СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-к/759/2/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Войтенко Ю.В.

за участю секретаря - Самчик І.М.

представника заявника - Сьомочкіної Є.М.

представників заінтересованої особи - Войцеховського О.В., Чугунова М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання Спрощеного акціонерного товариства «Євраліс Семенс» про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника Спрощеного акціонерного товариства «Євраліс Семенс» звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 21 жовтня 2016 року у справі № АС № 263у/2016 за позовом Спрощеного акціонерного товариства «Євраліс Семенс» до Публічного акціонерного товариства «КОМПАНІЯ «РАЙЗ» про стягнення коштів, яким постановлено: стягнути з Публічного акціонерного товариства «КОМПАНІЯ «РАЙЗ» на користь спрощеного акціонерного товариства «ЄВРАЛІС Семенс» (EURALIS SEMENCES) 342 710 євро - боргу за поставлений товар, 9 485,04 євро - пені, 2 591,54 євро - 3 % річних та 11 666,73 євро - на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 366 453,31 євро (триста шістдесят шість тисяч чотириста п'ятдесят три євро 31 євроцент). Згідно з даним Рішенням МКАС при ТПП України від 21 жовтня 2016 року, вказане Рішення вступає в законну силу з 21 жовтня 2016 р. є остаточним і підлягає виконанню негайно. Проте, в добровільному порядку рішення арбітражного суду не виконано, у зв'язку з чим, було подано вказане клопотання.

В судовому засіданні представник заявника просив суд клопотання задовольнити на підставі наданих письмових доказів.

Представники заінтересованої особи (боржника) в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, просили у його задоволенні відмовити з підстав того, що контрактом не передбачено права, за яким слід розглядати справу, відповідно арбітражний суд повинен користуватись колізійними нормами. У зв'язку з чим, представники вважають, що з огляду на положення Регламенту Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» у даному випадку слід використовувати право місця укладення договору ( м. Лєскар, Франція), тобто, право Франції.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали клопотання дійшов до таких висновків.

21 жовтня 2016 року було прийнято Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у справі АС № 263у/2016 за позовом спрощеного акціонерного товариства «ЄВРАЛІС Семенс», що зареєстроване за законодавством Франції за адресою: Авеню Гастон Фоебус, 64 230, місто Лєскар, Франція до Публічного акціонерного товариства «КОМПАНІЯ «РАЙЗ» про стягнення з Відповідача боргу, пені та З % річних щодо неоплаченого товару за Контрактом купівлі-продажу № EUR-RISE-2015-SDB-l від 17.02.2015 р. в розмірі 354 786,58 євро. Зазначеним Рішенням суду позовні вимоги Позивача були задоволені, а саме вирішено: стягнути з Публічного акціонерного товариства «КОМПАНІЯ «РАЙЗ» (, поштова адреса: 03115, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 121В) на користь спрощеного акціонерного товариства «ЄВРАЛІС Семенс» (EURALIS SEMENCES) (юридична адреса: Авеню Гастон Фоебус, місто Лєскар, 64 230, Франція) 342 710 євро - боргу за поставлений товар, 9 485,04 євро - пені, 2 591,54 євро - 3 % річних та 11 666,73 євро - на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 366 453,31 євро (триста шістдесят шість тисяч чотириста п'ятдесят три євро 31 євроцент) (а.с. 4-23).

Вказане Рішення вступило в законну силу з 21 жовтня 2016 р. є остаточним і підлягає виконанню негайно.

Згідно зі ст. ІІІ Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень, укладеної у м. Нью-Йорк у 1958 році (ратифікованої Україною 10 жовтня 1960 року, набула чинності для України 08 січня 1961 року) (надалі Конвенція), кожна Договірна Держава визнає арбітражні рішення як обов'язкові і виконує їх у відповідності з процесуальними нормами тієї держави, де запитується визнання і виконання цих рішень. За ст.11 цієї Конвенції встановлено перелік документів, які повинен надати заявник при зверненні з клопотанням про визнання та виконання рішення міжнародного арбітражу.

Відповідно до ст.35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов'язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх спорів або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними у зв'язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер, чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або вигляді окремої угоди.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, зобов'язання сторін виникли на підставі контракту купівлі-продажу №EUR-RISE-2015-SDB-1 від 17 лютого 2015 року, пункт 10 якого містить арбітражне застереження та визначає, що спори повинні вирішуватись Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України у відповідності до його регламенту.

Як з'ясовано судовим розглядом, на момент розгляду справи, вказаний контракт є чинним, вказане арбітражне застереження є чинним, рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України набрало законної сили 21 жовтня 2016 року.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЗУ "Про міжнародне приватне право" в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних справах у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Частиною 1 статті 82 ЗУ "Про міжнародне приватне право" унормовано, що визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Згідно ст. 390 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Вказана позиція викладена і у п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 грудня 1999 року N 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України».

Крім того, в силу положень ст. 391 ЦПК України, яка визначає строки пред'явлення рішення іноземного суду до примусового виконання, судом беззаперечно встановлено, що станом на час розгляду питання про надання дозволу на примусове виконання рішення суду строк пред'явлення його до примусового виконання не закінчився.

Що стосується заперечень представників заінтересованої особи, слід зазначити, що Європейська конвенція про зовнішньоторговельний арбітраж, яка набула чинності для

України 7 січня 1964 року, встановила ієрархію колізійних норм, якими слід керуватися при виборі компетентного матеріального права. Генеральна колізійна прив'язка - автономія волі сторони: суб'єкти спору на власний розсуд обирають право, що підлягає застосуванню арбітрами при вирішенні справи по суті. Субсидіарна колізійна прив'язка - у відсутності вибору права сторонами арбітри застосовують закон, встановлений відповідно до колізійної норми, яку арбітри визнають в даному випадку застосовної (п. 1 ст. VII).

Відповідно до ст.28 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» третейський суд вирішує спір згідно з такими нормами права, які сторони обрали як такі, що застосовуються до суті спору. Якщо в ньому не висловлено іншого наміру, будь-яке положення права або системи права будь-якої держави повинно тлумачитись як таке, що безпосередньо відсилає до матеріального права цієї держави, а не до її колізійних норм. В разі відсутності якої-небудь вказівки сторін третейський суд застосовує право, визначене згідно з колізійними нормами, які він вважає застосовними.

Відповідно до рішення Міжнародного комерційного арбітражу суду при Торгово-промисловій палаті України від 21 жовтня 2016 року зазначено, що вирішуючи питання про право, що має застосовуватись при розгляді спору, арбітражний суд виходив з того, що в контракті сторони не узгодили право, яке мє застосовуватись при вирішенні спорів, позивач зазначив, що вважає застосовуваним при розгляді спору матеріальне право України, відповідач заперечень не висловлював. Також арбітражний суд дійшов висновку про застосування до правовідносин положень Конвенції ООН про договори міжнародної купівлі-продажу товарів. Відповідно, арбітражний суд дійшов висновку, що матеріальне право України підлягає застосуванню на субсидіарній основі.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що у даному випадку не було обґрунтовано та надано суду належних і допустимих доказів для прийняття рішення про відмову у наданні дозволу на примусове виконання зазначеного рішення іноземного суду, а тому клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу суду при Торгово-промисловій палаті України від 21 жовтня 2016 року у справі № АС № 263у/2016 за позовом Спрощеного акціонерного товариства «Євраліс Семенс» до Публічного акціонерного товариства «КОМПАНІЯ «РАЙЗ» про стягнення коштів - підлягає задоволенню.

Згідно з ч.8 ст.395 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України (далі - НБУ) на день постановлення ухвали.

Враховуючи, що в Рішенні міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій Палаті України від 21 жовтня 2016 року у справі АС № 263у/2016 сума стягнення зазначена в іноземних валютах, тому кошти, які слід стягнути з боржника на користь стягувача, визначаються в національній валюті України за курсом Національного Банку України на день постановлення ухвали.

Так, станом на 28.02.2017 року Національним Банком України встановлено офіційний курс гривні до іноземної валюти - євро, який становить за 1 євро 28.64 грн.

Таким чином, з боржника Публічного акціонерного товариства «Компанія «Райз» підлягає стягненню на користь спрощеного акціонерного товариства «ЄВРАЛІС Семенс» 342 710 євро - боргу за поставлений товар (за курсом Національного банку України станом на 28.02.2017 року становить 9 815 214,40 гривні), 9 485,04 євро - пені (за курсом Національного банку України станом на 28.02.2017 року становить 271 651,54 гривні), 2 591,54 євро - 3 % річних (за курсом Національного банку України станом на 28.02.2017 року становить 74 221,70 гривні) та 11 666,73 євро (за курсом Національного банку України станом на 28.02.2017 року становить 334 135,14 гривні)- на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 366 453,31 євро (за курсом Національного банку України станом на 28.02.2017 року становить 10 495 222,79 гривні.

Керуючись ст.ст.390-396, 399-401 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання представника Спрощеного акціонерного товариства «Євраліс Семенс» про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу суду при Торгово-промисловій палаті України від 21 жовтня 2016 року у справі № АС № 263у/2016 за позовом Спрощеного акціонерного товариства «Євраліс Семенс» до Публічного акціонерного товариства «КОМПАНІЯ «РАЙЗ» про стягнення коштів - задовольнити.

Надати дозвіл на примусове виконання Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 21 жовтня 2016 року у справі АС № 263у/2016 за позовом спрощеного акціонерного товариства «ЄВРАЛІС Семенс», що зареєстроване за законодавством Франції за адресою: Авеню Гастон Фоебус, 64 230, місто Лєскар, Франція, до Публічного акціонерного товариства «КОМПАНІЯ «РАЙЗ», яким постановлено: стягнути з Публічного акціонерного товариства «КОМПАНІЯ «РАЙЗ» (, поштова адреса: 03115, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 121В) на користь спрощеного акціонерного товариства «ЄВРАЛІС Семенс» (EURALIS SEMENCES) (юридична адреса: Авеню Гастон Фоебус, місто Лєскар, 64 230, Франція) 342 710 євро - боргу за поставлений товар (за курсом Національного банку України станом на 28.02.2017 року становить 9 815 214,40 гривні), 9 485,04 євро - пені (за курсом Національного банку України станом на 28.02.2017 року становить 271 651,54 гривні), 2 591,54 євро - 3 % річних (за курсом Національного банку України станом на 28.02.2017 року становить 74 221,70 гривні) та 11 666,73 євро (за курсом Національного банку України станом на 28.02.2017 року становить 334 135,14 гривні)- на відшкодування витрат по сплаті арбітражного збору, а всього 366 453,31 євро (за курсом Національного банку України станом на 28.02.2017 року становить 10 495 222,79 гривні.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її оголошення до Апеляційного суду м.Києва через Святошинський районний суд м.Києва. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю.В. Войтенко