Ухвала

іменем україни

13 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., ІваненкоЮ.Г., Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Малинівської гімназії Чугуївської районної ради Харківської області, відділу освіти Чугуївської районної державної адміністрації Харківської області про скасування наказу та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 1 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що з 12 січня 2005 року він працює в Малинівській гімназії Чугуївської районної ради Харківської області. На цю роботу він був прийнятий на посаду вчителя предметів «Захист Вітчизни» та «Фізичного виховання» на підставі наказу від 12 січня 2005 року № 21-К.

9 червня 2015 року відповідачем було винесено наказ № 97, відповідно до ч. 1 якого було проведено попереднє педагогічне навантаження працівників на 2015 - 2016 навчальний рік, де йому згідно з п. 23 було встановлено 3 години педагогічного навантаження.

У ч. 2 цього наказу зазначено, що у випадку незгоди з запровадженим педагогічним навантаженням працівник може бути звільнений за п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗПп України.

Позивач зазначав, що із цим наказом він був ознайомлений 9 червня 2015 року, однак своєї згоди на педагогічне навантаження менше, ніж передбачено ст. 25 Закону України «Про загальну середню освіту» на 2015 - 2016 навчальний рік він не надавав.

У зв'язку з цим позивач просив скасувати наказ Малинівської гімназії Чугуївської районної ради Харківської області від 9 червня 2015 року № 97 в частині призначення йому педагогічного навантаження, зобов'язати директора Малинівської гімназії Чугуївської районної ради Харківської області перерозподілити педагогічне навантаження з предмету «Фізична культура» та «Основи здоров'я» між працівниками Малиновської гімназії з урахуванням їх фаху та надати йому повне тижневе навантаження у розмірі 18 годин на тиждень, а також просив стягнути з відповідача на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 2 тис. грн.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 1 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 21 липня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 25 Закону України «Про загальну середню освіту» педагогічне навантаження вчителя загальноосвітнього навчального закладу незалежно від підпорядкування, типу і форми власності обсягом менше тарифної ставки, передбаченої частиною першою цієї статті, встановлюється тільки за його згодою.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про недоведеність заявлених ОСОБА_4 позовних вимог з огляду на те, що наявні у справі належні і допустимі докази, яким суди відповідно до вимог ст. ст. 60, 212 ЦПК України надали належну оцінку, свідчать про те, що трудові права позивача не були порушені, оскільки останній надав свою згоду працювати на неповне навантаження в 2015 - 2016 навчальному році, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 25 Закону України «Про загальну освіту».

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є безпідставними і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 1 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 21 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко

Колегія суддів: