АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/6678/16-ц Номер провадження 22-ц/786/639/17Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів : Обідіної О.І., Панченка О.О.,

при секретарі Зеленській О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 10 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Бурова компанія «Букрос» про стягнення боргу з урахуванням установленого індексу інфляції,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Бурова компанія «Букрос» (далі - ПАТ БК «Букрос») про стягнення боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, посилаючись на те, що 03 квітня 2013 року видано судовий наказ, згідно з яким з відповідача на її користь стягнуто 5 000 грн. заборгованості по заробітній платі, але судове рішення залишається невиконаним.

Просила суд стягнути з ПАТ БК «Букрос» на її користь в порядку ст. 625 ЦК України за час прострочення 5281,21 грн. відповідно до індексу інфляції.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 10 січня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ПАТ БК «Букрос» про стягнення боргу з урахуванням установленого індексу інфляції відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_2 оскаржила його в апеляційному порядку посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просила рішення Київського районного суду м. Полтави від 10 січня 2017 року скасувати та прийняти нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі.

До суду, також, надана заява ОСОБА_2, у якій вона просить розглянути апеляційну скаргу за її відсутності (а.с. 19).

В судове засідання сторони не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах доводів апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно судового наказу від 03 квітня 2013 року (справа № 554/3951/13-ц), виданого Октябрським районним судом м. Полтави за заявою ОСОБА_2, з ВАТ БК «Букрос» на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 5000 грн. за нараховану, але не виплачену заробітну плату.

Станом на листопад 2016 року на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження ЗВП № 39211238 про стягнення заборгованості з ВАТ КБ «Букрос» на користь фізичних, юридичних осіб та держави на загальну суму 11080473, 46 грн., погашення заборгованості відбувається в порядку черговості, визначеної Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, на яку посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За приписами ч. 1 ст. 360 - 7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

У постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року викладений висновок, щодо застосування ст. 625 ЦК України, у якій зокрема зазначено, що при розгляді справ про передбачену ст. 625 ЦК України відповідальність за порушення грошового зобов'язання слід з'ясувати: чи існує зобов'язання між сторонами, чи це зобов'язання є грошовим, чи доведено наявність прострочення у виконанні зобов'язання, чи існують спеціальні норми, що регулюють ці правовідносини та виключають застосування цієї статті.

Передбачена ст. 625 ЦК України норма не застосовується до трудових правовідносин (заборгованості із заробітної плати, відшкодування шкоди працівникові в наслідок трудового каліцтва), сімейних та інших правовідносин, які регулюються спеціальним законодавством.

Правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов'язання (ст. 625 ЦК України).

Відтак, суд першої інстанції, відповідно до ст. 625 ЦПК України, із урахуванням вищенаведеної правової позиції Верховного Суду України, прийшов до обґрунтованого висновку, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судового рішення про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача врегульовано іншим спеціальним законодавством і до них не можуть застосовуватися норми ст. 625 ЦК України та вірно відмовив у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про те, що посилання суду першої інстанції на ст. 625 ЦК України є помилковим, не ставлять під сумів правильність рішення суду першої інстанції виходячи із наступного.

За правилами ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимогу.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Із матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_2 просила стягнути із відповідача кошти, у зв'язку із ростом інфляції, обґрунтовуючи вимоги нормами ст. 625 ЦК України, зокрема, у позовній заяві, позивач чітко вказав, як підставу для стягнення 5 281, 21 грн. - ст. 625 ЦК України.

Таким чином, суд першої інстанції, відповідно до ст. 11 ЦПК України, правильно розглянув справу в межах заявлених позовних вимог.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що позивач не позбавлена можливості звернутися до суду із позовом з інших підстав.

Посилання в апеляційній скарзі на ту обставину, що іншим працівникам суди стягували індексацію по заробітній платі не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги, так як ОСОБА_2 не надала суду апеляційної інстанції копій рішень судів та не довела, що вони мають преюдиційне ( ч. 3 ст. 61 ЦПК України) чи інше значення для розгляду даної справи.

Доводи апелянта про те, що відповідач може впливати на рішення судів є безпідставним та не підтверджується жодними доказами.

Крім того, аналізуючи матеріали справи, колегія суддів приходить до переконання, що матеріли справи не містять жодних даних якіб ставили під сумнів неупередженість та безсторонність суду, а незгода позивача із рішення не свідчить про упередженість суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 також вказує, що вона зверталася з позовом до ВАТ Бурової компанії «Букрос», а не до «міфічного» Публічного акціонерного товариства КБ «Букрос».

Ці доводи не дають підстави для скасування рішення суду першої інстанції тому, що суд у вступній та резолютивній частині рішення вказав правильне найменування відповідача, на час ухвалення рішення, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Разом з тим, зазначення у описовій та мотивувальній частині рішення «ПАТ КБ «Букрос» замість «ПАТ БК «Букрос» є опискою та не може бути підставою для скасування рішення суду оскільки не призвело до неправильного вирішення справи.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який повно встановивши фактичні обставини справи, із дотриманням норм процесуального права, вірно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, ухвалив рішення, яке відповідає закону.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 10 січня 2017 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді: О.І. Обідіна

О.О. Панченко