Номер провадження 2/754/2539/17
РІШЕННЯ

Іменем України

16 лютого 2017 року Деснянський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді - Журавської О.В.

за участю секретаря - Лісовської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 52 583, 6 грн., з яких: 5 825 грн. - заборгованість за кредитом; 40 878, 43 грн. - заборгованість по процентам; 2 900 грн. - заборгованість по комісії, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2 480, 17 грн. - штраф (процентна складова), посилаючись на те, що між сторонами укладено кредитний договір, внаслідок невиконання відповідачем вимог якого виникла зазначена заборгованість.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, до суду подавав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що згоди на зміну кредитного ліміту він не надавав, зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а розрахунок наданий позивачем є сфальсифікованим. Крім того, зазначав, що позивачем пропущено строки позовної давності.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 20.0.2012 р. між сторонами було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого позичальнику банком надано кредит в розмірі 6 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Банком зобов'язання за договором виконались, а саме відповідачу надались кредитні кошти, що не заперечувалось сторонами по справі. У свою чергу позичальник зобов'язався своєчасно сплачувати проценти за користування кредитами та повернути кредити у визначені договорами терміни, а також виконати інші свої зобов'язання згідно з кредитними договорами.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. (а.с. 8)

У зв'язку з вказаним суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що останній не надавав згоди на зміну кредитного ліміту.

Відповідач, не сплативши у вказаний договорі строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, тобто згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Доказів виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором в повному обсязі, суду не надано, клопотань про їх витребування до суду не надходило.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: " Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк."

Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або односторонню зміну його умов.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник має повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позивачем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідач порушив умови договору в частині неповернення кредиту та несплати відсотків за його користування та не виконав взяті на себе зобов'язання, тобто в односторонньому порядку відмовився від виконання договірних зобов'язань.

Суд критично ставиться до посилань сторони відповідача, як на підставу відмови в задоволенні позову, на те, що розрахунок заборгованості наявний в матеріалах справи є сфальсифікованим, оскільки доказів вказаного відповідачем не надано, не надано контр розрахунку, доказів відкриття кримінальних проваджень, а також не заявлялось клопотання про проведення експертиз, витребування доказів

Обґрунтованих та підтверджених належними та допустимими доказами підстав та обставин для відмови в задоволенні позовних вимог відповідачем не зазначено, судом в судовому засіданні не встановлено.

Посилання сторони відповідача на пропущення позивачем строків позовної давності оскільки договір було укладено в 2012 році, суд вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

З розрахунку заборгованості вбачається, що остання проплата за кредитним договором здійснена відповідачем 05.05.2014 р., до суду позивач звернувся 18.11.2016 р., що підтверджується конвертом, тобто в межах строку позовної давності.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 52 583, 6 грн., з яких: 5 825 грн. - заборгованість за кредитом; 40 878, 43 грн. - заборгованість по процентам; 2 900 грн. - заборгованість по комісії, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2 480, 17 грн. - штраф (процентна складова).

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 525-526,530,551,536, 559 610,629, 1046-1056 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» суму заборгованості за кредитним договором від 20.04.2012 р. в розмірі 52 583, 6 грн. та судовий збір в розмірі 1 378 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: