Справа № 329/298/17
Провадження № 2/329/116/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року смт Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді - Богослова А.В.,

за участі: секретаря судового засідання - Силаєвої Т.М.,

позивача - Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області, як органу опіки та піклування, в особі його представника Веремій Людмили Сергіївни,

неповнолітньої особи, в інтересах якої пред'явлений позов -ОСОБА_2,

прокурора - Худзія Євгена Анатолійовича,

відповідача - ОСОБА_3,

третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області, як органу опіки та піклування, до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4, про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над неповнолітньою особою та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Чернігівська районна державна адміністрація Запорізької області (далі-позивач) звернулася до суду в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 з позовом до ОСОБА_3 (далі-відповідач) про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування та стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що мама дівчинки померла, а відповідач, будучи батьком ОСОБА_2, належним чином не виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до доньки, проживає в іншому населеному пункті і не відвідує дитину, не створює їй умов для проживання та виховання, не переймається матеріально-побутовими умовами її існування, дитина проживає з 2010 року разом з бабусею ОСОБА_4 (третя особа), яка її виховує, утримує, піклується про дитину.

Чернігівська районна державна адміністрація Запорізької області просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно ОСОБА_2, призначити піклувальником її бабусю ОСОБА_4 та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання ОСОБА_2.

В судовому засіданні представник позивача свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав, вказаних у позові.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду письмову заяву в якій вказав, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та призначення піклувальником ОСОБА_4

Прокурор в судовому засіданні також підтримав позов зазначивши, що дійсно відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, зокрема не цікавиться її життям, дитина батька майже від народження не бачила, відповідач не допомагає матеріально дитині, а дитина тривалий час проживає з бабусею, яка й займається її вихованням, доглядом, забезпечує матеріально-побутові умови.

Неповнолітня ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що батька майже не знає, він проживає в с.Богданівка Мелітопольского району. Коли вона з матір'ю також проживала в с.Богданівка, то нерідко бачила батька, який завжди відвертався від неї, ніколи навіть не вітався, не цікавився її життям, жодним чином не допомагав їй та її брату і матері. ОСОБА_2 бажала, щоб її батько був позбавлений батьківських прав відносно неї, а її піклувальником призначена бабуся ОСОБА_4

Третя особа ОСОБА_4 позов підтримала та пояснила суду, що є рідною бабусею ОСОБА_2. Її дочка ОСОБА_5 була матір'ю ОСОБА_2. Дочка померла у 2016 році. З 2010 року онучка проживає з нею, оскільки ОСОБА_5 з 2010 року почала хворіти на церебральний параліч та не могла вже доглядати за двома дітьми, у тому числі й ОСОБА_2. Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 був розірваний у 2010 році. Відповідач перестав фактично проживати разом із дружиною та дітьми ОСОБА_2 та ОСОБА_6 з 2007 року. Відповідач майже від народження життям дочки не цікавиться. До 2010 року ОСОБА_2 проживала в с.Новобогданівка, де проживав і проживає відповідач, але за весь час проживання в одному селі він не цікавився життям своєї доньки, не допомагав колишній дружині у її вихованні, не допомагав матеріально утримувати дочку, як і не робить цього зараз. З 2010 року ОСОБА_4 фактично займається вихованням, доглядом, утриманням ОСОБА_2 та її брата ОСОБА_6 1997 року народження.

Заслухавши пояснення учасників провадження, всебічно та повно встановивши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно дослідивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні батьками неповнолітньої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_1, виданим Новобогданівською сільською радою Мелітопольского району Запорізької області 25.01.2002.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірваний 27.04.2010, актовий запис 45, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області від 27.04.2010.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим ІНФОРМАЦІЯ_2 виконавчим комітетом Новополтавської сільської ради Чернігівського району Запорізької області ОСОБА_5, яка є матір'ю ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Новобогданівка Мелітопольського району Запорізької області, про що зроблений актовий запис за №26.

ОСОБА_4 є рідною бабусею ОСОБА_2, що підтверджується ними самими, а також довідкою виконавчого комітету Новополтавської сільської ради Чернігівського району Запорізької області №233 від 30.01.2017

ОСОБА_2 проживає разом з бабусею ОСОБА_4 та своїм братом ОСОБА_6 1997 року народження в будинку АДРЕСА_1, навчається у Новополтавській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів, ОСОБА_4 повністю утримує онучку та займається її вихованням, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Новополтавської сільської ради Чернігівського району Запорізької області №233 від 30.01.2017 та №1141 від 04.11.2016, довідкою Новополтавської ЗОШ І-ІІІ ступенів від 07.11.2016 №117.

