Провадження№2/235/191/17
Справа №235/7574/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

23 лютого 2017 року Красно армійський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючої судді : Величко О.В.,

при секретарі: Долгопольської А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська», третя особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Покровську , про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров»я при виконанні трудових обов»язків,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що з 26.03.1997 року до 03.04.1999 року перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі, де працював в якості гірничого робітника підземного 3 розряду дільниці конвеєрного цеху. 04.09.1998 року внаслідок нещасного випадку, який стався на підприємстві, він отримав ушкодження здоров»я- трудове каліцтво, встановлений діагноз : посттравматична культя 2-го пальця лівої кисті на рівні основи нігтьової фаланги, неврома кінця культі, виражений нейро-трофичний розлад, постравматична контрактура на основному між фаланговому суглобі. Больовий синдром. Зниження сили, обмеження функції хватання лівої кисті, про що був складений, затверджений та виданий відповідний акт розслідування нещасного випадку по формі Н-1 та по формі Н-5.

Висновком МСЕК від 03.10.2007 року йому було встановлено 15% втрати професійної працездатності, йому було рекомендовано медикаментозне лікування. Позивач вважає, що внаслідок нещасного випадку йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що після одержання травми, а також в подальшому він зазнав дуже сильного фізичного болю і страждань, внаслідок втрати працездатності він втратив нормальні життєві зв»язки і йому доводиться додавати додаткові зусилля для організації свого життя. Спостерігається критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина. Позивач вважає, що діями відповідачів по незабезпеченню безпечних умов праці йому спричинена моральна шкода, яку позивач оцінює в 20000 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди, пов»яз ану з травмою на виробництві 20000 грн.

Позивач в судове засідання не з»явився, просив справу слухати без його участі ( а. с. 51).

Представник відповідача в судове засідання не з»явився, просить розглядати справу без їх участі, надав заперечення, в якому не визнає позовні вимоги у повному обсязі, вважає, що позивач не надав достатньо доказів спричинення йому моральної шкоди. Вважають, що довідка МСЕК та акт підтверджують лише сам факт травми, але не є доказами отримання моральної шкоди. Крім того, позивач отримує відшкодування шкоди від Фонду. Просить в задоволенні позову відмовити. (а.с.55-57).

Представник третьої особи- ВД Фонду ССНВППЗ в м.Покровську, згідно наданої письмової заяви, просять розглядати справу без участі представника Фонду (а.с.20,52).

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивач з 26.03.1997 року до 03.04.1999 року перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі, де працював в якості гірничого робітника підземного 3 розряду дільниці конвеєрного цеху. Наказом № 53к від 05.04.1999 року був звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України ( а. с. 10-11)

04.09.1998 року позивача було травмовано на підприємстві, де він працював, при виконанні ним трудових обов»язків.

Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 09.07.2007 року, яке набрало законної чинності 19.07.2007 року, був підтверджений нещасний випадок на виробництві, який трапився з ОСОБА_1 04.09.1998 року та відповідача по справі було зобов»язано скласти відповідні належні акти.

Згідно акту за формою Н-1 та за формою Н-5 від 26.07.2007 року, позивач отримав тілесне ушкодження- трудове каліцтво, встановлений діагноз : травматична ампутація м»яких тканей нігтьової фаланги 2 пальця лівої кісті( а.с. 2-5).

Відповідно до довідки МСЕК №043657 від 03.10.2007 р. позивачу було встановлена стійка втрата професійної працездатності у розмірі 15% у зв»язку з трудовим каліцтвом, призначене медикаментозне лікування ( а.с. 6).

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Частиною 2 цієї статті встановлено, що порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Законом України «Про охорону праці», а саме ч. 1 ст. 9 було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров»я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»

Згідно пункту 27 статті 77 Закону України « Про Державний бюджет України на 2006 рік» та пункту 22 статті 71 Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію частини третьої статті 34 Закону України « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» на 2006-2007 роки було призупинено.

Відповідно до змін, внесених до Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування.

Проте, суд вважає, що право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов»язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст. 22 Конституції України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної ( немайнової ) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством.

Згідно частини 4 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов»язана із розміром цього відшкодування.

Судом встановлено, що у зв»язку з нещасним випадком на виробництві, позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, був здоровою працездатною людиною, втратив 15% професійної працездатності, внаслідок чого у нього змінилися умови його життя, тобто знизилась життєва активність, переживання з приводу ампутації пальця.

Вищезазначені вимоги законодавства, а також роз»яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року «Про судову практику по справам про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» пов»язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв»язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Доказами, на підставі яких суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди, є акти про розслідування нещасного випадку, рішення МСЕК про втрату працездатності, виписки із історії хвороби.

Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК від від 03.10.2007 року, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст. 237 КЗпП України, роз»ясненням Пленуму Верховного Суду України позивач має право на її відшкодування.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг, інтенсивність і тривалість психічних страждань, а також той факт, що при первісному огляду йому встановлена втрата працездатності в 15%, при повторному огляді втрата професійної працездатності зменшилася до 5%, наслідки виробничої травми носять безповоротний характер (ампутація пальця), та виходячи з принципів розумності та справедливості, вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 4500 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 237-1 КЗпП України, ст. 23 ЦК України, ст.ст. 3,5,7,8,10,14,57-6-,79,88,208-209,212,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська», третя особа відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Покровську , про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров»я при виконанні трудових обов»язків -задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» на користь ОСОБА_1 4500грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Державного підприємства «Селидіввугілля» в особі ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: