НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15 травня 2017 рокуСправа № 322/323/17

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: ОСОБА_3;

товариства з обмеженою відповідальністю «РИО, ЛТД»

про: захист честі, достоїнства, ділової репутації та спростування недостовірної інформації.

13 березня 2017 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просив суд:

1. Визнати недостовірною зазначену в статті інформацію, а саме:

- «В 2015 році в районну раду було обрано 26 депутатів. Депутатам ОСОБА_1 та ОСОБА_4 дуже хотілося стати керманичами районної ради. Тому вони почали вести підкилимні перемовини, умовляння, «задобрення» окремих депутатів, щоб вони проголосували за обрання ОСОБА_1 головою районної ради, а ОСОБА_4 заступником голови районної ради. В результаті їхньої «наполегливої роботи» з депутатами в листопаді 2015 року ОСОБА_1 було обрано головою районної ради, а ОСОБА_4 - його заступником. Причому, за ОСОБА_1 проголосувала мінімальна кількість депутатів, яка необхідна для обрання, лише 14 з 26 депутатів»;

- «Одразу після обрання ці керівники почали активну, але дивну діяльність: в першу чергу «продавили» через сесію районної ради з третьої спроби рішення про значне підвищення своєї заробітної плати. Це питання ними виносилося на розгляд трьох позачергових сесій ради, і лише з третьої спроби вони зуміли «вмовити» чи «вмотивувати» 18 депутатів, які проголосували за величезні зарплати ОСОБА_1 та ОСОБА_4І.»;

- «Після цього вони вирішили зробити комфортними умови своєї роботи: купити новий автомобіль за кошти районного бюджету. І знову була «проведена робота» з депутатами, і 18 депутатів проголосували за виділення 180 тисяч гривень для придбання легкового автомобіля. Придбали автомобіль не простий, а з кондиціонером. Зараз в районній раді на два керівника є два автомобілі: на новому автомобілі їздить ОСОБА_1, на іншому - ОСОБА_4 ... Ось список депутатів, які проголосували за те, щоб забрати гроші в лікарнях, школах, дитячих садочках, закладах культури. Своїм голосуванням вони ці гроші віддали на великі зарплати голови ради та його заступника та на їхній комфортабельний автомобіль»;

- «На цьому керівництво районної ради не заспокоїлось. На початку 2016 року вони вирішили змінити всі назви посад в апараті районної ради. Почалася безглузда реорганізація, що призвело до катастрофічних наслідків. Всі працівники, які працювали в апараті районної ради, звільнилися, а це були досвідчені, кваліфіковані працівники»;

2. Зобовязати ОСОБА_3 вибачитися перед позивачем публічно, на черговій сесії Новомиколаївської районної ради Запорізької області та в засобах масової інформації шляхом публікації відповідного оголошення за свій рахунок в газеті «Наше життя»;

3. Зобовязати ТОВ «РИО, ЛТД» видалити статтю з сайту, який їм належить, за адресою, http://strelaua.com/vlast-zaporozhe/yaka-vona-nova-vlada-v-novomikolayivskomu-rayoni-zaporizkoyi-oblasti.html#comment-33347.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Приводом для звернення до суду стало розповсюдження недостовірної інформації одним з депутатів Новомиколаївської районної ради Запорізької області сьомого скликання ОСОБА_3.

Вказана інформація була розміщена на інтернет-сайті «Стрелаuа.соm», за адресою в мережі Інтернет http://strelaua.com/vlast-zaporozhe/yaka-vona-nova-vlada-v-novomikolayivskomu-rayoni-zaporizkoyi-oblasti.html#comment-33347. Зважаючи на посилання на сайті, вказаний Інтернет-ресурс належить ТОВ «РИО, ЛТД».

Стаття, за твердженням позивача, містить недостовірну інформацію щодо нього, в якій стверджується про порушення позивачем норм чинного законодавства, порушення принципів моралі, неетичну поведінку в суспільному та політичному житті. Вказана недостовірна інформація порушує права на повагу до гідності, честі та ділової репутації.

На думку позивача, фактично, ОСОБА_3, публічно розповсюдив брехню, що викликало суспільний резонанс, а зважаючи на коментарі до цієї статті, громадськість сприйняла все як правду.

Позивач не заперечує, що в нього було бажання, як у кожної нормальної людини, очолити представницький орган громади. Але, жодних, як зазначено в статті «підкилимних перемовин» позивач ні з ким не вів. На думку позивача, фактично, ОСОБА_3 без жодних на те підстав, звинуватив його у тиску на депутатів та їх підкуп. І на думку ОСОБА_3 саме тиск та підкуп став підставою того, що більшість депутатів проголосувало саме за позивача. Твердження відповідача про те, що позивач здійснював незаконний вплив на депутатів, є неправдивими.

Позивач стверджує, що будь-яким чином вмовити чи вмотивувати більшість депутатів відомих в районі, самодостатніх осіб, в нього немає жодних засобів. Якщо б більшість проголосувала «проти» по питанню заробітної плати, то її б не збільшили. Після підвищення, заробітна плата позивача стала дорівнювати середній по району. Як депутату районної ради, ОСОБА_3 про це достовірно відомо, однак він умисно викривив прийняті рішення, стверджуючи, що підвищення заробітної плати стало наслідком незаконних дій позивачів щодо депутатів.

Крім цього, на думку позивача у статті стверджується, що позивач застосував незаконний вплив на депутатів, і саме за наслідками цього було придбано «автомобіль з кондиціонером», до того ж, автор статті повязав придбання автомобілю з тим, що за наслідками придбання авто нібито було недофінансовано обєкти соціальної сфери.

Також, ОСОБА_3 стверджує, що саме за наслідками реорганізації звільнилися працівники, що є недостовірною інформацією. Деякі працівники дійсно звільнилися, але за особистим бажанням, оскільки нормальна людина бажає отримувати за свою працю більше. Тому люди й пішли працювати в приватні підприємства, очікуючи отримати більшу заробітну плату. Але вони звільнилися не за результатом реорганізації, а отже дій позивача, як це намагається стверджувати відповідач ОСОБА_3

Виходячи з наведеного та посилаючись на норми ст.ст. 277, 297, 299 ЦК України, позивач просив задовольнити позов та підтримав його у судовому засіданні.

Відповідач ОСОБА_3 надав суду письмові заперечення проти позову, обґрунтовані наступним.

ОСОБА_3 стверджує, що інформація, спростування котрої вимагає позивач, не може бути витлумачена як така, що містить фактичні дані. Жодного стверджувального речення, з якого можна зробити висновок, що воно містить конкретні, фактичні дані, в наведеному позивачем тексті не міститься. Тому доводи позивача про те, що оприлюднена відповідачем інформація є не оціночними судженнями, а фактами є лише його припущенням.

З посиланням на рішення Європейського суду з прав людини відповідач зазначає, що межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Також, ОСОБА_3 підтвердив, що він є автором статті «Яка вона нова влада в Новомиколаївському районі Запорізької області», яка була опублікована в газеті «Стріла» 28.01.2017. Але ніякого відношення до написання коментарів до цієї статті відповідач, за його словами, не має. Ця стаття не містить фактичних відомостей, що порочать честь, гідність чи ділову репутацію позивача.

Виходячи з наведеного відповідач ОСОБА_3 не визнав позову в судовому засіданні та просив відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «РИО, ЛТД», належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду у судове засідання 15.05.2017 повторно не прибув та не надіслав до суду будь-яких заяв.

Рекомендовані поштові відправлення, які містили судову повістку, та надсилались ТОВ «РИО, ЛТД» за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, були повернуті до суду з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання», а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, вважаються врученими відповідачу належним чином.

У звязку з повторною неявкою належним чином повідомленого представника ТОВ «РИО, ЛТД», суд відповідно до ч. 3 ст. 169 ЦПК України, дійшов висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

У судовому засіданні 15.05.2017 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та зясувавши обставини цивільної справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

28.01.2017 у мережі Інтернет за адресою http://strelaua.com/vlast-zaporozhe/yaka-vona-nova-vlada-v-novomikolayivskomu-rayoni-zaporizkoyi-oblasti.html було розміщено статтю ОСОБА_3, депутата Новомиколаївської районної ради Запорізької області, голови постійної комісії з питань законності, боротьби з корупцією, регламенту, депутатської діяльності, етики та прав людини, під назвою «Яка вона нова влада в Новомиколаївському районі Запорізької області?».

