АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 626/133/16 Головуючий І інстанції Гусар П.І.
Провадження: 22-ц/790/126/17 Головуючий ІІ інстанції Бездітко В.М.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Бездітка В.М.,

суддів Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Котлярової М.Ю.,

розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 29 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного аграрно орендного підприємства «Промінь» про стягнення боргу та розірвання договору оренди землі, -

встановила:

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що земельна ділянка площею 12,06 га, кадастровий № :07:000:0045 належить йому на підставі державного акту на право власності на землю серії 1-ХР № 025546 від 16.01.2003 року. Між ним та ПАОП «Промінь» був укладений договір оренди землі № 75 (без дати укладення), який зареєстровано 10.08.2004 року Красноградським районним відділом Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах в реєстрі за № 64. Згідно умов вказаного договору ПАОП «Промінь» зобовязаний сплачувати позивачу орендну плату за користування даною земельною ділянкою. До 2013 року оренда плата виплачувалася відповідачем у передбачені договором строки, а в 2014 і 2015 роки відповідач умисно припинив сплачувати йому орендну плату. Пунктом 2.3.3. договору оренди землі передбачено, що у випадку не внесення орендної плати в строки визначені договором, відповідач сплачує пеню у розмірі 0, 3 % від несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до п. 33 договору оренди землі, дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав визначених законом. Таким чином, позивач вважає, що відповідач взяті на себе зобовязання за договором не виконує і умисно не сплачує йому орендну плату за 2014 та 2015 роки, що є підставою для розірвання договору оренди землі. Відповідно до п. 4.2. та 4.3. договору оренди землі даний договір припиняється у випадку не сплати орендної плати у строки визначенні договором.

Просив стягнути з ПАОП «Промінь» на його користь суму боргу у розмірі 59 333,75 грн. та розірвати договір оренди земельної ділянки площею 12, 06 га, кадастровий № :07:000:0045 укладений між ним та ПАОП «Промінь» № 75 без дати укладення, який зареєстрований Красноградським районним відділом Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах в реєстрі за № 64 від 10.08.2004 року.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 29 червня 2016 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 на рішення суду подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, ухваленим внаслідок невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем у лютому 2016 року було сплачено позивачу орендну плату за 2014 та 2015 р. Однак, умовами договору, а саме п.2.3.2. передбачено, що оренда плата сплачується в період з 01 серпня до 31 грудня кожного року. Таким чином, орендна плата відповідачем була сплачена позивачу поза межами строку визначеному умовами договору оренди і це не враховано судом першої інстанції. Вважає, що судом безпідставно не було застосовано до спірних правовідносин положення ч.1 ст.32 ЗУ « Про оренду землі». Посилаючись на відсутність вини відповідача у виконанні зобовязання по сплаті орендної плати та звільнення відповідача від відповідальності за невиконання грошового зобовязання, суд першої інстанції не взяв до уваги вимоги ст. 614 ч.1 ЦК України та не врахував відсутність у справі доказів використання відповідачем усіх наданих йому законом можливостей щодо своєчасної сплати орендної плати.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків,встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що спірна земельна ділянка належить позивачу ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на землю серії 1-ХР № 025546 від 16.01.2003 року. Сторонами був укладений договір оренди землі № 75 в якому дати укладання не зазначена. Договір зареєстровано 10.08.2004 року Красноградським районним відділом Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах» в реєстрі за № 64 на земельну ділянку площею 12, 06 га, кадастровий № :07:000:0045.

Згідно п. 2.3.1. Договору оренди землі та додатку 1 до даного договору, орендну плату встановлено в розмірі 1,5 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки. Наказами керівника ПАОП «Промінь» орендна плата буда збільшена у 2014 року до 4%, а в 2015 році до 5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до п. 2.3.2 Договору оренди землі орендар сплачує орендодавцю орендну плату протягом дії договору не пізніше як у термін від 01 серпня по 31 грудня кожного року.

Згідно ст.ст. 21-22 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати.

Судом встановлено та не заперечувалося сторонами, що орендарем до 2013 року передбачена договором оренди землі орендна плата сплачувалася у повному обсязі та своєчасно.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтею 24 цього Закону, в тому числі в частині своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до п.д ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

З матеріалів справи вбачається, що листами від 15.12. 2014 року, 30.08.2015 року, 05.02.2016 року відповідач неодноразово звертався до ОСОБА_1 з пропозицією звернутися в бухгалтерію підприємства або із заявою де вказати картковий рахунок, на який можливо перерахувати кошти за оренду земельних паїв за 2014-2015 роки ( а. с. 47, 48, 49). Однак, вказані звернення позивачем були проігноровані.

Відповідно до платіжного доручення від 29.02.2016 року відповідачем повністю було перераховано розмір орендної плати на картковий рахунок позивача за 2014 р., 2015 р., 2016 р.( а.с.84,39).

Таким чином, ПАОП «Промінь» у 2014 р. та 2015 р. хоча і не було своєчасно здійснено плату орендної плати, однак такі порушення відбулись не з вини відповідача та його умисного ухилення від зобовязань покладених на нього умовами договору оренди землі № 75, а внаслідок недобросовісного ставлення позивача до взаємовідносин з ПАОП «Промінь».

Вказані обставини дають підстави для висновку про несвоєчасність оплати орендної плати, а не про систематичну невиплату орендної плати.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з положень вимог ст. 651 ЦК України, зазначаючи, що умисних порушень умов договору оренди землі № 75 зі сторони відповідача не встановлено, у звязку з чим відсутні підстави визнання договору оренди землі розірваним. Позивачем не надано суду доказів, що він згідно п. 3.1.2 договору оренди землі звертався до відповідача з претензією та вимогою про сплату заборгованості по орендній платі, а відповідач відмовився її оплатити.

На підставі наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність факту систематичного невиконання відповідачем договірних зобов'язань, який міг би бути підставою для розірвання укладеного між сторонами договору оренди.

Безпідставними є посилання апелянта на не врахуванням судом першої інстанції тієї обставини, що орендна плата відповідачем була сплачена позивачу поза межами строку визначеному умовами договору оренди.

З заяви ОСОБА_1 до відповідача від 27.02.2015 року видно, що відповідач звертався до позивача з проханням отримати орендну плату за 2014,2015 р.р. Проте, сам позивач просив перерахувати кошти на рахунок ОСОБА_1 світлани. Свіфй рахунок не вказав. Відповідно, у підприємства були відсутні підстави для перерахування коштів іншій людині ( а.с.74).

Доводи апеляційної скарги, висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, оскаржуване рішення суду першої інстанції є законними і обґрунтованими, відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Підстав для скасування або зміни судового рішення при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 29 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий -

Судді