Справа № 477/2259/16-ц
Провадження № 2/477/214/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

16 травня 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Сірюк С.В.,

розглянувши в м. Миколаєві у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «ПРИВАТ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

28 листопада 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 27453,15 грн. та судові витрати по справі.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 17 серпня 2012 року між сторонами був укладений договір, за яким відповідач одержав кредит в сумі 1400,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що за час користування кредитом відповідач не виконував її умови та не сплачував в повному обсязі кредитні платежі, через що станом на 31.10.2016 року за ним утворилася загальна заборгованість в сумі 27453,15 грн., тому просив стягнути її з відповідача на свою користь та понесені судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання з проханням розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 62 89-90), у зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи.

Суд, вважає за можливе здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявних в ній матеріалів достатньо для її вирішення по суті.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд встановив, що 17 серпня 2012 року відповідач звернувся до позивача із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (а.с.13).

Відповідно до Договору акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі - Банк), надало позичальнику, тобто відповідачу, споживчий кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту при укладенні договору - 1400,00 грн.

Також сторони визначили, що розмір процентної ставки по кредитному ліміту становить 2.5% в місяць з розрахунку 360 днів на рік. Щомісячний мінімальний платіж 7 % від суми заборгованості (а.с. 14).

За даними витягу з Тарифів по картам «Універсальна 55 днів пільгового періоду», змінено умови кредитування, з вересня 2014 року процентна ставка становила 2.9 %, з 01 квітня 2015 року - 3,6 %. Також змінено розмір пені (а.с.50).

Про зміну умов кредитування стосовно процентної ставки відповідач повідомлений СМС-повідомленням, про що Банком надано відповідні докази та, що не суперечить Умовам та Правилам надання банківських послуг, які становлять складові Договору кредитування між сторонами у справі (а.с. 78-79).

Згідно з заявою позичальника, останній ознайомлений та погодився з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку (а.с. 13).

Також Тарифами визначена сума пені за порушення умов кредитування.

Визначена сума комісії за відповідними операціями.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3 та п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт надав згоду на зміну Банком самостійно розміру кредитного ліміту.

Відповідно до п. 1.1.3.2.3 вказаних Умов та Правил, клієнт погодився зі зміною банком в односторонньому порядку тарифів, а також інших умов обслуговування рахунку.

Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов надання споживчого кредиту, що є складовою Договору, передбачена відповідальність позичальника за невиконання умов щодо повернення кредиту.

Так, у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, що передбачені Договором, позичальник зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з врахуванням прострочених процентів та комісій.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором.

З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник навпаки, порушив умови Договору в частині вчасного повернення кредиту та процентів.

Згідно з розрахунком заборгованості та даними особового рахунку відповідача, скориставшись кредитними коштами, він вчасно не сплачував кредитну заборгованість, допустив систематичне порушення умов повернення кредиту та сплати процентів, у зв'язку з чим станом на 31.10.2016 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість за тілом кредиту в сумі 1159,62 грн. (а.с.48-49, 98-74).

Також Банком нараховано проценти. Втім останні, починаючи з дати операції від 01.03.2014 року не відповідають процентній ставці, зазначеній у самому розрахунку та Тарифах Банку.

Так, за датою операції від 01.034.2014 року сума боргу 624,93 грн., процентна ставка 2.5 % на місяць, розрахунок за двадцять сім днів: 624,93 грн. х 27 днів х 2,5%х12/360 (згідно п. 2.1.1.12.6 з розрахунку 360 днів) = 14,06 грн., тоді як за розрахунком банку така сума склала 18,85 грн.

За датою від 01.07.2014 року борг 573,82 грн. х 29 днів розрахунку х2,5% х12/360 = 13,86 грн., тоді як за розрахунком Банку на дату 01.07.2014 р. борг за тілом кредиту складає 38,85грн.

Зі змісту позову - банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до Тарифів по кредитним карткам Універсальна діє процентна ставка 2,5 % на місяць, з 01.09.2014 року - 2,9 % на місяць та з 01.04.2015 року - 3,6 % на місяць.

Такі ж розміри процентних нарахувань (2,5%, 2,9%, 3,6%) зазначені і у розрахунку Банку, в той же час суми нарахованих процентів не відповідають розмірам зазначених ставок.

Підстав для нарахування процентів в іншому розмірі Банком не зазначено та не обґрунтовано (ст.ст. 10, 59-61 ЦПК України).

