Справа № 404/4857/16-ц
Номер провадження 2/404/444/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Галагана О.В.,

при секретарі Туровської О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, по якому просила визнати недійсним заповіт від 06 вересня 2010 року, складений ОСОБА_4, який помер 21 січня 2016 року, за яким змінено порядок спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21 січня 2016 року в результаті суїциду помер батько позивача ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина та позивач у шестимісячний термін звернулась до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області з заявою про прийняття спадщини.

Листом від 18 липня 2016 року нотаріус повідомила про наявний заповіт, яким змінено порядок спадкування за законом, при цьому позивачу не було надано копію заповіту і нотаріусом він не був озвучений.

Перед укладенням заповіту 06 вересня 2010 року ОСОБА_4 знаходився на обліку у комунальному закладі «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» з 2008 року, так як страждав алкоголізмом та був наркозалежний. Вказує, що в період з 2008 року по 2012 рік померлий поводив себе неадекватно, агресивно та погрожував здійсненням самогубства. За таких обставин вважає, що ОСОБА_4 під час укладення заповіту не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними.

Відповідач проти обґрунтування позову заперечив вказав, що належних та допустимих доказів, що його брат зловживав алкогольними напоями на час посвідчення заповіту матеріали справи не містять, його самогубство було повязано не із пиятикою, а із вчиненням злочину повязаного із позбавленнями життя людини, та на фоні душевних хвилювань з цього приводу позбавив себе життя.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 16 листопада 2016 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник позивача заявив клопотання про призначення по справі судової посмертної психіатричної експертизи, після допиту свідків, покази яких вважають будуть мати значення для експертів.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення клопотання про призначення експертизи не заперечили.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що з позивачем не знайома, а відповідач є її сусідом. ОСОБА_6 та ОСОБА_2 знає з дитинства, так як вони проживали у ІНФОРМАЦІЯ_1, більш, як 10 років тому виїхали на постійне місце проживання у місто. Кожної неділі після смерті батька, який помер близько сімнадцяти років тому, приїжджали до матері в село та допомагали їй по господарству. Як правило, ОСОБА_4 приїздив у пятницю, а поїхати міг і в понеділок, і через тиждень. Свідок пояснила, що завжди бачила його здоровим та тверезим, будь-яких змін у його поведінці не помічала. Про наявність заповіту на імя брата ОСОБА_2 їй не відомо. Відомо, що у ОСОБА_4 є донька, з матірю якої вони разом не проживають. Бабуся ОСОБА_7 деякий час фактично була платником аліментів на утримання дитини.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що є матірю відповідача ОСОБА_2 та померлого ОСОБА_4, з позивачем відносини нормальні. Сини приїжджали кожні вихідні до неї у село Злинка, Маловисківського району, Кіровоградської області та допомагали їй по господарству. Одного разу приїхали сини ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та допомагали на городі, ОСОБА_4 почав розмову про те, що останнім часом багато нещасних випадків, його знайомий потрапив в ДТП, тому радився з сімєю з приводу складення заповіту та кому краще заповісти належне йому майно матері чи брату. Свідок від себе не пропонувала на кого можна скласти заповіт, вирішила не втручатись, крім квартири її син іншого майна не мав. Через кілька днів ОСОБА_4 подзвонив та під час розмови повідомив їй, що склав заповіт на квартиру на імя брата ОСОБА_2. Відносини між матірю та сином були довірливі, дзвонив часто, постійно спілкувались, проте їй невідомо нічого про лікування ОСОБА_4 у наркологічному диспансері. Перед датою укладення заповіту поводив себе адекватно, не мав вигляд чоловіка, який зловживає спиртними напоями, при ній жодних ознак депресивного стану чи наміру покінчити життя самогубством не виявляв. ОСОБА_4 платив аліменти на утримання доньки, поки мав стабільну роботу, після того, як почали закриватись підприємства та він залишився без роботи, щоб уникнути утворення заборгованості зі сплати аліментів, мати йому допомагала їх сплачувати. Бачив доньку ОСОБА_1 у шестирічному віці, коли приносили «вечерю» на свята. Свідок бачила онуку частіше, ніж померлий, так як приносила аліменти. Після того як ОСОБА_4 придбав у 2001 році квартиру, він не спілкувався з родичами колишньої жінки.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що позивач є племінницею її чоловіка. Сестра її чоловіка Лариса та її чоловік ОСОБА_4 проживали разом біля Кіровоградської обласної лікарні (навпроти транспортних воріт). Під час проживання, свідок спілкувалась із сусідкою, яка скаржилась на їх негативну поведінку та постійні сварки. Коли позивачу ОСОБА_1 було приблизно рік, сімя переїхала проживати до гуртожитку. Від сусідів також їй було відомо, що як ОСОБА_4 з братом ОСОБА_2 вживали алкогольні напої, ОСОБА_4 постійно «вішався», тобто погрожував вчинити самогубство. Коли позивачу було приблизно два роки, її мати ОСОБА_11 та батько ОСОБА_8 розійшлися, ОСОБА_4 почав проживати зі своїм братом ОСОБА_2 по вулиці Бєляєва в місті Кіровограді. Приблизно три рази приходив у гості до свідка та під впливом алкоголю вибивав двері, так як йому не відчиняли. Останній раз такий випадок стався у 1996 році. Декілька разів випадково бачила ОСОБА_4 в місті та в селі Злинка, до смерті не бачила три роки. ОСОБА_8 був неврівноважений, у нього часто змінювались настрій та поведінка. Коли був тверезий, то поводив себе нормально, спокійно, проте під впливом алкоголю ставав агресивним, нетверезим бачила його часто. ОСОБА_11 пропонувала йому написати відмову від доньки ОСОБА_1, проте він відмовився. В 2001 році свідок виїхала до Російської федерації, де проживала протягом пяти років, після повернення з ОСОБА_4 не спілкувалась. Про продовження його негативної поведінки їй було відомо від інших осіб у селі Злинка, де проживають її родичі.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що відповідач брат його товариша ОСОБА_4, про його доньку ОСОБА_1 чув один раз. З ОСОБА_4 знайомий з 1997 року, відколи останній переїхав проживати на ІНФОРМАЦІЯ_2, вони потоваришували. Свідок у гуртожитку проживав приблизно сімнадцять років. ОСОБА_8 купив квартиру по вулиці Маршала Конєва на початку 2000-х років. 5 вересня у ОСОБА_4 день народження, він запросив у гості до нього у квартиру та під час спілкування розповідав, що заповів квартиру брату ОСОБА_12, мав намір заповісти матері, але враховуючи її вік, вирішив брату. Пояснив, що доньку ОСОБА_1 бачить дуже рідко та в нього є сумніви, що вона його донька. Товаришували до 2015 року до від» їзду свідка у зону АТО. Під час перебування ОСОБА_12 в зоні АТО, з ОСОБА_4 спілкувались по телефону та бачились декілька разів, коли приїжджав у відпустку. ОСОБА_8 вживав алкоголь помірно, не зловживав, алкоголізмом не страждав, завжди поводив себе адекватно, був життєрадісним, давав поради, свідок ніколи не чув про його намір вкоротити собі віку, про лікування у наркологічному диспансері та про агресивну поведінку, ОСОБА_4 не чув не від кого.