У вказаній статті зокрема зазначається таке:

- «В 2015 році в районну раду було обрано 26 депутатів. Депутатам ОСОБА_1 та ОСОБА_4 дуже хотілося стати керманичами районної ради. Тому вони почали вести підкилимні перемовини, умовляння, «задобрення» окремих депутатів, щоб вони проголосували за обрання ОСОБА_1 головою районної ради, а ОСОБА_4 заступником голови районної ради. В результаті їхньої «наполегливої роботи» з депутатами в листопаді 2015 року ОСОБА_1 було обрано головою районної ради, а ОСОБА_4 - його заступником. Причому, за ОСОБА_1 проголосувала мінімальна кількість депутатів, яка необхідна для обрання, лише 14 з 26 депутатів»;

- «Одразу після обрання ці керівники почали активну, але дивну діяльність: в першу чергу «продавили» через сесію районної ради з третьої спроби рішення про значне підвищення своєї заробітної плати. Це питання ними виносилося на розгляд трьох позачергових сесій ради, і лише з третьої спроби вони зуміли «вмовити» чи «вмотивувати» 18 депутатів, які проголосували за величезні зарплати ОСОБА_1 та ОСОБА_4І.»;

- «Після цього вони вирішили зробити комфортними умови своєї роботи: купити новий автомобіль за кошти районного бюджету. І знову була «проведена робота» з депутатами, і 18 депутатів проголосували за виділення 180 тисяч гривень для придбання легкового автомобіля. Придбали автомобіль не простий, а з кондиціонером. Зараз в районній раді на два керівника є два автомобілі: на новому автомобілі їздить ОСОБА_1, на іншому - ОСОБА_4 ... Ось список депутатів, які проголосували за те, щоб забрати гроші в лікарнях, школах, дитячих садочках, закладах культури. Своїм голосуванням вони ці гроші віддали на великі зарплати голови ради та його заступника та на їхній комфортабельний автомобіль»;

- «На цьому керівництво районної ради не заспокоїлось. На початку 2016 року вони вирішили змінити всі назви посад в апараті районної ради. Почалася безглузда реорганізація, що призвело до катастрофічних наслідків. Всі працівники, які працювали в апараті районної ради, звільнилися, а це були досвідчені, кваліфіковані працівники».

Зважаючи на посилання на сайті, вказаний Інтернет-ресурс належить ТОВ «РИО, ЛТД. Так у верхньому правому куті сторінки міститься посилання на сторінку «РИО Аналітичний центр РКС». На сторінці «РИО Аналітичний центр РКС» В нижньому правому куті, в розділі «Наші ресурси», серед інших, міститься посилання на «Стрелаuа.соm», а в верхньому правому куті сторінки в розділі «О компанії» міститься інформація, згідно з якою сайт належить ТОВ «РИО, ЛТД».

Позивач під час розгляду справи визнав, що його дійсно було обрано головою Новомиколаївської районної ради, за що проголосувало 14 депутатів, що питання про підвищення його заробітної плати дійсно не було ухвалено з першого разу, але з причин неналежного обґрунтування необхідності підвищення, що рішенням ради було виділено кошти на придбання службового автомобіля, а також проведену реорганізацію, що за твердженням позивача була обумовлена необхідністю приведення назв посад працівників у відповідність до вимог чинного законодавства.

Недостовірною інформацією позивач вважає звинувачення його у тиску на депутатів та їх підкупі, у незаконному впливі на депутатів, у недофінансуванні соціальних закладів внаслідок купівлі автомобіля, а також у масовому звільненні працівників через проведену реорганізацію.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

За правилами ст. 277 ЦК України: фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (ч. 1); спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію (ч. 4); спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена (ч. 7).

За змістом ст.ст. 297, 299 ЦК України, на які посилається позивач, кожен має право на повагу до його гідності та честі (ч. 1 ст. 297), фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації (ч. 1 ст. 299).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-ХІІ, ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Частиною другою цієї статті визначено, що оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм свою оцінку.

Згідно з частиною першою статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимогі на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частиною третьою статті 10 та частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За приписами частин 2 та 4 ст. 60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, твердження позивача про те, що вжиті ОСОБА_3 у статті висловлювання свідчать про незаконний вплив, тиск, підкуп позивачем депутатів районної ради з метою прийняття ними відповідних рішень, мають бути підтверджені належними та допустимими доказами, оскільки стаття 277 ЦК України на даний час не містить презумпції недостовірності негативної інформації щодо особи.

