Справа № 461/1241/17
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

"24" лютого 2017 р. Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді: Котельви К.О.,

при секретарі: Остапчук М.Ю.,

розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Галицького районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, державного підприємства «СЕТАМ» про припинення дії, яка порушує право.

Позивач подав до суду заяву, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачам, а саме: Шевченківському відділу державної виконавчої служби м. Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Управлінню ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області, державному підприємству «СЕТАМ», Публічному акціонерному товариству «ОСОБА_2 Аваль» проводити торги квартири АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивачем не подано жодного належного доказу на підтвердження обставин, викладених у заяві, а тому у суду відсутні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав та інтересів позивача, а також до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

За таких обставин, з врахування вищевикладеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову, так як вважає доводи такої недостатніми та не доведеними належними засобами, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: К.О. Котельва