УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Євграфової Є.П.,Ізмайлової Т.Л.,
Кадєтової О.В.,Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_7, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_8, про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 09 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») звернулось до суду з указаним позовом.

Зазначало, що 08 жовтня 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 (далі - ФОП ОСОБА_8) укладено кредитний договір, згідно умов якого останньому відкрито невідновлювальну кредитну лінію у розмірі 413 000 грн із сплатою відсоткової ставки у розмірі 12,5 % та кінцевим терміном повернення 07 жовтня 2013 року.

З метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань 08 жовтня 2007 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_8 укладено іпотечний договір, згідно умов якого в іпотеку передано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 липня 2009 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» заборгованість за кредитним договором від 08 жовтня 2007 року у розмірі 316 762 грн 32 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції від 25 лютого 2014 року виконавчий лист, виданий 30 березня 2010 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_8 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором у розмірі 316 762 грн 32 коп., повернуто стягувачу у звязку із відсутністю майна на яке може бути звернуто стягнення.

На підставі викладеного позивач просив задовольнити позов та звернути стягнення на предмет іпотеки - двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 серпня 2015 року у позові ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 09 листопада 2015 року рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 серпня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким визначено складові кредитної заборгованості, що утворилась станом на 29 квітня 2014 року, а саме: 240 262,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 181 749,69 грн - заборгованість за відсотками з користування кредитом; 121 543,18 грн - пеня. Разом заборгованість складає 543 555,49 грн.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_7, заставною вартістю 97 736 грн 00 коп. шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Встановлено початкову ціну для подальшої реалізації предмета іпотеки на підставі оцінки, визначеної державним виконавцем у порядку передбаченому вимогами ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення апеляційного суду, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що кредитором пропущено шестимісячний строк для звернення з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, а також, що існує рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 липня 2009 року, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_7 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Скасовуючи рішення районного суду та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції помилково застосував положення ч. 4 ст. 559 ЦК України до іпотечних правовідносин. Із змісту рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 липня 2009 року вбачається, що воно ухвалено за інших підстав та не є підставою закриття провадження у справі.

Визначаючи початкову ціну для подальшої реалізації предмета іпотеки на підставі оцінки, визначеної державним виконавцем в порядку, передбаченому ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» суд апеляційної інстанції виходив з того, що такий спосіб оцінки буде відповідати рівню дійсних цін на ринку нерухомості на даний час та забезпечить захист законних прав позичальника на отримання справедливої ціни і необхідності збереження балансу інтересів сторін.

Проте повністю з такими висновками апеляційного суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 08 жовтня 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками згідно нової редакції статуту зареєстрованого НБУ є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ФОП ОСОБА_8 було укладено кредитний договір № 010/01-04/07-565 на умовах якого Кредитор (Позивач) надає позичальнику кредит у сумі 413 000,00 грн, із відсотковою ставкою за користування кредитом 12,5 % річних строком до 07 жовтня 2013 року включно.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед банком виступають: Договір іпотеки, зареєстрований в реєстрі за № 5033 від 08 жовтня 2007 року, укладений між позивачем та ОСОБА_7, посвідчений приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Цихоня В.А., який відповідно до п. 1.1 забезпечує вимогу Іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору № 010/01-04/07-565 від 08 жовтня 2007 року, за умовами якого позичальник зобов'язувався повернути іпотекодержателю суму кредиту в строк до 07 жовтня 2013 року у сумі 413 000,00 грн, а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 12,5 % відсотків річних, передбачених кредитним договором, а також можливу неустойку у розмірі і у випадках, передбачених Кредитним та цим Договором.

Предметом іпотеки відповідно до п. 1.2 вказаного договору є нерухоме майно: двокімнатна квартира АДРЕСА_1. Загальна площа якої становить 44,8 кв. м, житлова 30.7 кв. м, яка належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору дарування. Заставна вартість предмета Іпотеки визначена сторонами в сумі 97 736,00 грн.

У січні 2009 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося з позовом до відповідачів ОСОБА_8 та ОСОБА_7, в якому банк просив стягнути з відповідача ОСОБА_8 заборгованість по кредитному договору від 08 жовтня 2007 року у сумі 316 762,32 грн та звернути стягнення на заставлене майно відповідача ОСОБА_8 автомобіль марки «Вольво» і заставлене майно відповідача ОСОБА_7 двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 липня 2009 року в даній справі позов задоволено частково, а саме вирішено стягнути з ОСОБА_8 на користь ВАТ «РайффайзенБанк Аваль» в особі Миколаївської обласної дирекції суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 316 762,32 грн та судовий збір у сумі 1 700,00 грн. В задоволенні позовних вимог, заявлених до ОСОБА_7, а саме звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовлено з підстав того, що боржник частково виконує свої зобов'язання за кредитом, а позивачем не доведено, що йому завдано будь-яких збитків внаслідок порушення умов кредитного договору.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду, що заочне рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02 липня 2009 року не є підставою для закриття провадження у справі, оскільки воно ухвалено за інших підстав.

Разом з тим, згідно ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

У порушення ст. ст. 303, 316 ЦПК України апеляційний суд, маючи повноваження по встановленню обставин справи та дослідженню доказів, не виконав обов'язків покладених на нього цивільним процесуальним законодавством, не звернув уваги, що встановлення початкову ціни для подальшої реалізації предмета іпотеки на підставі оцінки, визначеної державним виконавцем у порядку передбаченому вимогами ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» не може розцінюватись як визначення початкової вартості предмета іпотеки, необхідність зазначення якої містять норми ст. 39 Закону України «Про іпотеку».

Початкову ціну предмета іпотеки, виходячи із способу звернення стягнення на нього, мав визначити суд.

Про необхідність зазначення у резолютивній частині рішенні суду про звернення стягнення на предмет іпотеки ціни у грошовому виразі зазначено і у постанові Верховного Суду України у справі № 6-1239цс16, розглянутій ним у порядку Глави 3 Розділу V ЦПК України.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Допущені апеляційним судом неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, тому рішення суду апеляційної інстанції на підставі ч. 2 ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню, з передачею справи на новий розгляд до апеляційного суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 09 листопада 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Є.П. Євграфова Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова