Справа № 446/1566/14 Головуючий у 1 інстанції: Бакай І.А.
Провадження № 22-ц/783/96/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Брикайло М.В.

з участю представника позивача ОСОБА_2, представника відповідачів ОСОБА_3І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 червня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

встановила:

В липні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_4, з врахування заяви про уточнення позовних вимог просив стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 84081,93 дол. США, що за курсом НБУ від 28.05.2015 року складає 1769083,76 грн. за кредитним договором № LVKBGA від 16.07.2008 року.

В обґрунтування вимог позивач покликався на те, що 16.07.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № LVKBGA за умовами якого позивач надав відповідачу 32196,16 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.07.2028 р. Власні зобов»язанння за договором банк виконав, видав відповідачу кредит у розмірі 32196,16 дол. США. В порушення умов договору відповідач ОСОБА_4 не проводив погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки, у зв»язку із чим станом на 28.05.2015 року утворилася заборгованість в сумі 84081,93 дол. США. В забезпечення виконання зобов»язань за вказаним кредитним договором 16.07.2008 року між поручителем ОСОБА_5 та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено договір поруки, за умовами якого поручитель відповідає перед банком за виконання зобов»язань за кредитним договором солідарно із позичальником ОСОБА_4

Оскаржуваним рішенням Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 червня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КА № 292514, іпн НОМЕР_1), ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2 паспорт серії КВ № 837294, іпн НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договорі у сумі 84081,93 доларів США, що за курсом 21,04 відповідно до службового розпорядження НБУ від 28.08.2015 року складає 1769083 грн. 76 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 7673 грн. 40 коп.

Рішення суду оскаржив представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6 вважає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки прийняте при неповному з»ясуванні та недоведеності обставин справи, які суд вважав встановленими.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскільки надання коштів за спірним договором кредиту відповідає всім ознакам споживчого кредиту, правовідносини, що виникли регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів». Однак суд першої інстанції в порушення вимог закону не дослідив, що позивачем послуга резервування ресурсів відповідачеві не надавалась, що не доведено і позивачем, тому стягнення нарахованих відсотків у вигляді вказаної винагороди в розмірі 4,08% є безпідставним та необґрунтованим.

Суд не дав оцінки тому, що позивач не надав доказів надання відповідачеві кредиту в сумі заявленого позову, оскільки такі кошти повинні були бути видані через касу банку з наданням касового документу.

Вважає, що позивач ввів відповідачів в оману, оскільки при розрахунку на кредитному калькуляторі ануїтетних платежів згідно суми отриманого кредиту, щомісячна оплата кредиту повинна була б становити 423,93 дол. США, а банк вимагав оплату в розмірі 429,30 дол. США.

Крім цього, згідно кредитного договору відсотки повинні нараховуватись на залишок суми по кредиту, в той час коли позивач нараховував відсотки на початкову суму кредиту не враховуючи її зменшення при сплаті відсотків.

Суд першої інстанції не звернув увагу на те, що позивач заявив до стягнення з відповідачів і суми страхових платежів, за відсутності доказів зі сторони позивача про те, що відповідач такі кошти отримав, тому на думку апелянта рішення в цій частині є необґрунтованим, оскільки суми страхових платежів були розбиті на всі 20 років дії кредитного договору, в той час як договір діяв лише 7 років.

Стверджує, що при розрахунку заборгованості банк вказував на наявність боргу з комісії в сумі 5243,80 дол. США, в той час як кредитним договором не було передбачено сплати жодних комісій, між тим позивач не надав розрахунку за який період були нараховані пеня та штраф за невиконання своїх зобовязань відповідачами по кредиту.

Суд безпідставно врахував заяву представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_7 щодо визнання позову в частині грошового стягнення, оскільки така мала на меті лише основну суму заборгованості, а не всю заявлену суму позову.

Звертає увагу на порушення місцевим судом процесуального права, оскільки про призначені судові засідання відповідач ОСОБА_4 жодного разу не був повідомлений, засідання відбувались без його участі, що унеможливило подання останнім заяви про застосування наслідків спливу позовної давності.

Вимоги в частині зменшення стягнутої пені обґрунтовує тим, що розмір такої в 2 рази перевищує суму нарахованих відсотків за користування кредитом.

Просить рішення Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 червня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачів ОСОБА_3 на підтримку доводів скарги, а також пояснення представника позивача ОСОБА_2 на заперечення таких, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково виходячи із наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог, кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБак» суд першої інстанції виходив з того, що у звязку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачем ОСОБА_4, станом на 28.05.2015 року утворилась заборгованість - 84081,93 дол США, яка в силу ст.ст. 526, 612, 625, 629 ЦК України підлягає стягненню з боржника ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_5

Виходячи з наявних в матеріалах справи та досліджених в судовому засіданні доказів, колегія суддів не в повній мірі погоджується з даними висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16.07.2008 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № LVKBGA за умовами якого позивач надав відповідачу 32196,16 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.07.2028 р. (а.с. 13-15).

Відповідно до п.п. 5.1. кредитного договору у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі, який зазначений у п. 8.4 договору за кожний день прострочки. При цьому, відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до вищезазначеної пені банком не нараховуються. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

При порушенні позичальником зобовязань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15 % від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні (п. 8.4 договору).

Для виконання зобовязань за кредитним договором Банк резервує ресурси у розмірах, зазначених у графіку погашення кредиту до даного договору і надає позичальнику право на їх використання, за таке право позичальник сплачує банку винагороду за резервування ресурсів в розмірі, зазначеному у ст. 8.1. договору (п. 4.1. договору).

Пунктом 8.1. договору визначено винагороду за резервування ресурсів у розмірі 4,08 % річних від суми зарезервованих ресурсів.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Власні зобов»язання за кредитним договором банк виконав, що підтверджується додатком № 1 до кредитного договору, який підписаний відповідачем та за яким позичальник одержав 26056,96 дол. США, з яких 25000 дол. США скеровані на придбання житла, 750 дол. США разова винагорода за надання фінансового інструменту, 176 дол. США страхування майна на 1 рік дії кредиту, 130,96 дол. США особисте страхування на 1 рік дії договору (а.с. 16).

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним договором порушив, внаслідок чого виникла заборгованість перед кредитором, загальний розмір якої, згідно поданого банком розрахунку, станом на 28.05.2015 року складав 84081,93 дол. США, що за офіційним курсом НБУ на 28.08.2015 року становило 1769083,76 грн., в т.ч.: 24882,20 дол. США - заборгованість за кредитом, 19470,71 дол. США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 5243,80 дол. США - заборгованість за комісією за користування кредитом, 30470 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором, 11,88 дол. США - фіксована частина штрафу і 4003,34 дол. США - процентна складова штрафу.

В рахунок забезпечення виконання зобов'язань позичальника, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 16.07.2008 року укладено договір іпотеки, відповідно до якого остання, в забезпечення виконання зобовязань перед банком за виконання зобов»язань за кредитним договором у такому ж розмірі, як і відповідач ОСОБА_4, надала банку в іпотеку нерухоме майно - квартиру за адресою Львівська обл., м. Км»янка-Бузька, вул.Шевченка, 131/3 (а.с. 20-22).

Крім цього, для забезпечення виконання зобов»язань позичальника ОСОБА_4 16.07.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки, за умовами якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов»язань позичальником за кредитним договором від 16.07.2008 року № LVKBGA (а.с. 84).

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

27.05.2014 року банк рекомендованим листом з повідомленням про вручення надіслав позичальнику ОСОБА_4 та поручителю ОСОБА_5 вимогу № 30.1.0/2- про дострокове сплату всього боргу (а.с. 10-12, зворот), яка залишена без реагування.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. ст. 629, 638 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Статтею 530 цього ж Кодексу передбачено, що якщо в зобов»язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов»язання, настають правові наслідки, зокрема сплата неустойки (пені).

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи та досліджені судом першої інстанції докази судова колегія приходить переконання, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про підставність вимог позивача в частині стягнення заборгованості, однак рішення в частині стягненої суми рішення не відповідає зібраним у справі доказам та вимогам закону.

Зокрема, банк пред'явив до відповідачів вимогу про стягнення 24882,20 дол. США - заборгованість за кредитом, 19470,71 дол. США - заборгованість за процентами за користування кредитом, 5243,80 дол. США - заборгованість за комісією за користування кредитом, 11,88 дол. США - фіксована частина штрафу і 4003,34 дол. США - процентна складова штрафу.

Пунктом 8.1. кредитного договору від 16.07.2008 року передбачено сплату банку винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 750 дол. США, що сплачується в момент надання кредиту, 176 дол. США для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, 130,96 дол. США для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на строк дії кредиту, а також у розмірі 6139,20 дол. США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 4,08% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2 даного договору, при цьому зазначена умова договору є чинною, відтак повинна бути застосована при нарахуванні суми заборгованості та спростовує доводи апелянта в цій частині.

В свою чергу, вимога позивача про стягнення штрафу ґрунтується на положеннях п. 5.3. кредитного договору, згідно із яким у випадку порушення позичальником будь-якого грошового зобов»язання за договором понад 30 календарних днів, банк має право нарахувати, а позичальник зобов»язується сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. плюс 5% від суми позову.

