АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №641/5333/16-ц Головуючий І інстанції - Боговський Д.Є.
Провадження №22-ц-/790/308/17 Доповідач - Кіпенко І.С.
Категорія: недоговірні зобов'язання
УХВАЛА

іменем України

14 лютого 2017 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Кіпенка І.С.,

суддів - Кокоші В.В., Шаповал Н.М.,

за участі секретаря - Брулевича В.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна дистрибуційна мережа» на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 27 вересня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна дистрибуційна мережа», треті особи - ОСОБА_2, Приватне акціонерне товариство «УСК «Княжна Вієнна Іншурас Груп» про відшкодування моральної шкоди, спричиненої внаслідок скоєння злочину, стягнення не отриманого доходу, -

ВСТАНОВИЛА:

14 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому після уточнення вимог, просила стягнути з ТОВ «Східна дистрибуційна мережа» на її користь моральну шкоду в розмірі 27000,00 грн., не отриманий дохід за час втрати працездатності в розмірі 9802,51 грн., які стали наслідком отримання тілесних ушкоджень внаслідок скоєння злочину з боку працівника відповідача, відшкодувати судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що 16 грудня 2014 року близько 17-20 години на пр. Героїв Сталінграду в м. Харкові в районі будинку №1-А сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Камаз 5320», д.н.НОМЕР_1 власником якого є ТОВ «Східна дистрибуційна мережа» під керуванням водія ОСОБА_2 Вона, як пасажир іншого учасника ДТП, - автомобіля марки «Шевроле Такума», д.н. НОМЕР_2, отримала тілесні ушкодження.

З 16.12.2014р. по 16.01.2015р., та з 17.01.2015р. по 30.04.2015р. вона перебувала на стаціонарному лікуванні і амбулаторному лікуванні. Внаслідок ДТП їй заподіяно суттєву моральну шкоду, яка полягає у порушенні звичного способу життя, нормальних життєвих зв'язків, у фізичному болю та стражданнях.

Відповідно до листків працездатності за період з 16.12.2014р. по 30.04.2015р. ОСОБА_1 нараховано та виплачено лікарняних на загальну суму 5499,75 грн., у зв'язку із чим розмір не отриманого доходу за час працездатності, обчислений позивачем, складає 9802,51 грн.

Винними в ДТП визнано водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_4

У судовому засіданні першої інстанції позивачка та її представник підтримали позов, представник відповідача ТОВ «Східна дистрибуційна мережа» проти заявлених позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів, які б підтвердили заподіяння їй моральної шкоди, відсутня також інформація про звернення ОСОБА_1 до страхової компанії за відшкодуванням моральної шкоди та не отриманих доходів.

Суд розглянув справу за відсутності 3-ї особи ОСОБА_2 та представника третьої особи - ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп».

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 27 вересня 2016 року позов задоволено.

Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна дистрибуційна мережа» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 27000,00 грн., не отриманий дохід за час втрати працездатності в розмірі 9802,51 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн., всього 41802,51 грн. та на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Східна дистрибуційна мережа» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст.303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади АР Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоду завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до ч.ч. 2, 5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Судовим розглядом встановлено, та не оспорюється сторонами, що 16 грудня 2014 року близько 17-20 години на пр. Героїв Сталінграду в м. Харкові в районі будинку № 1-А сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Камаз 5320», д.н. НОМЕР_1 власником якого є ТОВ «Східна дистрибуційна мережа» під керуванням водія ОСОБА_2, автомобіля марки «Шевроле Такума», д.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, та автомобіля марки «Шевроле Авео», д.н. НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_4

Факт знаходження водія ОСОБА_2, у трудових відносинах на момент скоєння ДТП з ТОВ «Східна дистрибуційна мережа», а також настання події ДТП внаслідок винних дій ОСОБА_2 та ОСОБА_4 встановлені вироком суду.

В результаті ДТП вона, як пасажир автомобіля марки «Шевроле Такума», д.н. НОМЕР_2, отримала тілесні ушкодження.

Суд дійшов вірного висновку, що відповідно до ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання трудових обов'язків. Оскільки ОСОБА_2, на момент ДТП, перебував у трудових відносинах з ТОВ «Східна дистрибуційна мережа», обов'язок відшкодування шкоди у зв'язку з ДТП необхідно покласти на власника джерела підвищеної небезпеки, яким є автомобіль «Камаз 5320», д.н. НОМЕР_1, - «Східну дистрибуційну мережу», яке на відповідній правовій основі, здійснює експлуатацію транспортного засобу.

При з'ясуванні фактів, з якими закон пов'язує відшкодування моральної шкоди, слід виходити з вимог ст.1167 ЦК України яка визначає підстави покладання обов'язку по відшкодуванню такої шкоди та обставини, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування.

Судова колегія також вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, про наявність правових підстав для відшкодування моральної шкоди та її розміру. Відповідно п.п.5,8 Постанови ПВС України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди», судом з'ясовані, факти на підтвердження заподіяння потерпілому моральних страждань, за яких обставин вони завдані, ступінь вини заподіювача, яких моральних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі він оцінює пов'язані з ними витрати та з чого при цьому виходить, а також інші обставини які мають значення для вирішення даного спору. За моральну шкоду заподіяну працівником під час виконання ним трудових обов'язків відповідальність несе організація з якою цей працівник перебуває у трудових відносинах.

Така шкода відшкодовується у встановленому судом розмірі відповідно до вимог статті 23 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про покладання обов'язку відшкодування матеріальної та моральної шкоди особі, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, на страхову компанію, - безпідставні.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб.

При розгляді справи справі 6-2808цс15 Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Судова колегія погоджується з висновками суду щодо визначення розміру відшкодування моральної шкоди, в розмірі в 27000грн.

Правильно встановивши юридичну природу виниклих правовідносин, суд застосував закон, який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі були предметом судової перевірки і не дістали об'єктивного підтвердження.

Наведені в рішенні мотиви визнання цих доводів безпідставними, судова колегія вважає обґрунтованими, такими що відповідають матеріалам справи.

Суд дав належну оцінку всім наявним у справі доказам, та навів у рішенні мотиви спростування кожного з доводів, які наводилися.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуємого судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313-315, 317, 319, 322, 324, 325 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Східна дистрибуційна мережа» - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 27 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий І.С. Кіпенко

Судді В.В. Кокоша

Н.М. Шаповал