Провадження № 2/752/218/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.02.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І.

за участю секретаря - Безверхої Н.В.

за участю представника позивача - Агабалаєвої Я.В.

Островерхова К.М.;

Гіль Н.В.

за участю відповідача - ОСОБА_4

за участю представника відповідача - ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та

зустрічним позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_4, про визнання недійсними договору про надання споживчого кредиту, договору поруки, іпотечного договору та

зустрічним позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_6 про визнання поруки припиненою, суд -

Встановив

Представник позивача за первісним позовом звернувся до суду із вказаним позовом, збільшивши обсяг позовних вимог в ході судового розгляду, в якому просив стягнути солідарно з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 05.06.2008 року в розмірі 95 431,80 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості у загальному розмірі 281 444 грн. 04 коп. та судовий збір у розмірі 3654 грн.

ОСОБА_6 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив визнати недійсними:

-договір про надання споживчого кредиту №0 укладений 05.06.2008 року між ним та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»;

-договір поруки № 209271 укладений 05.06.2008 року між ОСОБА_4 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк»;

- договір іпотеки № 87428 укладений 05.06.2008 року між ним та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк».

ОСОБА_4 звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому просила визнати припиненою поруку за договором поруки № 209271 від 05 червня 2008 року укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та нею.

В обґрунтування первісного позову представник вказував, що 05.06.2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_6, укладено договір про надання споживчого кредиту №0 з наступними змінами, внесеними додатковою угодою №1 від 19.11.2010 року. Відповідно до умов кредитного договору, банк надав ОСОБА_6 кредит у розмірі 100000,00 доларів США, а останній зобов'язався щомісячно повертати суму кредиту у повному обсязі в терміни, що встановлені графіком погашення кредиту (додаток №1 до договору) , але у повному обсязі повернути кредит не пізніше 05.06.2029 року.

В забезпечення виконання кредитних зобов'язань ОСОБА_6 була прийнята порука ОСОБА_4 згідно договору поруки №209271 від 05.06.2008 року.

В порушення умов вказаного Кредитного договору ОСОБА_6 не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам з лютого 2014 року, чим тривалий час порушує взяті на себе договірні зобов'язання.

Позивачем направлено ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вимоги від 30.10.2014 року про усунення порушень умов кредитного договору, однак останні не виконали вимоги банку у вказаний у вимозі строк.

В обгрунтування зустрічного позову ОСОБА_6 вказував, що 05.06.2008 року між ним та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту 000, згідно умов якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 100000 доларів США на строк кредитування до 05.06.2029 року

05.06.2008 року між ОСОБА_4 та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір поруки № 209271, за яким поручитель зобов'язувався перед кредитором за належне виконання позивальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору №0.

Крім того, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 05.06.2008 року між ним та банком укладено договір іпотеки № 87428 від 05.06.2008 р., згідно з яким в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1.

15 квітня 2015 року ознайомившись з матеріалами справи, він пересвідчився, що додаткова угода № 1 від 19 листопада 2010 року до Договору про надання споживчого кредиту №0 від 05 червня 2008 року та Додаток № 1 Додаткової угоди № 1 «Графік погашення кредиту» містить підпис іншої особи, який має схожість з підписом позивача. Позивачу нічого не відомо про дану додаткову угоду та Додаток № 1 Додаткової угоди № 1 «Графік погашення кредиту».

Позивач вважає, що вищевказаний договір споживчого кредиту укладений з порушенням вимог діючого законодавства України, а саме Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема ч. 2 ст. 11, у зв'язку з чим підлягає визнанню недійсним.

Також позивач вказує, що у зв'язку з недійсністю основного договору похідні від нього договори також підлягають визнанню недійсними.

В обгрунтування зустрічного позову ОСОБА_4 зазначила, що в договорі поруки № 209271 від 05 червня 2008 року не встановлено строку, після якого порука припиняється, а пунктом 3.1 зазначено про його дію до повного виконання Боржником своїх зобов'язань перед Кредитором за Основним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, а тому, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. ОСОБА_4 вказує, що строк протягом якого банк повинен був пред'явити вимогу до не сплинув 11 вересня 2014 року.

Крім того ОСОБА_4 в зустрічній позовній заяві зазначила, що у зв'язку з укладенням між банком та ОСОБА_6 додаткової угоди збільшився обсяг її відповідальності, тому зважаючи на те, що згоди на укладення додаткової угоди вона не надавала, вважає, що це є самостійною підставою для припинення поруки.

В судовому засіданні представник ПАТ «Укрсиббанк» вимоги первісного позову підтримав у повному обсязі та заперечував проти задоволення зустрічних позовів.

Представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги зустрічного позову ОСОБА_6 підтримав у повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 не заперечував та просив відмовити у задоволенні первісного позову.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала свій зустрічний позову, проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_6 не заперечувала та проса відмовити у задоволенні первісного позову.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та відповідні докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 05 червня 2008 року між ОСОБА_6 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 000, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 100000 доларів США.

Пунктом 1.2.2 вказаного договору визначено, що позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку 1 до договору, але в будь якому випадку не пізніше 05 червня 2008 року.

За користування кредитними коштами ОСОБА_6 зобов'язався сплатити проценти у розмірі 14,0 % річних, про що сторони дійшли згоди у п. 1.3.1 договору.