Частиною другою статті 59 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Так, відповідно до підпункту 2.1.2 розділу І Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, передбачено можливість проведення семантико-текстуальної експертизи, якою вирішуються завдання із встановлення змісту понять, лексичного значення слів або словосполучень, використаних в тих або інших текстах, їх стилістичної забарвленості, смислового навантаження, характеру інформації, що міститься в текстах (чи може така інформація розглядатися як образлива, чи містить вона загрозу конкретній особі (особам) тощо), тобто вирішення питань мовленнєвого характеру, не повязаних із встановленням фактичних даних про автора.

Оскільки у статті ОСОБА_3 не міститься прямих вказівок на здійснення позивачем незаконного впливу, тиску, підкупу у відношенні депутатів районної ради, питання про можливість тлумачення в цьому контексті вжитих у статті слів: «підкилимні перемовини»; «умовляння»; «задобрення»; «наполегливої роботи»; «продавили»; «проведена робота»; «вмовити» чи «вмотивувати» може бути вирішено виключно в ході проведення відповідної експертизи цієї статті.

Проте, позивач не заявив клопотання про проведення семантико-текстуальної експертизи статті «Яка вона нова влада в Новомиколаївському районі Запорізької області?», обмежившись лише власним тлумаченням вжитих автором статті слів, словосполучень, фраз, що судом визнається необґрунтованим припущенням.

У статті ОСОБА_3 прямо не стверджується, як зазначає позивач, про те, що внаслідок придбання районною радою автомобіля було недофінансовано обєкти соціальної сфери, а зазначається про «список депутатів, які проголосували за те, щоб забрати гроші в лікарнях, школах, дитячих садочках, закладах культури». Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що у даному твердженні йдеться про те, що гроші, виділені на придбання автомобіля, могли бути спрямовані на лікарні, школи тощо. При цьому, і позивач в ході розгляду справи не виключив такої теоретичної можливості спрямування цих коштів, за умови прийняття районною радою відповідного рішення. Питання про те, яке саме значення має даний фрагмент статті, також може бути достовірно вирішено виключно в рамках проведення відповідної експертизи.

Так само, припущенням суд визнає і твердження позивача про те, що працівники районної ради звільнилися з роботи не внаслідок реорганізації, а у звязку з бажанням отримувати більшу заробітну плату на іншій роботі, оскільки мотиви звільнення з посади працівника можуть бути достовірно відомі лише йому самому. Водночас, клопотань про допит у якості свідків будь-кого з числа звільнених працівників районної ради, під час розгляду справи заявлено не було. Отже, не може бути визнано недостовірною інформацією таке ж припущення щодо мотивів звільнення працівників, зроблене ОСОБА_3 у його статті.

Таким чином, недоведеність обставин, на які посилалася позивач в обґрунтування заявленого позову, є підставою для відмови у його задоволенні в частині вимог про визнання недостовірною інформації, викладеної у статті ОСОБА_3

Як наслідок не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобовязання відповідача ТОВ «РИО, ЛТД» видалити статтю з сайту, який йому належить. При цьому, суд зазначає, що зміст коментарів, залишених невстановленими особами до цієї статті, судом не береться до уваги під час розгляду даної справи у звязку з тим, що у позовній заяві не міститься обґрунтування необхідності спростування будь-якої інформації саме у коментарях до статті з метою захисту гідності, честі чи ділової репутації позивача.

Щодо позовної вимоги про зобовязання ОСОБА_3 вибачитися перед позивачем публічно на черговій сесії Новомиколаївської районної ради Запорізької області та в засобах масової інформації шляхом публікації відповідного оголошення за свій рахунок в газеті «Наше життя», яка також безпосередньо повязана з вимогою про визнання недостовірною інформації у вищезазначеній статті, слід зазначити, що суд в будь-якому разі не вправі зобовязувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у статтях 16, 277 ЦК України.

З огляду на викладене, суд визнає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Документально підтверджені судові витрати, понесені відповідачами, у справі відсутні.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 212 215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

вирішив:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та товариства з обмеженою відповідальністю «РИО, ЛТД» про захист честі, достоїнства, ділової репутації та спростування недостовірної інформації відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.С. Гасанбеков