22 лютого 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ЄвграфовоїЄ.П., Ізмайлової Т.Л.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу,
за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, подану представником Шуміловою НаталієюІгорівною, на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулось до суду із позовом до
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу.
На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 30 вересня 2008 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 30/КВ-08, згідно умов якого
ОСОБА_5 надано кредит в розмірі 19 530 дол. США, строком до
31 травня 2010 року зі сплатою 16 % річних.
30 вересня 2008 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 30/ Znop -08-02, згідно умов якого ОСОБА_4 взяла на себе зобов'язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов'язанням ОСОБА_5, які виникають з умов кредитного договору.
Ураховуючи те, що ОСОБА_5 взяті на себе зобовʼязання за кредитним договором виконував не належним чином, станом на 15 серпня 2015 року утворилась заборгованість в розмірі 32 600,16 дол. США, що в гривневому еквівалентні за курсом НБУ станом на 17 серпня 2015 року становить 952 787 грн 95 коп., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 15 151,72 дол. США, що еквівалентно 324 187 грн 94 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредити в розмірі 93 979 грн 59 коп., заборгованість по простроченню процентів в розмірі 17 448,44 дол. США, що еквівалентно 373 331 грн 13 коп., пені за несвоєчасне повернення процентів в розмірі 108 225 грн 21 коп., штрафу в розмірі 53 062 грн 07 коп., яку ПАТ «Дельта Банк» просило стягнути з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в солідарному порядку.
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 12 травня

2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 травня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ «Дельта Банк» - Шумілова Н.І. просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що договір поруки є припиненим, та позивачем пропущено строк позовної давності.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 30 вересня 2008 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 30/КВ-08, згідно умов якого ОСОБА_5 надано кредит в розмірі 19 530 дол. США, строком до 31 травня 2010 року зі сплатою 16 % річних на придбання напівпричепа Kogel SVKT 24, 1998 року випуску, з кінцевою датою повернення кредиту 29 вересня 2010 року, а ОСОБА_5 зобовʼязався повернути одержаний кредит з нарахованими відсотками за фактичний час його використання згідно графіку погашення кредиту щомісячними платежами.

Згідно п. 9.2 кредитного договору банк має право у випадку невиконання або неналежного виконання умов цього договору вимагати дострокового повернення кредиту з усіма платежами за умовами договору, а позичальник зобовʼязаний протягом 10 календарних днів, а у випадку, якщо зобовʼязання позичальника за цим договором забезпечуються заставою майнових прав на грошові кошти розміщені на депозитному рахунку в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Український промисловий

банк» - не пізніше наступного робочого дня, з дати надіслання банком відповідної вимоги повернути суму заборгованості за кредитом з належними платежами.

Згідно п. 10.1 цього договору він набуває чинності з моменту підписання його сторонами з відповідним оформленням і по дату повного виконання позичальником зобовʼязань за цим договором, а за п. 10.4 всі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійснені в письмовій формі за підписом уповноваженого представника сторони, що відправила повідомлення, засвідченою її печаткою та надіслані рекомендованим листом, курʼєром, телеграфом або вручені особисто за адресами сторін, що зазначені у договорі і датою надіслання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення звʼязку відправника.

За договором від 30 червня 2009 року про внесення змін та доповнень № 30/1 до кредитного договору від 30 вересня 2008 року № 30/КВ-08 графік погашення заборгованості за кредитом викладено у зміненій редакції зі зміною платежів і остаточним платежем за період з 30 вересня 2009 року по 29 вересня 2010 року.

Згідно нотаріально посвідченого 30 вересня 2008 року договору застави № 30/Zкв-08-01 у якості забезпечення виконання зобовʼязань за кредитним договором від 30 вересня 2008 року № 30/КВ-08 заставлено напівпричіп рефрижератор марки Kogel SVKT 24, 1998 року випуску.

30 вересня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір поруки № 30/Znop-08-02 видно, згідно якого

ОСОБА_4 поручається перед банком за виконання

ОСОБА_5 взятих на себе зобовʼязань за кредитним договором від

30 вересня 2008 року № 30/КВ-08, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання кредитного договору.

Згідно п. п. 5, 6 договору поруки у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобовʼязань за кредитним договором кредитор повідомляє про це поручителя шляхом направлення письмової вимоги і поручитель зобовʼязаний сплатити зазначену у вимозі суму протягом 5 робочих днів з дати надіслання кредитором такої вимоги.

За п. 14 договору поруки усі повідомлення за цим договором будуть вважатися зробленими належним чином у разі, якщо вони здійснені в письмовій формі за підписом уповноваженого представника сторони, що відправила повідомлення, засвідченою її печаткою, а якщо ця особа є фізичною особою лише її підписом, та надіслані рекомендованим листом, курʼєром, телеграфом або вручені особисто за адресами сторін, що зазначені у договорі і датою надіслання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділення звʼязку відправника.

Згідно п. 16 договору поруки він вступає в силу з дати його підписання сторонами та діє по дату повного виконання зобовʼязань за кредитним договором.

За укладеним між ПАТ «Дельта Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та Національним банком України договором про передачу активів та кредитних зобовʼязань Товариства з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» на користь ПАТ «Дельта Банк» від 30 червня 2010 року передано право вимоги, зокрема, за вказаними договорами, від Товариство з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» до ПАТ «Дельта Банк».

Згідно заяви ПАТ «Дельта Банк» про вчинення виконавчого напису від 01 листопада 2011 року виконавчим написом від 25 листопада 2011 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_12, звернуто стягнення на напівпричіп рефрижератор марки Kogel SVKT 24, 1998 року випуску, який належить на праві власності ОСОБА_5, зі строком за який проводиться стягнення з 30 червня 2010 року по 24 жовтня 2011 року для задоволення вимог ПАТ «Дельта Банк» в сумі розміром 21 851,93 дол. США, що в еквіваленті станом на

24 жовтня 2011 року за курсом НБУ становить 174 284 грн 45 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом в розмірі 15 151,72 дол. США, що в еквіваленті становить 120 845 грн 57 коп., сума заборгованості за відсотками в розмірі 5 176,4 дол. США, що в еквіваленті становить 41 285 грн 41 коп., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту в розмірі 1 193,82 дол. США, що в еквіваленті становить 9 521 грн 55 коп., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 329,99 дол. США, що в еквіваленті становить 2 631 грн 92 коп. та 3 000 грн за вчинення виконавчого напису, сплачених стягувачем.

Згідно інформації про виконавче провадження від 06 січня 2016 року з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень 27 грудня 2012 року виконавчий документ повернуто стягувачеві за відсутності у боржника майна.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції надійшла письмова заява про застосування строків позовної давності у справі стосовно заявлених позовних вимог.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки

(ст. 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) (ст. 266 ЦК України).

За положеннями ч. ч. 3-5 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повʼязана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повʼязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовʼязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовʼязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовʼязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовʼязку.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовʼязання не предʼявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовʼязання не встановлений або встановлений моментом предʼявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предʼявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Непред'явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов'язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов'язанням.

Також треба зазначити, що звернення до суду після спливу передбаченого частиною четвертою статті 559 ЦК України шестимісячного строку не є підставою для відмови в позові у зв'язку зі спливом строку позовної давності, а є підставою для відмови в позові у зв'язку з припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року справа № 6-1451цс16, яка відповідно до положень частини першої статті 3607 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) на підставі положень ст. 559 ЦК України дійшов до обґрунтованого висновку про те, що порука ОСОБА_4 за договором поруки є припиненою. При цьому суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості, оскілки позивачем пропущено строк позовної давності про застосування кого заявлено відповідачем.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, подану представником Шуміловою НаталієюІгорівною, відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12 травня

2016 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 11 жовтня

2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова Т.Л. Ізмайлова