Разом з тим, 05 червня 2008 року ОСОБА_4 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» укладено договір поруки договір поруки № 209271, за умовами якого поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_6 усіх його зобов'язань перед Кредитором, що виникли з договору про надання споживчого кредиту № 0 від 05 червня 2008 року.

Також, 05 червня 2008 року між ОСОБА_6 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» укладено договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Покудіною Л.Д. за зареєстрований в реєстрі під № 2291, відповідно до умов якого ОСОБА_6 передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1.

Представник ПАТ «Укрсиббанк» посилається на те, що 19 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» та ОСОБА_6 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 05.06.2008 року, якою погоджено між сторонами, зміни щодо строку сплати процентів за вказаним договором.

Однак з висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 15.02.2016 року по справі № 23337/23338/15-32 складеного за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи, з якого вбачається, що підписи у Додатковій угоді № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 05.06.2008 року та у графіку погашення кредиту виконано не ОСОБА_6, а іншою особою, з наслідуванням його підпису.

В зустрічному позові ОСОБА_6 не порушує питання про визнання недійсним Додаткової угоди № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 05.06.2008 року та Графіку погашення кредиту, тому суд враховуючи імперативні вимоги ст. 11 ЦПК України не вбачає підстав для виходу за межі позовних вимог та визнання недійсним вказаної додаткової угоди та додатку до нього.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов'язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобов'язань боржник повинен сплатити кредитору борг, та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові І кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник І зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк у та в порядку, що встановлено договором.

За змістом ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У зв'язку з порушення зобов'язань за вищевказаним договором про надання споживчого кредиту, станом на 22.04.2016 року у ОСОБА_6 виникла заборгованість по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом становить 95 431 доларів США 80 центів з яких 73 410,98 доларів США - кредитна заборгованість та 22 020,82 доларів США - заборгованість за відсотками.

Разом з тим, у ОСОБА_6 виникла заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення заборгованості станом на 22.04.2016 року становить 281 444 грн. 04 коп., з яких 97 366,81 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 184 077,23 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками.

Враховуюче викладене первісний позов підлягає частковому задоволення.

Крім того, суд приходить до висновку про залишення без задоволення зустрічного позову ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_4, про визнання недійсними договору про надання споживчого кредиту, договору поруки, іпотечного договору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом положень ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками.

Перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про: особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови, зокрема: мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту (перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо); строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови.

Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Разом з тим в судовому засіданні встановлено, що позивачем протягом тривалого часу виконувались умови вказаного договору, отже у нього не виникало сумнівів у правомірності його укладення.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 не навів достатніх доказів на підтвердження правомірності заявлених в позові вимог, зокрема не довів жодних обставин, які б свідчили про наявність підстав для визнання договорів, таким чином зустрічний позов є необґрунтованим та безпідставним, з огляду на що задоволенню не підлягає.

Також суд приходить до висновку про задоволення зустрічного позову ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_6 про визнання поруки припиненою, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

У відповідності до ч. 1 ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Як роз'яснив Верховний Суд України в своїй постанові № 6-53цс14 від 17.09.2014 року, висновки якого, в силу ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковими для врахування судами загальної юрисдикції, умови договору про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Крім того у вказаній постанові міститься роз'яснення, що, словосполучення «пред'явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання як умови чинності поруки слід розуміти як пред'явлення кредитором у встановленому порядку (ст. 122 ЦПК) протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь - якої іншої вимоги до поручителя.

В позовній заяві представник ПАТ «Укрсиббанк» вказує, що порушення зобов'язання ОСОБА_6 настало в лютому 2014 року, а з вимогою до поручителя банк звернувся лише 30.10.2014 року.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що у зв'язку не пред'явленням ПАТ «Укрсиббанк» вимоги до поручителя ОСОБА_4 у передбачений законом строк, порука припинила свою дію, починаючи з вересня 2014 року.

Разом з тим, відповідно до п. 2.1. договору поруки № 209271 від 05.06.2008 року, кредитор не вправі без згоди Поручителя змінювати умови Основного договору з Боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя. Під «згодою Поручителя» сторони розуміють візування Поручителем змін до Основного договору (шляхом поставлення підпису уповноваженої особи та печатки Поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладання Поручителем додаткової угоди до цього Договору щодо внесення відповідних змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

З Додаткової угоди № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 05 червня 2008 року, яка була укладена 19 листопада 2010 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 вбачається, що поручителем ОСОБА_4 вона не підписувалась, доказів отримання згоди від неї на укладення такої угоди банком не надано, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку, що згода ОСОБА_4 на укладення додаткової угоди, яка потягла за собою збільшення обсягу її зобов'язань не надавалась.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про залишення без задоволення первісного позову в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_4.

Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

Вирішуючи справу суд також виходив із засад цивільного судочинства - справедливості, добросовісності та розумності і з урахуванням балансу інтересів.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 209; 212; 214-215 ЦПК України, суд -

Вирішив

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» () заборгованість за кредитним договором № 0 від 05.06.2008 року в розмірі 95 431,80 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення заборгованості у загальному розмірі 281 444 грн. 04 коп. та судовий збір у розмірі 3654 грн.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_4, про визнання недійсними договору про надання споживчого кредиту, договору поруки, іпотечного договору - відмовити.

Позов ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_6 про визнання поруки припиненою - задовольнити.

Визнати припиненою поруку за договором поруки № 209271 від 05 червня 2008 року укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4.

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_4 - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя