Справа № 161/9812/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/773/239/17 Категорія: 27 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Русинчука М. М.,

з участю секретаря Губарик К. А.,

відповідача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою позивача Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 листопада 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось в суд із зазначеним позовом. Вказувало на те, що 01 грудня 2010 року між банком та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір. Згідно умов якого відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом і з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Так як боржник ОСОБА_1 не виконує умови укладеного кредитного договору, не погашає заборгованість за кредитом та відсотками, допустила виникнення овердрафту і не виконує інші зобов'язання за договором, то позивач просив стягнути з неї у його користь заборгованість, що утворилась станом на 31.05.2016 року, в сумі 18094 грн. 55 коп., яка складається з: 9025 грн. 02 коп. - заборгованості за кредитом; 7131 грн. 69 коп. - заборгованості по процентах за користування кредитом; 600 грн. - заборгованості за пенею та комісією; 500 грн. - штрафу (фіксована частина); 837 грн. 84 коп. - штрафу (процентна складова) та відшкодувати йому понесені судові витрати.

10 листопада 2016 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області у задоволенні позову відмовлено.

У поданій на рішення апеляційній скарзі позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» просить його скасувати, як незаконне і необґрунтоване, прийняте судом з порушенням норм матеріального та процесуального права, з висновками, які не відповідають обставинам справи та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи ПАТ КБ «ПриватБанк» у позові, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_1 жодної заборгованості перед банком за кредитним договором не має, так як грошові кошти були зняті з її кредитної картки сторонніми особами без її волі і особистої участі.

Такий висновок суду є правильним.

Встановлено, що між сторонами 01 грудня 2010 року було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позивач ПАТ КБ «Приватбанк» надало відповідачці ОСОБА_1 кредит в сумі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30 % річних за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, із кінцевим терміном повернення грошових коштів, що відповідає строку дії картки (а. с. 5).

Вказаний договір укладався шляхом підписання його сторонами відповідної анкети - заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а його дія неодноразово пролонгувалась.

Як убачається з наданого позивачем розрахунку за зазначеним договором, станом на 5 серпня 2015 року кредитна заборгованість у ОСОБА_1 відсутня (а. с. 4).

Також судом встановлено, що 05 серпня 2015 року з карткового рахунку відповідачки ОСОБА_1 відбулося несанкціоноване списання третіми особами, шляхом перерахування на інші рахунки, відкриті у ПАТ КБ «ПриватБанк», наявних на ньому грошових коштів на загальну суму 14035 грн. 01 коп. (а. с. 50-52). В цей же день про вказану подію ОСОБА_1 повідомила кредитодавця ПАТ КБ «ПриватБанк» (а. с. 53-54). Після чого банком повернуто частину викрадених грошових коштів у розмірі 5009 грн. 99 коп. Інша сума повернута не була.

Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням» затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Наведені норми матеріального права та під нормативний акт, що регулюють спірні правовідносини між сторонами даного спору, дають підстави зробити висновок про те, що користувач платіжної карти несе відповідальність за здійснення платіжних операцій проведених безпосередньо ним самим, або коли він своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, що дало змогу особам здійснити таку платіжну операцію.

Оскільки позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України не довело тих обставин, що несанкціоноване списання коштів третіми особами з кредитної картки відповідачки ОСОБА_1 відбулося у наслідок її недбалих дій чи бездіяльності, які сприяли розголошенню її ідентифікаційного номера (ПІНа), або інформації, нанесеної на карту і магнітну смугу, то суд першої інстанції цілком правомірно відмовив банку у стягненні заборгованості, яка виникла у наслідок крадіжки кредитних коштів невстановленими особами.

Таким чином, встановивши наведені обставини справи та давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції цілком підставно і обґрунтовано прийняв рішення про відмову в позові.

Отже, оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу відповідно до ст. 308 ЦПК України слід відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 листопада 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді