Провадження № 2/521/1463/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 лютого 2017 року

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

Головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Ардаковська А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Малиновський районний відділ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Малиновський районний відділ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, просила визнати ОСОБА_2, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1, та зняти її з реєстраційного обліку, посилаючись на таке.

ОСОБА_1 є власником 37/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 21 серпня 2008 року. У даному будинку зареєстровані: ОСОБА_1, 1961 року народження, - (основний), ОСОБА_3, 1984 року народження, - (син), ОСОБА_4, 2014 року народження, - (онук), ОСОБА_2, 1988 року народження, (колишня невістка). Відповідач за адресою реєстрації з листопада 2014 року не проживає, її речей в спірному будинку немає, її місце мешкання позивачу не відомо. Оскільки позивач сплачує всі видатки по будинку та комунальні платежі, в яких відповідач участі не бере, факт реєстрації відповідача в її будинку створює позивачу перешкоди в користуванні власністю, тому позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відповідач ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_5 заперечувала проти позову, посилаючись на те, що вона з малолітнім сином не можу користуватися спірним житлом, оскільки позивач перешкоджає їм в цьому, не впускає до будинку. Малолітній син зареєстрований за спірним місцем проживання, іншого жила вона не має, тимчасово мешкає у своєї сестри.

Треті особи: Малиновський районний відділ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області, ОСОБА_3 в судові засідання не з'явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених нею письмових доказів.

Відповідно до договору дарування від 21 серпня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої Одеської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за №3-3198, ОСОБА_1 належить 37/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1.

Право власності на 37/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» за № 41437 в книзі: 284-192 від 03 вересня 2008 року, про що свідчить витяг про державну реєстрацію КП «ОМБТІ та РОН» за №20103638 від 03 вересня 2008 року.

28 листопада 2013 року між ОСОБА_3 (син позивача) та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 2373, та остання змінила прізвище на «ОСОБА_2». Від цього шлюбу народився син ОСОБА_4, 2014 року народження.

12 лютого 2015 року Малиновським районним судом м. Одеси розірвано шлюб укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, який було зареєстровано 28 листопада 2013 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 2373.

На підставі довідки (виписка із будинкової книги про склад сім'ї та реєстрації) №1330 від 26 вересня 2016 року, у домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1, 1961 року народження, (основний), ОСОБА_3, 1984 року народження, (син), ОСОБА_4, 2014 року народження, (онук), ОСОБА_2, 1988 року народження, (колишня невістка).

Згідно акту, складеного комісією ОСОН «Курсаки» від 06 грудня 2016 року, відповідач ОСОБА_2 та її син ОСОБА_4 не мешкають за адресою реєстрації з лютого 2015 року по теперішній час, ніяких особистих речей ОСОБА_4 та її сина у будинку відсутні.

Відповідно до листа від 22 грудня 2016 року за №38/ф6677, згідно бази ІІПС АРМОР» 21 лютого 2015 року до ЧЧ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області надійшло повідомлення оператора «102» від ОСОБА_2 про те, що по АДРЕСА_1 сімейний конфлікт з її чоловіком ОСОБА_3 Вищевказане повідомлення було зареєстроване до журналу ЄО Малиновського РВ за № 4931 від 21 лютого 2015 року. В ході перевірки вищевказаного повідомлення було встановлено, що в Малиновський РВ м. Одеси із заявою ніхто не звертався, у зв'язку з чим встановити повноту події не представилось можливим.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Згідно зі ст. 7 цього Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

ОСОБА_2 набула право користування домоволодінням АДРЕСА_1 з 2014 року.

За встановлених обставин суд вважає, що ОСОБА_1 не доведено факту відсутності ОСОБА_2 за місцем проживання з власної ініціативи. Відсутність ОСОБА_2 в домоволодінні АДРЕСА_1 була викликана діями ОСОБА_1 та колишнього чоловіка ОСОБА_3.

Судом береться до уваги інтереси малолітньої дитини, яка також набула право користування домоволодінням АДРЕСА_1 і яка за жодних обставин не може бути розлучена з матір'ю.

Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Малиновський районний відділ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку залишити без задоволення.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі.

Згідно вимог статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 29, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 72 ЖК України, ст. ст. 3, 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України", ст.ст. 10, 11, 88, 169, 209, 212, 214-215, 217, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Малиновський районний відділ у м. Одесі ГУ ДМС України в Одеській області, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратили право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: Гуревський В.К.