожигівці, Бутівці, Соболівка № 14 від 10.04.2017 стверджується, що спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_2 на території с. Ожигівці, Бутівці, Соболівка не виявлено.

Заявником не зазначено у заяві чим підтвердждується та обставина, що спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_4 спадщину після смерті матері не прийняв, в тому числі шляхом фактичного вступу в управління або володіння спадковим майном.

Також, звертаю увагу на ту обставину, що у справах про визнання спадщини відумерлою застосовується абз. 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК відповідно до якого правила ст. 1277 ЦК про відумерле майно застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набарання чинності цим Кодексом. Зазначені положення застосовуються лише у випадку якщо спадщина не перейшла до держави в порядку передбаченому ст. 555 ЦК УРСР.

В заяві заявник вказує на відсутність відомостей про те, що спадщина перейшла до держави, в порядку передбаченому ст. 555 ЦК УРСР (1963 року), однак не зазначає чим саме підтверджується дана обставина, оскільки відповідно до положень вказаної статті спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави якщо у спадкодавця немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Таким чином, навіть якщо після смерті спадкодавця до 01 січня 2004 року Державна податкова служба, не подала реєстратору відповідні документи для прийняття спадщини державою, спадщина, відповідно до положень ст.ст. 548, 555 ЦК УРСР, все одно вважається такою, що належить державі з моменту відкриття спадщини.

ЦК УРСР не обмежувався строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, приходжу до висновку, що дану заяву слід залишити без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121, 235, 275 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Заяву Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради про визнання спадщини відумерлою - залишити без руху, надавши заявникові строк для усунення недоліків тривалістю пять днів з дня отримання ухвали.

У випадку невиконання вказаних вимог суду, дана заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Павлова А.С