В свою чергу ОСОБА_3 проживає в с.Новобогданівка Мелітопольського району Запорізької області разом зі своє матір'ю ОСОБА_8 1949 року народження, яка потребує стороннього догляду, проте участі у вихованні, утриманні дочки ОСОБА_2 не приймає, жодним чином не допомагає їй матеріально, не цікавиться її життям, є байдужим до рідної дочки, навіть не намагається налагодити стосунки з донькою, що підтверджується окрім пояснень самих ОСОБА_2 та ОСОБА_4, також довідкою амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 05.05.2017, довідкою виконавчого комітету Новополтавської сільської ради Чернігівського району Запорізької області №1140 від 04.11.2016, довідкою Новополтавської ЗОШ І-ІІІ ступенів від 07.11.2016 №117, письмовою заявою ОСОБА_3 від 17.01.2017, довідкою виконавчого комітету Новобогданівської сільської ради Мелітопольского району Запорізької області №2138 від 23.12.2016, листом служби у справах дітей Мелітопольської РДА Запорізької області №01-24/1020 від 28.12.2016, письмовими поясненнями ОСОБА_6 та мешканців с.Новополтавка ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, актом складеним мешканцями с.Новополтавка.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 належить на праві приватної власності вищезазначений будинок АДРЕСА_1, остання отримує пенсію за віком багатодітним матерям та матерям інвалідів з дитинства, сукупний розмір якої у 2016 році склав 17207 грн 92 коп та отримує дохід у виді орендної плати за користування земельною ділянкою, яка їй на лежить на праві власності, сукупний розмір якого за 2016 рік склав 15244 грн 31 коп, хронічних чи гострих захворювань не має, до кримінальної відповідальності не притягувалася, що підтверджується свідоцтвом на право власності на житловий будинок від 21.05.1988, реєстровий номер 286, довідкою УПФУ у Чернігівському районі №55 від 30.01.2017, довідкою ФГ «Дем'яненко» №8 від 31.01.2017, медичним висновком про стан здоров'я КУ «Чернігівська центральна районна лікарня» від 30.01.2017, довідкою серії ЦАП №0609981, виданою Департаментом інформаційних технологій МВС України.

Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3, затвердженого рішенням №03 від 20.01.2017, останього доцільно позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_2.

Також службою у справах дітей Чернігівської РДА прийнятий висновок №01-16/108 від 28.02.2017, згідно якого є можливим призначення ОСОБА_4 піклувальником її онучки ОСОБА_2 2002 року народження.

Відповідно до ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками та на піклування батьків. Виховання в сім'ї є первоосновою розвитку особистості дитини.

Згідно ст.14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.

Під час вчинення дій, пов'язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками, а також інших дій, що стосуються дитини, в порядку, встановленому законом, судом заслуховується думка та побажання дитини.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

З підстав, передбачених ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав. Однією з таких підстав є ухилення батьком від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року«Про практику застосування судами при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 є обґрунтовані і заявлені з метою захисту прав та законних інтересів неповнолітньої ОСОБА_2, а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні було доведено, що відповідач на даний час не приділяє уваги своїй дитині, ухиляється від її належного виховання, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Окрім того, слід зауважити, що сам факт позбавлення відповідача батьківських прав щодо своєї неповнолітньої дитини не є остаточним, оскільки відповідно до ст.169 СК України, в разі зміни його поведінки, суд за його позовом може поновити його батьківські права.

Згідно з положеннями ст. 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки.

Згідно з положеннями ч.1 ст.59 ЦК України, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до частин 2 та 3 ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою.

Таким чином, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_4 за станом свого здоров'я, соціальним положенням та матеріальним становищем може виконувати обов'язки піклувальника; в судовому засіданні просила суд призначити її піклувальником над неповнолітньою ОСОБА_2, оскільки між ними склалися позитивні стосунки і вона має можливість і бажає реально виконувати обов'язки піклувальника, тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в цій частині і вважає, що в інтересах дитини буде доцільно призначити її бабусю піклувальником.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання; зазначене лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей та платника аліментів, наявність у останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення, при цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Зокрема суд враховує наявність у відповідача матері похилого віку, з якою він разом проживає.

Частиною 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи, що обов'язок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей є безумовним, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення аліментів та їх задоволення в повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору, то він підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного ст.ст.55, 59,60,63 ЦК України, ст.ст.164, 166, 180, 182, 191 СК України, Законом України «Про охорону дитинства», Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», керуючись ст.ст.60,88, 212-215, 233, 292 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Чернігівської районної державної адміністрації Запорізької області, як органу опіки та піклування, до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки на неповнолітньою особою та стягнення аліментів,- задовольнити повністю.

Встановити піклування над ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та призначити її піклувальником ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка зареєстрована по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, який зареєстрований по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка зареєстрована по АДРЕСА_1, для утримання дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред'явлення позову-23 березня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць за період з 23 березня 2017 року по 22 квітня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1920 (одна тисяча дев'ятсот двадцять) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Чернігівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В.Богослов