Суд звертає увагу на те, що кредитор просив стягнути фіксовану частину штрафу в доларах без урахування умов договору, які передбачають сплату цієї частини штрафу в гривнях, відтак фіксована частина штрафу складає 250,00 грн., а не 11,88 дол. США.

Таким чином, обґрунтованим є нарахування процентної складової штрафу на суму невиконаного зобов»язання, яку власне складає заборгованість за кредитом та винагородою, без врахування пені та штрафів, відтак процентна складова штрафу складає 4003,34 дол. США, що в еквіваленті до офіційного курсу НБУ становить 84230,27 грн.

Крім цього, суд першої інстанції стягнув з відповідачів пеню в розмірі 30470 дол. США, яка фактично нарахована з 30.12.2008 року по 02.07.2014 року.

У п. 5.5. кредитного договору терміни позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлено сторонам тривалістю 5 років.

Відтак, нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань, передбаченої п.п. 5.1, 5.2, 5.3 здійснюється протягом п»яти років з дня, коли відповідне зобовязання повинне бути виконане позичальником, наведене спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

Разом з тим, частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України по справі №6-100цс14 від 03 вересня 2014р. та відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Колегія суддів звертає увагу на те, що розмір неустойки значно більший від розміру збитків, відтак враховуючи норму ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір пені за порушення зобов»язання щодо повернення основної суми кредиту та процентів, необхідно зменшити з 30470,00 дол. США до 20000 дол. США, що відповідатиме розміру збитків (розмір заборгованості по відсотках) кредитора внаслідок несвоєчасного виконання зобов"язання позичальником, при цьому, відповідно до п. 5.1. кредитного договору заборгованість по пені необхідно визначити у гривневому еквіваленті по курсу НБУ, що на дату складання розрахунку складає 420800 грн.

Таким чином, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати з ухваленням нового рішення про солідарне стягнення з відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_8 в користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором № LVKBGA від 16.07.2008 року, що виникла станом на 28.05.2015 року в сумі 73597,05 дол. США, з яких 24882,20 дол. США - заборгованість за кредитом, 19470,71 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5243,80 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом, 20000,00 дол. США пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором, 4000,34 дол. США - процентна складова штрафу, та 250 грн. 00 коп. фіксована складова штрафу за договором, що в гривневому еквіваленті станом на дату складання розрахунку 28.05.2015 року складає 1548731,93 грн.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий суд, в тому числі покликався на заяву представника відповідача ОСОБА_5 ОСОБА_7 від 22.06.2015 року про визнання позовних вимог.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Між тим, суд не розяснив сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, не перевірив, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір визнати позов, у повноваженнях на їх вчинення та не зясованим залишився момент у якій саме частині позов визнається відповідачами, що свідчить про порушення судом першої інстанції процесуального права та не може залишитись поза увагою апеляційного суду.

При цьому, доводи апеляційної скарги, що стосуються неналежного повідомлення відповідачів про судові засідання розгляду справи не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи (а.с. 41, 42, 53, 58, 63).

Також колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції помилково стягнув солідарно з відповідачів в користь позивачів судовий збір, оскільки відповідно до ст.ст. 541, 543 ЦК України передбачена солідарна відповідальність лише за виконання обов"язку, який встановлений законом або договором, що не може залишатись поза увагою апеляційного суду.

В свою чергу, у ст. 88 ЦПК України не передбачено право солідарної вимоги або солідарного обов"язку на присудження з другої сторони понесених іншою стороною судових витрат, тому судові витрати підлягають до стягнення з кількох відповідачів у відповідній частині.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області від 22 червня 2015 року- скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії КА № 292514, іпн. НОМЕР_1) та ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2 паспорт серії КВ № 837294, іпн НОМЕР_2) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №LVKBGA від 16.07.2008 року, що виникла станом на 28.05.2015 року в сумі 73597,05 дол. США, з яких 24882,20 дол. США - заборгованість за кредитом, 19470,71 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5243,80 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом, 20000,00 дол. США пеня за несвоєчасне виконання зобов»язань за договором, 4000,34 дол. США - процентна складова штрафу, 250 грн. 00 коп. фіксована складова штрафу, що в гривневому еквіваленті станом на дату складання розрахунку складає 1548731 (один мільйон п»ятсот сорок вісім тисяч сімсот тридцять одна) грн. 93 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір у розмірі 7673 (сім тисяч шістсот сімдесят три) грн. 40 коп. за подання позовної заяви.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

ОСОБА_9