Справа № 755/86/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про звільнення майна з-під арешту,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 за участю третьої особи відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про звільнення майна з-під арешту. Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його син - ОСОБА_3, після смерті якого відкрилася спадщина на ? частину квартири АДРЕСА_1. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна 22 квітня 2010 року на підставі постанови державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 22 квітня 2010 року № 3423530 накладено арешт на ? частину квартири АДРЕСА_1, як на майно, що належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно відповіді відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві від 19 жовтня 2016 року зазначено, що арешт на квартиру АДРЕСА_1 не накладався. Також згідно постанови державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження № 3423530 від 22 квітня 2010 року арешт накладено на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_2. У зв'язку з чим просить зняти арешт з 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, накладений 22 квітня 2010 року на підставі постанови державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 22 квітня 2010 року № 3423530.

Позивач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. До суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Представник третьої особи відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи Десятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ст.169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, так як в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні фактичні обставини справи.

Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 27 січня 2000 року органом приватизації Дніпровської районної державної адміністрації м. Києва, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 та членам його сім»ї ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в рівних долях (а.с. 4).

Згідно довідки Комунального концерну «Центр комунального сервісу» від 17 червня 2016 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивач, ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 5).

22 квітня 2010 року старшим державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві Білявським О.М. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню № 3423530, згідно якої накладено арешт на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2 (.с.8-9).

Згідно ч.1 статті 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Частина 2 цього Закону передбачено, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:,зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна підставою обтяження майна позивача, а саме, квартири АДРЕСА_1, яке зареєстровано за № 9756875 Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України є постанова по виконавчому провадженню № 3423530 від 22 квітня 2010 року державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, (а.с.9).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється на підставі: встановленої законом заборони користування та/або розпорядження нерухомим майном; рішень судів, що набрали законної сили; ухвали слідчого судді, суду, постанови державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; рішення органу місцевого самоврядування про віднесення об'єктів нерухомого майна до застарілого житлового фонду; інших актів відповідних державних органів та посадових осіб згідно із законом; договорів, укладених у порядку, встановленому законом.

Згідно інформаційного листа відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві від 19 жовтня 2016 року постановою державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 22 квітня 2010 року по виконавчому провадженню № 3423530 накладено арешт на ? частину квартири АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2, арешт на квартиру АДРЕСА_1 не накладався (а.с.7).

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

З урахування того, що постановою державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 22 квітня 2010 року по виконавчому провадженню № 3423530 помилково накладено арешт на 1/4 частину квартири АДРЕСА_2, яка належить позивачу на праві власності, позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про звільнення майна з-під арешту підлягають задоволенню повністю: зняти арешт з ? частини квартири АДРЕСА_1, накладений 22 квітня 2010 року на підставі постанови державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві від 22 квітня 2010 року по виконавчому провадженню № 3423530.

Керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 169, 197, 212, 214, 215, 223 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві про звільнення майна з-під арешту задовольнити повністю.

Зняти арешт з 1/4 частини квартири АДРЕСА_1, накладений 22 квітня 2010 року державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню № 3423530.

Повний текст рішення виготовлено 15 лютого 2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н. Є. Арапіна