Заслухавши думку сторін, їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 145 ЦПК України призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Беручи до уваги вищевикладене, а також враховуючи те, що в судовому засіданні позивачем обґрунтовано доведено необхідність призначення посмертної судово-психіатричної експертизи у даній справі, суд вважає, що клопотання представника позивача про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи у вищевказаній справі є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Проведення експертизи доручити експертам комунального закладу Кіровоградська обласна психіатрична лікарня (25000 м. Кіровоград смт. Нове, вул. Металургів 2А).

Керуючись ст. ст. 144-145, 210, 293 ЦПК України суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Призначити по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам комунального закладу Кіровоградська обласна психіатрична лікарня (25000 м. Кіровоград смт. Нове, вул. Металургів 2А), попередивши експертів про кримінальну відповідальність за ст.ст. 385, 386 КК України.

На вирішення експертів поставити питання:

1. Чи розумів значення своїх дій та чи міг ними керувати ОСОБА_4, який помер 21 січня 2016 року під час посвідчення заповіту від 06 вересня 2010 року?

2. З якого часу ОСОБА_4 мав психічні захворювання, у разі їх наявності? Чи заважали вони розумно керувати діями у побуті, в тому числі при укладенні правочинів?

Для проведення експертизи надати експертам матеріали цивільної справи № 404/4857/16-ц, номер провадження 2/404/444/17.

Оплату за проведення експертизи покласти на позивача ОСОБА_1.

Провадження у справі зупинити до отримання висновку експерта.

Розяснити експерту, що у разі звернення до суду з клопотанням, матеріали цивільної справи № 404/4857/16-ц, номер провадження 2/404/444/17, повернути на адресу суду для вирішення питання про відновлення провадження у справі.

Копію даної ухвали суду, матеріали цивільної справи разом з медичною документацією направити на адресу Кіровоградської обласної психіатричної лікарні.

Ухвалу в частині зупинення провадження може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Галаган