АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/191/17 Головуючий у першій інстанції Кустов О.Ю
Єдиний унікальний номер справи:663/2480/15ц Доповідач Базіль Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Базіль Л.В.

Суддів: Ігнатенко П.Я

Полікарпової О.М

Секретар Пісоцька Т.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» на рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 08 листопада 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 25.04.2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №0, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти у розмірі 13000,00 дол. США зі сплатою 13,5% річних за користування кредитом на строк до 24.04.2014 року. Виконання зобов'язань за договором кредиту забезпеченою іпотекою, в яку відповідач передала банку житловий будинок загальною площею 74,8 кв.м, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Скадовський район, село Новомиколаївка, вулиця Космонавтів,66 та земельну ділянку загальною площею 0.1896 га, що розташована за тією ж адресою, що і будинок.

08.12.2011 року за договором купівлі - продажу прав вимоги АКІБ «УкрСиббанк» передав права вимоги за кредитним та забезпечувальним договорами ПАТ «Дельта Банк».

Посилаючись на те, що внаслідок порушення позичальником строку та порядку погашення кредиту станом на 31.07.2015 рік утворилася заборгованість у розмірі 139638,00 грн., із яких сума заборгованості за кредитом - 116931,8 грн.; сума заборгованості за відсотками - 22706,2 грн., позивач просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані за адресою: Херсонська область, Скадовський район, с.Новомиколаївка, вулиця Космонавтів,66.

Рішенням Скадовського районного суду Херсонської області від 08 листопада 2016 року у задоволені позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

Представник позивача в судове засідання апеляційного суду не з'явився, просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник, адвокат Камчатний А.В.в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги не визнали, просили скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю -доповідача, пояснення учасників процесу, які з'явилися,перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК України та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 25.04.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту №0 та додаткова угода до договору від 30.01.2009 року, відповідно до яких відповідачу Банком надано кредит у розмірі 13 000,00 доларів США зі сплатою 13,5% річних, з кінцевим терміном повернення 24.04.2014 року.

26.04.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем, в забезпечення виконання зобов'язань останньої за кредитним договором, було укладено іпотечний договір, у відповідності до якого відповідач передав банку в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул.. Космонавтів,66 с. Новомиколаївка Херсонської області та земельну ділянку, загальною площею 0,1896 га, з цільовим призначенням - для обслуговування будинку і господарських будівель, розташованої за тією ж адресою, що і будинок.

Судом також встановлено, що 08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі - продажу прав вимоги, у відповідності до якого позивач набув права вимоги по кредитному договору№0 від 25.04.2007 року та за іпотечним договором від 26.04.2007 року, позичальником в якому виступає відповідач ОСОБА_3

Встановлено, що позивач свої зобов'язання за договором кредиту виконав в повному обсязі, а відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує належним чином, внаслідок чого має заборгованість за договором в розмірі 139638,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 3 зазначеної статті визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя, що містяться в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотеко держателем про задоволення вимог іпотеко держателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь - який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотеко держателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Порядок передачі права власності на предмет іпотеки визначено ст.37 Закону України «Про іпотеку» та, відповідно до положень вказаної статті, право власності на предмет іпотеки не визначається за іпотеко держателем на підставі рішення суду, а набувається ним на підставі договору про задоволення вимог іпотеко держателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотеко держателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульовано ст.39 цього Закону, якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановлений ст.38 цього Закону.

При цьому, у відповідності до вказаної норми Закону, звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду не передбачає визнання права власності на іпотечне майно за іпотеко держателем, а забезпечує можливість останнього задовольнити свої вимоги за рахунок коштів, отриманих від реалізації предмета іпотеки певним шляхом.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч.1 ст.328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача права власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Умови договору визначаються і погоджуються на розсуд сторін, крім тих, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України).

Згідно п.4.2 іпотечного договору, сторонами було погоджено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; або виконавчого напису нотаріуса, або застереження про задоволення вимог іпотеко держателя, або за договором між іпотекодавцем та іпотеко держателем про задоволення вимог іпотеко держателя.

Пунктом 4.6 цього договору передбачено, що звернення стягнення по застереженню про задоволення вимог іпотеко держателя, здійснюється відповідно до розділу 5 цього договору іпотеки та відповідно до розділу У Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до п.5.4 цього договору у разі застосування передачі предмета іпотеки у власність іпотеко держателя як способу задоволення вимог іпотеко держателя даний договір є правовою підставою для реєстрації права власності іпотеко держателя на предмет іпотеки.

Враховуючи те, що умовами договору іпотеки не передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки в судовому порядку шляхом визнання за іпотеко держателем права власності, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки у обраний позивачем спосіб, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк».

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, на правильність вирішення судом справи не впливають, а тому до уваги не приймаються.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховані правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду України №6-1851 ці15 від 30 березня 2016 року, №6-1625 цс16 від 26 жовтня 2016 року, №6-504цс16 від 12.10.2016 року, №1243цс16 від 28.09.2016 року, які згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для усіх судів України, є безпідставними, оскільки як вбачається із змісту оскаржуваного рішення суд при обгрунтуванні свого висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог покликався на зазначені правові позиції.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» відхилити.

Рішення Скадовського районного суду Херсонської області від 08 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.В Базіль

Судді: П.Я Ігатенко

О.М Полікарпова