Справа № 591/4131/16-ц
Провадження № 2/591/240/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року

Зарічний районний суд м. Суми у складі :

головуючого судді Прокудіної Н.Г.

при секретарі Різниченко Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Зарічний відділ державної виконавчої служби м.Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про зняття арешту з 1/3 частини житлового приміщення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду та позовні вимоги мотивує тим, що 26.12.2013 року постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_3 було відрито виконавче провадження № 41377002 за виконавчим листом з примусового виконання рішення Зарічного районного суду від 21.06.2012 року, переглянутого Колегією суддів з розгляду справ цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області від 26.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_1, аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 гривень щомісячно .

06.08.2014 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управляння юстиції ОСОБА_5, виконавче провадження № 41377002, накладено арешт на 1/3 частини житлового приміщення за адресою м. Суми, вул. Охтирська, буд. 19, прим. 401 .

14.03.2016 року стягувачем - ОСОБА_2, з метою добровільного вирішення питання про погашення заборгованості по аліментам, до Зарічного ВДВС Сумського МУЮ подано заяву про повернення виконавчого листа та скасування накладеного арешту на майно боржника. Постановою старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_5 від 14.03.2016 року повернуто виконавчий документ стягувачу разом із виконавчим листом, питання про зняття арешту з майна боржника не вирішено . Листом від 22.04.2016 року вих. № 3/1187 Зарічним відділом державної виконавчої служби м. Сум у знятті арешту з 1/3 частини житлового приміщення № 401 в будинку 19 по вулиці Охтирська у місті Суми, що належить позивачу (боржнику), заявнику (стягувану) ОСОБА_2 - відмовлено . Листом від 22.06.2016 року вих. № 3 Зарічним відділом державної виконавчої служби м. Сум у знятті арешту з 1/3 частини житлового приміщення № 401 в будинку 19 по вулиці Охтирська у місті Суми, що належить позивачу, заявнику ОСОБА_1 - відмовлено . Вважає, в звязку з тим, що на даний час у Зарічному відділі ДВС м. Суми, відсутні відкриті відносно нього як боржника виконавчі провадження, то й відсутні правові підстави для арешту його майна.

Просить зняти арешт, накладений 06.08.2014 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_5 у виконавчому провадженні № 41377002 на 1/3 частини житлового приміщення за адресою: м.Суми , вул. Охтирська, буд. 19, прим. 401.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять позов задовольнити.

Відповідачка позов визнала.

Від державного виконавця Деревицької О.Є. надійшла заява в якій просить слухати справу в її відсутність, позов підтримує.

Суд, заслухав учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статей ст. 41 Конституції України, ст. ст. 386, 391 ЦК України, глави 4 ЖК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що 26.12.2013 року постановою старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_3 було відрито виконавче провадження № 41377002 за виконавчим листом з примусового виконання рішення Зарічного районного суду від 21.06.2012 року, переглянутого Колегією суддів з розгляду справ цивільного судочинства Апеляційного суду Сумської області від 26.07.2012 року про стягнення з ОСОБА_1, аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 гривень щомісячно (а.с.6) .

06.08.2014 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управляння юстиції ОСОБА_5, виконавче провадження № 41377002, накладено арешт на 1/3 частини житлового приміщення за адресою м. Суми, вул. Охтирська, буд. 19, прим. 401 (а.с.7).

14.03.2016 року стягувачем - ОСОБА_2 до Зарічного ВДВС Сумського МУЮ подано заяву про повернення виконавчого листа та скасування накладеного арешту на майно боржника . Постановою старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_5 від 14.03.2016 року повернуто виконавчий документ стягувачу разом із виконавчим листом, питання про зняття арешту з майна боржника не вирішено (а.с.15) .

Листом від 22.04.2016 року вих. № 3/1187 Зарічним відділом державної виконавчої служби м. Сум у знятті арешту з 1/3 частини житлового приміщення № 401 в будинку 19 по вулиці Охтирська у місті Суми, що належить позивачу (боржнику), заявнику (стягувачу) ОСОБА_2 відмовлено (а.с.16) .

Листом від 22.06.2016 року вих. № 3 Зарічним відділом державної виконавчої служби м. Сум у знятті арешту з 1/3 частини житлового приміщення № 401 в будинку 19 по вулиці Охтирська у місті Суми, що належить позивачу, заявнику ОСОБА_1 відмовлено (а.с.17). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого Згідно витягу з державного реєстру щодо субєкта, накладено арешт на 1/3 частини житлового приміщення за адресою м. Суми, вул. Охтирська, буд. 19, прим. 401, підстава виникнення обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер:ВП41377002, виданий 05.08.2014, видавник: Відділ Державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції (а.с.81-84) .

Оскільки на даний час у Зарічному відділі ДВС м. Суми, відсутні відкриті відносно позивача ОСОБА_1 , як боржника, виконавчі провадження, то й відсутні правові підстави для арешту його майна .

Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до ЗУ «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 р., закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

На підставі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право.

Накладений арешт на частину квартири та заборона на її відчуження не дозволяє позивачу у повному обсязі на власний розсуд користуватися належною часткою домоволодіння та порушує її права як власника, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв на час вчинення виконавчих дій, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Таким чином, державним виконавцем, виконавче провадження було завершене, але накладений 30.05.2006 року арешт знятий не був, тобто державним виконавцем не було виконано норми чинного законодавства.

Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Згідно із ч. 5 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", у незавершеному виконавчому провадженні арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право приватної власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному об'ємі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що позов є законним і обгрунтованим, в зв"язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 16, 319, 321, 386, 391 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 154, 197, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зняти арешт, накладений 06.08.2014 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_5 у виконавчому провадженні № 41377002 на 1/3 частини житлового приміщення за адресою : м.Суми , вул. Охтирська, буд. 19, прим. 401.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст виготовлено та підписано 27 лютого 2017 року.

Суддя Н.Г. Прокудіна