Справа № 647/913/17
№ провадження 2/647/405/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2017 року м. Берислав

Бериславський районий суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Кириленко М.О.

за участю секретаря Крамського Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Берислав Херсонської області цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину,-

В С Т А Н О В И В

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину. Свої вимоги до суду позивач мотивувала тим, що відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 08.05.2012 року шлюбу було розірвано. Згідно рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 20.06.2011 року з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей було присуджено аліменти . Однак аліменти відповідач сплачує не в повному обсязі в результаті чого утворилася заборгованість. Діти дуже хворіють та проходять тривалі курси лікування, що підтверджуються довідками. Сплата відповідачем аліментів, розмір яких є сумою, що не відповідає фактичним додатковим витратам на утримання дітей. Відповідач здоровий та працездатний громадянин, інших дітей не має, а тому позивач вважає, що сплата ним додаткових витрат на утримання сина та доньки є посильним і не погіршить його матеріального становища. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом. Просить суд стягнути на її користь грошові кошти на лікування дітей у розмірі 757,87 гривень та 54,00 гривень в рахунок судових витрат.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю та наполягала на їх повному задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, а саме погодився сплачувати додаткові витрати на утримання дітей, однак не має для цього коштів.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі їх шлюб розірвано.

Як вбачається з свідоцтва про народження дитини батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.6, 7).

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 20.06.2011 року з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_1 на утримання неповного сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення ним повноліття (а.с.16).

Позивач не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною, проживає разом з дітьми, має матеріальні складнощі(а.с.22-24).

Рішеннями Бериславського районного суду від 27.09.2016 року та від 06.04.2017 року з відповідача на користь позивача було стягнуто грошові кошти в рахунок додаткових витрат на дітей за лікування.

Діти хворіють.

Згідно довідки №81 від 25.04.2017 року виданої КЗ «Бериславсий районний центр первинної медико-санітарної допомоги» та виписки лікаря, ОСОБА_3, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: хронічний вазомоторний риніт, хвороба Осцет-Шляттера(а.с.9, 11).

Згідно довідки від 13.03.2017 року виданої КЗ «Бериславсий районний центр первинної медико-санітарної допомоги» та виписки лікаря, ОСОБА_4, перебуває на диспансерному обліку з діагнозом: аденоїди І-ІІ ст.(а.с.10,12).

Загальна вартість лікування складає 1515,75 гривень. Вказані витрати підтвердженні оглянутими в судовому засіданні квитанціями про сплату грошових коштів (а.с.14). Позивач просить стягнути 1/2 від загальних витрат, що становить 757,87 гривень та 54,00 гривень сплачені за ксерокопії документів при подачі їх до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Згідно ч. 2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Пленум Верховного суду України у п. 18 Постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звернув увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разова, періодично або постійно, згідно ч. 2 ст. 185 СК України.

Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Позивачем було надано суду докази, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинюють додаткові витрати на дитину.

Відповідач є працездатною особою, яка немає інших дітей і з врахуванням даних істотних обставин вважає за необхідне стягнути з відповідача половину витрат на лікування дитини.

Декларація прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, яка знайшла своє відображення і в Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ) як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Вище вказаною Декларацією прав дитини, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Також, відповідно до положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей.

Судом прийнято до уваги, що у випадку стягнення додаткових витратах на утримання дітей, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. На що також звернув увагу Верховний Суд України в п. 18 Постанови Пленуму № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 141, 155, 180, 185 СК України, ст.ст. 4, 8-10, 60, 61, 88, 212, 213-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в сумі 757 грн. 87 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 54 гривні 00 копійок в рахунок судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп..

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Херсонської області шляхом подання до Бериславського районного суду Херсонської області апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. О. Кириленко