Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 30 Доповідач Павицька Т. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 20 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Зазначав, що 07.07.2016 року о 13 год. 15 хв. сталася ДТП. ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Шевроле Лачетті», державний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Грушевського в м. Житомирі виїхав на регульоване перехрестя з вул. ОСОБА_3 на заборонений сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив зіткнення з його автомобілем «Опель», державний номер НОМЕР_2. Внаслідок цієї ДТП його автомобіль отримав механічні пошкодження. Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 28.07.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. ОСОБА_2 застрахував свою цивільну відповідальність в ПрАТ «Страхова група «ТАС», яке частково відшкодувало йому шкоду в розмірі 22 622 грн. Крім того, у звязку з даною ДТП йому були завдані тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, він змушений був перебувати на стаціонарному лікування та купувати ліки. Під час розгляду справи було залучено до участі у справі співвідповідача ПрАТ «Страхова група «ТАС». Враховуючи вищевикладене та з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на його користь 34 280 грн. 75 коп. заподіяної йому матеріальної шкоди, 900 грн. сплачених за проведення експертного автотоварознавчого дослідження, витрати за проведення експертизи у сумі 2 500 грн. та суму сплаченого судового збору; стягнути з ОСОБА_2 на його користь 545 грн. 24 коп. витрат на лікування, 20 000 грн. заподіяної йому моральної шкоди, 400 грн. сплачених за послуги евакуатора, а також судові витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 20 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП в розмірі 20 648 грн. 20 коп. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 1 000 грн. 00 коп., витрати на лікування в розмірі 374 грн. 69 коп. та вартість послуг евакуатора в розмірі 400 грн. В решті вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Страхова група «ТАС», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду в частині стягнення з ПрАТ «Страхова група «ТАС» 20 648 грн. 20 коп. матеріальної шкоди та 551 грн. 20 судового збору та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог до ПрАТ «Страхова група «ТАС». Зокрема, вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги те що ПрАТ «Страхова група «ТАС» діяло виключно в межах спеціального Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме відповідно до абзацу 2 п.36.2 ст.36 Закону, згідно якого ОСОБА_1 було подано до ПрАТ «Страхова група «ТАС» заяву на виплату страхового відшкодування, в якій погоджено суму страхового відшкодування у розмірі 22 622 грн. та зазначено, що претензій до ПрАТ «Страхова група «ТАС» не має.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 07.07.2016 року о 13 год. 15 хв. на перехресті вулиць Грушевського та ОСОБА_3 в м.Житомирі, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шевроле Лачетті», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Опель», державний номер НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль позивача зазнав механічних пошкоджень.

Постановою судді Богунського районного суду м. Житомира від 28.07.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні даної дорожньо-транспортної пригоди та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Між ОСОБА_2В та ПрАТ «Страхова група «ТАС» 08.11.2015 року укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АЕ/3964008) та договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків №176139, відповідно до яких забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Шевроле Лачетті», державний номер НОМЕР_1. Згідно зазначених договорів загальна страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 75 000 грн., розмір франшизи 510 грн. Строк дії договорів з 09.11.2015 року по 08.11.2016 року.

18 липня 2016 року ОСОБА_1 була подана заява до страховика про виплату страхового відшкодування, а також заява-погодження, відповідно до якої ОСОБА_1 погодився із сумою матеріального збитку (за мінусом франшизи 510 грн.) у розмірі 23 132 грн.

21 липня 2016 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» було складено страховий акт про виплату страхового відшкодування в розмірі 22 622 грн. ОСОБА_1 за ремонт транспортного засобу «Опель», державний номер НОМЕР_2.

Страхове відшкодування в розмірі 22 622 грн. було перераховано ПрАТ «Страхова група «ТАС» ОСОБА_1

Відповідно до висновку №4172 експертного автотоварознавчого дослідження від 03.08.2016 року, розмір матеріального збитку, заподіяного власникові транспортного засобу «Опель Комбо», реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок пошкодження при ДТП, складає 43 270 грн. 20 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення ( ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

За вимогами абз. 2 ч. 1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в абз. 1 п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом статті 29 Закону України «Про загальнообовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що в результаті ДТП, власнику транспортного засобу «Опель», державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_1, з вини відповідача ОСОБА_2, була заподіяна матеріальна шкода в розмірі 43 270 грн. 20 коп., з яких сума страхового відшкодування 20 648 грн. 20 коп. (43 270 грн. 20 коп. (матеріальний збиток внаслідок пошкодження автомобіля при ДТП) 22 622 грн. (сума виплаченого страхового відшкодування)), в межах ліміту відповідальності, підлягає стягненню з ПрАТ «Страхова група «ТАС».

Посилання ПрАТ «Страхова група «ТАС» в апеляційній скарзі на те, що відшкодування шкоди в сумі 22 622 грн. було погоджено страховиком і ОСОБА_1, у зв'язку з чим останній не може ставити питання про виплату страхового відшкодування в більшому розмірі, підлягають відхиленню.

Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на яку посилається ПрАТ «Страхова група «ТАС» на підтвердження своїх доводів, страховику лише надано право здійснити виплату страхового відшкодування без проведення експертизи у разі досягнення між страховиком і потерпілим згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, однак цим Законом не встановлено, що виплачене в такому випадку страхове відшкодування є остаточним і його розмір не може бути переглянутим.

Про можливість оспорення в суді рішень страховика, в тому числі про виплату страхового відшкодування, зазначено в п. 36.7 вказаної статті цього Закону.

Крім цього, на час подання ОСОБА_1 18 липня 2016 року заяви про виплату страхового відшкодування в розмірі 22 622 грн. (23 132 грн. (розмір шкоди) 510 грн. (франшиза)) не було експертного висновку про вартість відновлювального ремонту автомобіля, отже сама по собі така заява не може свідчити про погодження ОСОБА_1 із страховиком остаточної суми страхового відшкодування в такому розмірі та неможливість його перегляду в залежності від вартості відновлювального ремонту.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин, відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Так як рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог до ОСОБА_2 не оскаржується в апеляційному порядку, то суд апеляційної інстанції в цій частині судове рішення на предмет законності та обґрунтованості не перевіряє.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» відхилити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 20 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді