АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/6254/13-цГоловуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/789/644/17 Доповідач - Дикун С.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Дикун С.І.

суддів - Парандюк Т. С., Храпак Н. М.,

при секретарі - Коваль О.І.

з участю сторін - позивача ОСОБА_1 та його представника адвоката Федірка В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 06 квітня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства "Укрветсанзавод" про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, визнання недійсним запису в трудовій книжці про звільнення з роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, затримки видачі трудової книжки та виплати належних сум при звільненні, стягнення заборгованості по заробітній платі з нарахуванням компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до державного підприємства "Укрветсанзавод" (далі - ДП "Укрветсанзавод") про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, визнання недійсним запису в трудовій книжці про звільнення з роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, затримки видачі трудової книжки та виплати належних сум при звільненні, стягнення заборгованості по заробітній платі з нарахуванням компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, відшкодування моральної шкоди.

Справа судами розглядалась неодноразово.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 06.04.2017 року провадження у цивільній справі № 607/6254/15-ц за позовом ОСОБА_1 до державного підприємства «Укрветсанзавод» про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, визнання недійсним запису в трудовій книжці про звільнення з роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, затримки видачі трудової книжки та виплати належних сум при звільненні, стягнення заборгованості по заробітній платі з нарахуванням компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, відшкодування моральної шкоди зупинено та надано позивачу строк для звернення із заявою про визнання його грошових вимог до боржника-державного підприємства «Укрветсанзавод» у справі про банкрутство, яка знаходиться у провадженні Господарського суду м. Києва.

Позивачу ОСОБА_1 роз'яснено, що у відповідності до ч.4 ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі, однак відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

ОСОБА_1 зазначає, що судом неправильно застосовано норми ст.17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" і зупинено провадження по справі без законних на те підстав та з порушенням вимог ст.ст. 201,202 ЦПК України.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач та його представник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що з метою забезпечення права позивача на пред'явлення грошових вимог до ДП "Укрветсанзавод" в рамках процедури банкрутства, позивачу слід надати строк для звернення із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, яка знаходиться у провадженні Господарського суду м.Києва.

Із таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись.

Позов ОСОБА_1 розглядається судами в порядку цивільного судочинства із квітня 2015 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15 червня 2016 року порушено провадження у справі №910/6968/16 про банкрутство ДП "Укрветсанзавод".

Визнано грошові кошти ПАТ НАК «Нафтогаз України» до ДП "Укрветсанзавод" в розмірі 4478872,95 грн.

Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Введено процедуру розпорядження майном ДП "Укрветсанзавод".

Зобов'язано оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду Країни повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство ДП "Укрветсанзавод".

Призначено розпорядником майна ДП "Укрветсанзавод" арбітражного керуючого Талана Л.Г.

Заборонено боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

Оголошення про порушення справи про банкрутство ДП «Укрветсанзавод» оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 19.06.2016 року.

Статтею 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Із матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду м. Києва від 15 червня 2016 року порушено провадження у справі №910/6968/16 про банкрутство ДП "Укрветсанзавод", яка перебуває в провадженні цього господарського суду.

У зв'язку з набранням чинності Законом України від 22 грудня 2011 року № 4212-VI «Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» зазначений Закон викладено в новій редакції. Закон набрав чинності 19 січня 2013 року (за винятком окремих його положень).

Згідно з п. 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ст. 12 ГПК України доповнено п. 7, відповідно до якого до підвідомчості господарських судів віднесено справи у спорах, зокрема про стягнення заробітної плати з боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство (як і поновлення на роботі посадових і службових осіб боржника).

Відповідно до Закону України від 02 жовтня 2012 року № 5405-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання господарських зобов'язань» розділ X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» доповнено пунктом 1-1, яким визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Таким чином, вирішуючи питання про визначення юрисдикції (предметної підсудності) справи за позовом про стягнення заробітної плати з роботодавця, судам слід враховувати положення п. 1-1 розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», вимоги ст. 15 ЦПК України, ст. 12 ГПК України та брати до уваги дату порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо таку ухвалу постановлено після 19 січня 2013 року.

Відповідно до ч. 4 ст.10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника.

Згідно із п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», відповідно до пункту 2 частини першої статті 12 ГПК справи про банкрутство підвідомчі господарським судам. У зв'язку з наведеним, вимоги про поновлення строку звернення до боржника щодо його грошових зобов'язань, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, та про зобов'язання включити до переліку кредиторів не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

16.03.2017 року ДП "Укрветсанзавод" подало клопотання про закриття провадження у справі №607/6254/15-а за позовом ОСОБА_1 до ДП "Укрветсанзавод" про визнання незаконним наказу про звільнення, поновлення на роботі, визнання недійсним запису в трудовій книжці про звільнення, визнання недійсним запису в трудовій книжці, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатись у порядку господарського судочинства у зв'язку з наявністю справи про банкрутство ДП "Укрветсанзавод". При цьому відповідач посилався на норму п.7 ч.1 ст.12 ГПК України (а.с.131-132,т.2). Однак, зазначене клопотання не вирішене судом.

Суд не звернув увагу на те, що справа про банкрутство ДП "Укрветсанзавод" була порушена 15 червня 2016 року та не визначився у порядку якого судочинства, за таких обставин, повинні розглядатись позовні вимоги.

При цьому суд, постановляючи оскаржувану ухвалу від 06 квітня 2017 року, не звернув увагу, що сама процедура банкрутства розпочата ще 15 червня 2016 року, а оголошення про порушення справи про банкрутство ДП «Укрветсанзавод» оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 19 червня 2016 року та зробив помилковий висновок, що з метою забезпечення права позивача на пред'явлення грошових вимог до ДП "Укрветсанзавод" в рамках процедури банкрутства, позивачу слід надати строк (30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство) для звернення із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, яка знаходиться у провадженні Господарського суду м.Києва. Суд не зауважив, що згідно із вимогами ч.4 ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», правило про необхідність звернення з такими вимогами не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати.

Суд першої інстанції безпідставно не вирішив клопотання ДП "Укрветсанзавод" про закриття провадження у справі та, на порушення вимог ст.ст. 201,202 ЦПК України, прийшов до передчасного невірного висновку про зупинення провадження.

Відповідно до ст.311 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали про зупинення провадження по даній справі були порушені норми процесуального права, колегія суддів скасовує ухвалу суду і направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи та вирішення клопотання ДП "Укрветсанзавод" про закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311-315, 317, 324, 325 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 06 квітня 2017 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області С.І. Дикун