21 лютого 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Шевчука О.П.
при секретарі - Базік А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів
Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.
В обґрунтування вимог позову ОСОБА_1 зазначає, що з відповідачем у справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2003 року.
Від шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.
Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, що призвело до окремого проживання, припинення шлюбно - сімейних відносин, ведення спільного господарства.
Крім того, позивач зазначає, що батько дітей в добровільному порядку не надає кошти на їх утримання, ухиляється від виконання інших батьківських обов'язків.
У зв'язку з тим, що відповідач не має стабільного доходу, останнім часом офіційно не працює, позивач просить суд стягнути з відповідача на утримання дітей аліменти в твердій грошовій сумі - 4 000 грн. щомісяця до досягнення ними повноліття, а у разі продовження навчання - до 23 річного віку.
Посилаючись на викладене та норми сімейного законодавства, вважаючи подальше збереження сім'ї неможливим, позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітніх дітей у вищезазначеному розмірі.
В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить суд його задовольнити.
Відповідач в судові засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, причини неявки не повідомив.
Приймаючи до уваги викладене, а також строк перебування справи в провадженні суду без вирішення, справа за згодою позивача розглядається без участі відповідача з постановленням заочного рішення.
Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 червня 2003 року. Шлюб зареєстровано Лівобережним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї (а.с. 5).
Від шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7,8).
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що подружнє життя сторін не склалося, між подружжям постійно виникали конфлікти та сварки, що негативно впливало на психіку дітей.
Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Аналізуючи наведене, враховуючи характер відносин, які склалися у сторін по справі, суд вважає позовні вимоги в частині розірвання шлюбу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
В ході розгляду справи судом також встановлено, що відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дітей у розмірі, достатньому для належного матеріального забезпечення останніх, забезпечення їх духовного та фізичного розвитку.
Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Крім того, статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
За таких обставин суд вважає, що наявні всі підстави для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений позивачем, відповідає можливостям відповідача їх сплачувати та в повній мірі забезпечить інтереси дітей та їх належне матеріальне утримання.
Разом з тим, суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти з часу звернення до суду та до досягнення дітьми повноліття, оскільки відповідно ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Крім того, чинне законодавство не пов'язує стягнення аліментів з батьків з подіями чи обставинами, які не існують на час розгляду справи та можуть виникнути у майбутньому.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10,60,88, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 110 -112, 181 - 183 Сімейного кодексу України, суд
Позов задовольнити частково.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 21 червня 2003 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 510 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця міста Києва на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 4000 грн. щомісяця починаючи з 28.10.2016 року до досягнення дітьми повнолітня.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 640 грн.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя