Провадження № 2/127/1125/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2017 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: судді Бойко В.М.,

за участю секретаря Ревтюх О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом з вимогами стягнути з ОСОБА_2 на користь її колишнього чоловіка непрацездатного ОСОБА_1, пенсіонера, інваліда II групи загального захворювання аліменти в розмірі 250 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, довічно, стягнути з ОСОБА_3 на користь його батька непрацездатного ОСОБА_1, пенсіонера, інваліда II групи загального захворювання аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом, довічно. Зобовязати ОСОБА_3 крім сплати аліментів брати участь у додаткових витратах на його батька - ОСОБА_1, пенсіонера, інваліда II групи загального захворювання, викликаних хворобою та інвалідністю.

Позовні вимоги аргументовані тим, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 27.06.1990 року у Вінницькому міському відділі ЗАГС, актовий запис № 1768. У шлюбі в 1991 році народився син ОСОБА_4, який на даний час є повнолітнім.

Позивач зазначає, що перебуваючи в шлюбі він працював у Вінницькому казенному експериментальному протезно-ортопедичному підприємстві до 25.06.2013р. отримував заробітну плату, яку витрачав на утримання своєї сімї (дружини та сина) та придбання спільного майна.

Позивач повідомляє, що у звязку з хворобою втратив працездатність, вимушений звільнитись з роботи та на даний час перебуває на пенсії по інвалідності.

Позивач вказує, що оскільки він втратив працездатність, постійно знаходиться у хворобливому стані, потребує стороннього догляду та проходження відновлюваної терапії, що потребує значних затрат коштів та часу, з дружиною шлюб розірвано, як вказує позивач дружина та син відмовились від нього, не надають матеріальної допомоги хоча працевлаштовані та отримують дохід.

Вищевказане і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні позов не визнали в повному обсязі. Відповідач вказала, що за час подружнього життя позивач не брав участі у вихованні сина відповідача по справі - ОСОБА_3, сім'я утримувалась за рахунок заробітної плати відповідачів, позивач свою заробітну плату витрачав лише на себе, зловживав спиртним, сімейне життя з відповідачем не склалось, що стало підставою розірвання шлюбу з позивачем.

Інші учасники в судове засідання не зявилися, хоча повідомлялись належним чином повідомлення про причини неявки до суду не надійшло.

Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.12.2014р. розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 27.06.1990р. (а.с.18)

Судом встановлено, що за час шлюбу в 1991 році в сторін спору народився син ОСОБА_3 15.04.1991р.н., який на даний час є повнолітнім. Батьками ОСОБА_5 згідно запису акту про народження від 04.05.1991р. №1817 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2. (а.с. 97)

Як вбачається з пенсійного посвідчення позивача він є пенсіонером, отримує пенсію по другій групі інвалідності. Розмір пенсії складає 1983,72 грн. в місяць, відповідно до довідки від 22.06.2016р. №6600. (а.с. 7, 11, 21)

ОСОБА_1 працював у Вінницькому казенному експериментальному протезно-ортопедичному підприємстві з 23.01.1992р. до 25.06.2013р., відповідно отримував заробітну плату, що підтверджується даними трудової книжки позивача та довідкою про заробітну плату. (а.с.8-10,51)

Суд бере до уваги надані позивачем докази щодо наявності в позивача інвалідності та ішемічної хвороби серця, а також доводи щодо того, що позивач перебуває на постійному лікуванні, несе витрати на лікування, що підтверджується відповідними документами, що містяться в матеріалах справи. (а.с.12-17)

Відповідно до довідки виданої управлінням інформаційної підтримки та координиції поліції «102» ГУНП у Вінницькій області серія: НВ, №0448702 за обліками Національної поліції ОСОБА_1 станом на 09.12.2016р. до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості немає, в розшуку не перебуває. (а.с. 83)

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФ у Вінницькій обл., та отримує пенсію, а також відповідач отримує заробітну плату згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів. (а.с. 50, 80)

Згідно із довідкою з місця реєсстрації про склад сім'ї від 03.03.2016р. №049 ОСОБА_1 зареєстрований та не проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Особовий рахунок відкрито на ім'я ОСОБА_2. (а.с. 52)

Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів ОСОБА_3, останній отримував дохід з 24.03.2014р. по дату звільнення 29.09.2016р., Як вбачається з даних трудової книжки ОСОБА_3 на даний час не працює, звільнений з 24.04.2017р. (а.с. 81, 112-115, )

В судовому засіданні з метою повного та об'єктивного розгляду справи судом допитувались свідки ОСОБА_6, та ОСОБА_7, які підтвердили, що за час шлюбу у подружжя ОСОБА_3 були складні стосунки, в сім'ї часто виникали скандали по вині ОСОБА_1. Враховуючи те, що допитані свідки є свідками зі сторони відповідача, суд оцінює ці докази в сукупності із іншими письмовими доказами, що містяться в матеріалах даної справи.

Ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Права на утримання не має той із подружжя, хто негідно поводився у шлюбних відносинах, а також той, хто став непрацездатним у зв'язку із вчиненням ним умисного злочину, якщо це встановлено судом. Той із подружжя, хто став непрацездатним у зв'язку з протиправною поведінкою другого з подружжя, має право на утримання незалежно від права на відшкодування шкоди відповідно до Цивільного кодексу України.

Ст. 76 СК України визначено, що розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Ст. 77 СК України визначено, що утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед.

Ст. 80 СК України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітня дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Ст. 203 СК України передбачено, що дочка, син крім сплати аліментів зобовязані брати участь у додаткових витратах на батьків, викладених тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

Ст. 205 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

ст. 58 ЦПК України, встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд критично оцінює дововоди відповідача щодо того, що за час подружнього життя позивач не брав участі у вихованні сина відповідача по справі - ОСОБА_3, сім'я утримувалась за рахунок заробітної плати відповідачів, позивач свою заробітну плату витрачав лише на себе, зловживав спиртним сімейне життя з відповідачем не склалось, що стало підставою розірвання шлюбу з позивачем, оскільки позивачем не надано жодного доказу в обґрунтування вказаних обставин, довідка про розмір заробітної плати відповідачів, не є підтвердженням того, що сім'я ОСОБА_3 утримувалась лише за рахунок відповідачів.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд враховує, що оскільки позивач є непрацездатним, йому встановлено другу групу інвалідності та те що відповідач ОСОБА_2 працевлаштована, отримує заробітну плату суд вважає позов задовольнити частково та стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь її колишнього чоловіка непрацездатного ОСОБА_1, аліменти, в розмірі 250 грн. щомісячного починаючи з 22.07.2016 року довічно.

Разом з тим, оскільки відповідач ОСОБА_3 на даний час безробітний, що є обставниою, що позбавляє його сплачувати аліменти та додаткові витрати на користь позивача, суд бере до уваги що позивачем не надано доказів про спроможність відповідача ОСОБА_3 сплачувати аліменти, та додаткові витрати.

Враховуючи те, що позивач був звільнений від сплати судового збору згідно ст., 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 в сумі 551,20 грн. на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 81, 88, 209,215, 218 ЦПК України, ст.ст. 75,76, 77, 80, 202,203, 205 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний код НОМЕР_1, на користь її колишнього чоловіка непрацездатного ОСОБА_1, аліменти, в розмірі 250 грн. щомісячного починаючи з 22.07.2016 року довічно.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 код НОМЕР_1, судовий збір в сумі 551,20 на користь держави .

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя :