У х в а л а

іменем україни

31 січня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Карпенко С.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Львівської області від 20 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Четверта львівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 19 липня 2016 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_2 додатковий строк тривалістю один місяць з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 20 грудня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення апеляційного суду Львівської області від 20 грудня 2016 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у позові, апеляційний суд виходив з того, що факт перебування чоловіка позивача на лікуванні не свідчить про неможливість прийняття позивачем спадщини у встановлений законом строк. Обставини пропуску строку, на які посилається позивач, не є такими, що не залежали від її волі, не є непереборними та такими, що створювали для неї істотні труднощі для прийняття спадщини, тому правові підстави для задоволення позову відсутні.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом апеляційної інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись ст. 328 ЦПК України, суддя

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Львівської області від 20 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Четверта львівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.О.Карпенко