Провадження № 2/234/1026/17
21 лютого 2017 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі
головуючого - судді Бакуменко А.В.
при секретарі - Кісточка І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Краматорського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа відділ опіки та піклування Гірничного району м. Макіївка про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та оформлення документів для тимчасового виїзду за кордон без згоди батька до досягнення дитиною повноліття, -
ОСОБА_1 звернулась до Краматорського міського суду з позовом про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон та оформлення документів для тимчасового виїзду за кордон без згоди батька до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, від котрого вони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На сьогоднішній час шлюб між ними розірвано, дитина перебуває на її утриманні , відповідач не приймає участі у вихованні дитини. На сьогоднішній час в неї виникла необхідність оформити дитині документи для тимчасового виїзду за кордон, однак відповідач їй відмовляє. Просить суд винести рішення котрим надати їй дозвіл на тимчасовий виїзд дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кордон без згоди батька та оформлення документів для тимчасового виїзду за кордон без згоди батька до досягнення дитиною повноліття.
Позивачка в судове засідання не з?яивлась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволені заявленого позову.
Відповідач в судове засідання не з?явився, причин неявки суду не повідомив.
Третя особа свого представника в судове засідання не направила.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, у судовому засіданні було встановлено, що батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
Згідно із вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України - мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
За змістом ст. 157 цього Кодексу, питання виховання дитини вирішується батьками спільно.
Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Порядок оформлення документів для виїзду громадян України за кордон визначається Законом України «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України» №3858-Х11 від 21 січня 1994 року, який у статті 4 передбачає, що оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Згідно із п.п.1,4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску.
За змістом наведеного Закону у разі відсутності згоди одного з батьків питання про виїзд неповнолітнього за кордон вирішується судом за позовом іншого з батьків зі з'ясуванням питання про державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, строку та мети виїзду.
В позовній заяві позивачка зазначила. що має бажання отримати дозвіл на виїзд дитини для вивозу її в будь-які країни ближнього та дальнього зарубіжжя, в будь-який час та з будь-якою метою.
Однак, за таких умов, суд не може визначитись з правовою підставою надання дозволу на виїзд дитини без згоди батька, оскільки позивачка не зазначила конкретну країну, до якої просить виїзд дитини без згоди батька.
Враховуючи той факт, що ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачена можливість ухвалення судом рішення на разовий виїзд без згоди батька, не позбавленого батьківських прав та, що надання за рішенням суду дозволу на майбутнє на постійні виїзди дитини за кордон без згоди батька суперечить нормам матеріального права, які визначають рівність прав та обов'язків батьків відносно виховання дитини, чим фактично позбавили батька дитини можливості брати участь у його вихованні та можливості спілкування з ним.
Відповідно до статей 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених законом.
Позивачем не надано суду доказів того, що відповідач не дає згоди на виїзд дитини.
Враховуючи зазначене, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Керуючись ст.. 3,10,60,212-215,218 ЦПК України, Сімейним Кодексом України, суд -
В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа відділ опіки та піклування Гірничного району м. Макіївка про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та оформлення документів для тимчасового виїзду за кордон без згоди батька до досягнення дитиною повноліття - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Краматорського міського суду А.В. Бакуменко