УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»

(далі - ПАТ «УкрСиббанк», банк) звернулося до суду з указаним позовом, у якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на свою користь суму заборгованості за кредитом у розмірі 48 819,76 доларів США та пеню у розмірі 25 418 грн 96 коп.

На обґрунтування позовних вимог банк посилався на те, що 30 травня

2008 року між ним та ОСОБА_4 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 1, відповідно до умов якого відповідач отримав грошовий кредит у розмірі 45 900,00 доларів США зі сплатою 14 % річних строком до 25 травня 2033 року. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов'язань ОСОБА_4 за кредитним договором, між позивачем та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 207690 від 30 травня 2008 року.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань, внаслідок чого утворилася вказана вище заборгованість, банк просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 травня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 30 травня 2008 року у розмірі 48 819,76 доларів США та пеню у розмірі 25 418 грн 96 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 вересня 2016 року апеляційні скарги ОСОБА_4 в особі його представника ОСОБА_6 та ПАТ «УкрСиббанк» відхилено, рішення Орджонікідзевського районного суду

м. Харкова від 25 травня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк», посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості з поручителя - ОСОБА_5, а також ухвалу апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду першої інстанції оскаржувалося в апеляційному порядку лише в частині вирішення позову до поручителя ОСОБА_5 та переглядалося судом апеляційної інстанції тільки в цій частині, а також в цій частині оскаржується й до суду касаційної інстанції, а тому в іншій частині на предмет законності й обґрунтованості судом касаційної інстанції не переглядається.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї представника ОСОБА_5 (ОСОБА_5) - ОСОБА_8, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_5, суди попередніх інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, врахували правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 29 січня 2014 року у справі № 6-155цс13, та виходили з того, що згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості останній платіж в погашення кредиту боржник сплатив у травні 2014 року, проте банк звернувся до суду з цим позовом лише у червні 2015 року, тобто із пропуском зазначеного в ч. 4 ст. 559 ЦК України шестимісячного строку, а тому наявні правові підстави для відмови у позові до ОСОБА_5 у зв'язку із припиненням права кредитора на задоволення своїх вимог за рахунок поручителя.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваній частині, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25 травня 2016 року в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а також ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

В.М. Коротун