Справа № 219/1667/17
Провадження № 2/219/1643/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2017 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Брежнева О.А.

за участю секретаря Котинської А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сіверської міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Сіверської міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Мотивуючи це тим, що відповідно до свідоцтва про право власності від 30 жовтня 1993 року, яке видане Сіверським державним доломітним комбінатом, квартира, що розташована за адресою: вул. Молодіжна, 6/6 м. Сіверськ, Артемівського (Бахмутського) району Донецької області належить на праві власності її батькові ОСОБА_2 та її мачусі ОСОБА_3 У відповідності до заповітів від 02 листопада 1995 року батько та мачуха заповіли їй по ? частині вказаної квартири. Дані заповіти посвідчені державним нотаріусом другої Артемівської нотаріальної контори за №6325 та №6326 відповідно. 15 липня 1996 року її батько помер, після його смерті відкрилась спадщина на вказану вище частку квартири, проте за оформленням цієї спадщини до нотаріальної контори ніхто не звертався. Оскільки махуча потребувала стороннього догляду і вже за своїм станом здоровя не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними, то вона звернулась до суду із відповідною заявою. Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 07 грудня 2012 року, яке набуло законної сили 18 грудня 2012 року, ОСОБА_3 визнано недієздатною, а її призначено її опікуном. У звязку з цим махуча почала проживати разом з нею у м. Донецьку. 03 лютого 2014 року ОСОБА_3 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на належну ОСОБА_3 ? частину квартири. Проте у звязку з тим, що мачуха померла у м. Донецьку та початком бойових дій на сході України та припиненням функціонування усіх державним установ, зокрема нотаріальних контор, вона не змогла своєчасно звернутись до нотаріуса з заявою, про прийняття спадщини за заповітом від 02 листопада 1995 року. Після зібрання усіх необхідних документів для оформлення спадщини та отримання відповідної перепуски вона приїхала у м. Бахмут Донецької області та звернулась до другої Бахмутської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, що залишилась після смерті мачухи, однак там повідомили, що нею було пропущено встановлений законодавством шестимісячний строк для прийняття спадщини за законом, у звязку з чим вона повинна буде звернутися до суду із заявою про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Наразі без оформлення спадщини згідно до чинного законодавства оформити документи на вказану частину квартири не передбачається можливим. Вказані обставини свідчать про обєктивні, непереборні, істотні труднощі для позивача на вчинення дій до прийняття спадщини.

В судове засідання позивач не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, повідомлення про причини неявки, а також ніяких пояснень і заперечень щодо заявлених позовних вимог та клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, проти позову не заперечують.

При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

У звязку з неявкою сторін та у відповідності до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд дістається висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Сіверської міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини знайшли своє повне підтвердження в судовому засіданні і підтверджені матеріалами справи, тому підлягають задоволенню в повному обсязі за наступними підставами.

Вимогами статей 1268 та 1270 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти спадщину у шестимісячний строк.

Частиною 3 статті 1272 Цивільного кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що 03 лютого 2014 року померла махуча позивача ОСОБА_3 (а.с.18), що підтверджено копією свідоцтва про її смерть серії І-НО № 760572. Родинні відносини між позивачем та померлою підтверджуються наданими суду копіями свідоцтва про народження позивача серії ГД №367504 (а.с.9), копією свідоцтва про укладення шлюбу позивачем, з якого вбачається зміна її прізвища з «Саус» на «Лопушанську» серії ІІ-НО №357836 (а.с.14), копією свідоцтва про укладення шлюбу її батька з померлою мачухою серії ІІ-НО №487812 (а.с.14), та копією рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 07 грудня 2012 року (а.с.17), яке 18 грудня 2012 року набрало законної сили та в якому у мотивувальній частині встановлено, що ОСОБА_3 є махучою ОСОБА_1

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло (а.с.10-11) від 30 жовтня 1993 року квартира що розташована за адресою: АДРЕСА_1 по ? частині належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що також підтверджується копією технічного паспорту на вищевказану квартиру.

Відповідно до копії заповіту (а.с.12) ОСОБА_3 належну ї й ? частину квартири АДРЕСА_2 заповіла своєї донці ОСОБА_1

Згідно відповіді завідуючої Другої Бахмутської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 від 24 березня 2017 року за №359/01-16 після померлої 03 лютого 2014 року ОСОБА_3 спадкова справа не відкривалась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №47104859 від 16 березня 2017 року другою Бахмутською (Артемівською) державною нотаріальною конторою 02 листопада 1995 року за реєстровим №6326 було посвідчено заповіт від імені ОСОБА_3, яким вона заповіла належну їй ? частину квартири АДРЕСА_2 своєї донці ОСОБА_1

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Судом встановлено, що позивач є падчеркою померлої ОСОБА_3, і остання заповіла їй свою ? частину квартири АДРЕСА_2, і тому позивач може претендувати на спадщину.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач має право звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В обґрунтування поважності пропуску строку на подачу заяви для прийняття спадщини після померлої мачухи позивачем зазначено у позові, щодо пропущення строків для прийняття спадщини, то у звязку з тим, що мачуха померла у м. Донецьку та початком бойових дій на сході України та припиненням функціонування усіх державним установ, зокрема нотаріальних контор, вона не змогла своєчасно звернутись до нотаріуса з заявою, про прийняття спадщини за заповітом від 02 листопада 1995 року. Після зібрання усіх необхідних документів для оформлення спадщини та отримання відповідної перепуски вона приїхала у м. Бахмут Донецької області, але вже строки для звернення до нотаріуса вийшли, і тому позивач не мала можливості своєчасно звернутися із відповідною заявою до нотаріуса. Вказані обставини свідчать про обєктивні, непереборні, істотні труднощі для позивача на вчинення дій до прийняття спадщини і суд вважає їх обґрунтованими.

Беручи до уваги проміжок часу - термін, який був пропущений позивачем, причини пропуску строку, і інші встановлені обставини подій, суд приходить до висновку, що позивачем строк пропущено з поважної причини, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 1261, 1268, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, ст.ст. 57, 60, 131, 197, 209, 214, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сіверської міської ради, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженці ІНФОРМАЦІЯ_2, додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 03 лютого 2014 року, терміном у 3 (три) місяці, який рахувати з дня набрання рішенням законом сили.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти дів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.А.Брежнев