Відповідно до приписів ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, тобто від тіла кредиту. Нарахування процентів на інші суми, в тому числі пеню, прострочені проценти, тощо не відповідає правовій природі даного виду зобов'язання (процентам), визначеним положеннями вказаної статті (1048 ЦК) та ст. 536 ЦК України.

За такого суд вважає необхідним стягнути суму процентів, починаючи з 01.03.2014 року у наступному розмірі:

За період з 01.03.2014 по28.03.2014 року (30днів, процентна ставка 2,5 %):

624,93 грн. заборгованості х 30днів заборгованості х 2.5%х12/360 = 15,62 грн.;

534,69 грн. простроченої заборгованості х 30 днів заборгованості х 2.5%х12/360 =13,37грн.

Всього 28,99 грн.

За період з 29.03.2014 р. по 31.08.2014 року (154 днів, процентна ставка 2,5%):

573,82 грн. заборгованості х 154 х 2,5% х 12/ 360=73,64 грн.;

585,80грн. простроченої заборгованості х 154 днів х 2.5% х 12 /360 =75,18грн.

Всього149,02 грн.

За період з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року включно (212 днів заборгованості, процентна ставка 2.9 %):

573,82 грн. х 212 дні х 2.9 % х 12/360 = 161,04 грн.;

585,80 грн. простроченого боргу х 212 дні х 2.9 % х12/360 = 120,05 грн.

Всього 281,09 грн.

За період з 01.04.2015 року по 31.10.2016 року включно (580 днів заборгованості, процентна ставка 3,6 %):

573,82 грн. х 580 дні х 30,6 % х 12/360 =399,38 грн.;

585,80 грн. простроченого боргу х 580 дні х 3,6 % х12/360 = 407,72 грн.

Всього 807,1 грн.

За вищевказаного розрахунку сума процентів становить: 351,79 грн. станом на 28.02.2014 року + 28,99 грн. (за період з 01.03.2014 року по 28.03.2014 року) + 149,02 грн. (за період з 29.03.2014 року по 31.08.2014 р.)+ 281,09 грн. (за період з 01.09.2014 року по 31.03.2015 р.) + 807,1 грн. (за період з 01.04.2015 р. по 31.10.2016 р.) =1266,20 грн.

Окрім цих сум (а.с. 48-49), Банком нараховані пеня - 3800,00 грн., штраф 500 грн. (фіксована частина), штраф - 1283,48 грн. (процентна складова).

Пунктом 2.1.1.7.6 Умов і Правил надання банківських послуг передбачена відповідальність позичальника за порушення клієнтом строків платежів за будь з яких грошових зобов'язань, передбачених умовами Договору, у виді штрафу, що також дублюється довідкою про умови кредитування (Тарифами).

Штраф визначено у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості.

В той же час, зі змісту довідки про умови кредитування вбачається, що умовами Договору також передбачена відповідальність за несвоєчасне погашення заборгованості у виді пені (а.с. 50).

Тобто, умовами вище вказаного Договору передбачено подвійну відповідальність позичальника за одне й те саме порушення - порушення строків сплати суми кредиту та процентів, та нараховано пеню і штраф, при цьому останній нараховано, в тому числі, й на суму пені.

Отже банк просить застосувати до боржника подвійну цивільно-правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення договірних зобов'язань (прострочення виконання грошового зобов'язання), що суперечить вимогам ч.1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України.

Вказана правова позиція висловлена в ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 травня 2013 р., від 6 листопада 2013 року (№6-116цс13).

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст. 526, 530, 551, 1049, 1050, 1054 ЦК України, з відповідача на користь Банка підлягає стягненню сума боргу в загальному розмірі 6225,82 грн., з яких: заборгованість по кредиту - 1159,62 грн., проценти - 1266,20грн. та пеня - 3800,00грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, а також з урахуванням роз'яснень, що містяться у п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, від 17.10.2014 року № 10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом № 3674-VI), тобто з відповідача підлягають стягненню судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 413 грн. 40 коп. (6225,82 грн. х 100 / 27453,15= 22%, 1378 х 22% = 303,16).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором від 17 серпня 2012 року, що виникла станом на 31 жовтня 2016 року, в загальній сумі 6225 (Шість тисяч двісті двадцять п'ять) грн. 82 коп., з яких: заборгованість за кредитом 1159,62 грн., заборгованість з процентів - 1266,20 грн., пеня - 3800,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» судові витрати по справі в сумі 303 грн. 16 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. Строк, протягом якого розглядалася заява про скасування заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

Суддя Л.М. Семенова