Справа №515/497/17
Провадження №2/515/901/17
Татарбунарський районний суд Одеської області
16 травня 2017 р. Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Сивоконь Т.І.
за участю секретаря Комерзан Л.І.
позивачки ОСОБА_1
представника позивачки ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Татарбунари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі,
12.04.2017 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони проживали разом однією сімєю з 2010 року до початку 2013 року без реєстрації шлюбу. Під час сумісного проживання у них народилася дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син на теперішній час проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Позивачці важко самостійно забезпечувати матеріально дитину, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі 1 000 грн. щомісячно, так як відповідач має нерегулярний, мінливий дохід
Представник позивачки в судове засідання надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.12).
Відповідач в судове засідання двічі не з'явився. Відповідно до відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області від 14.04.2017 року вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований з 16.06.2004 року АДРЕСА_1 (а.с.10). Судові повістки, відповідно до вимог абз.3 ч.5 ст.74 ЦПК України надсилалися відповідачу за адресою його місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, а тому в силу абз.5 ч.5 ст.74 ЦПК України вважається, що судові виклики вручені йому належним чином (а.с.14,15). ОСОБА_3 причини своїх неявок суду не повідомив, заяви про розгляд справи в його відсутність або заперечення проти позову суду не надав.
Оскільки немає відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст.169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити по справі заочне рішення згідно наявних доказів.
Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в ній письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а.с.3), відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ЖД №291347 виданого першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 30.12.2011 року.
З довідки виконкому Нерушайської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 13.03.2017 року №138 вбачається, що дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.4).
Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Статтею 180 СК України врегульовано, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно з ч.2, 3 ст.181 СК України за домовленістю між батьками той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
З урахуванням того, що на утриманні позивачки перебуває неповнолітня дитина ОСОБА_4, який потребує витрат на харчування, навчання та повноцінний розвиток, ОСОБА_3 є батьком цієї дитини та повинен брати участь в її утриманні, беручи до уваги відсутність доказів в матеріалах справи на підтвердження наявності у ОСОБА_3 офіційного працевлаштування та стабільного регулярного доходу, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісячно на утримання сина до досягнення ним повноліття.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст.88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.
З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивачка у справі звільнена від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 64, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, а саме до 19 грудня 2029 року, починаючи з 12 квітня 2017 року.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн. 00 коп.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_1 аліментів в межах платежів за один місяць.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя Сивоконь