УхвалА

іменем україни

22 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф., ШтеликС.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про визнання договору постачання електроенергії укладеним за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 9 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 13 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що йому на підставі рішення Кирилівської селищної ради Якимівського району Запорізької області від 26 грудня 2006 року передано у оренду земельну ділянку, загальною площею 0,0169 га, по АДРЕСА_1, строком на 49 років. 18 березня 2015 року він звернувся до відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (далі - ВАТ «Запоріжжяобленерго») з пропозицією укласти договір на постачання електричної енергії на вищевказану земельну ділянку, два примірника типового договору ним було направлено товариству.

Позивач указував про те, що 10 березня 2016 року він отримав відповідь від товариства з вимогою надати документи, які не передбачені положеннями законодавства, та отримати технічні умови, необхідність звернення до відповідача з заявою про розгляд документів для виконання вводу до експлуатації приладу обліку.

Вважав, що посилання відповідача, як на підставу відмови укладення договору, на Правила приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 17 січня 2013 року № 32, не вірне, оскільки у правилах вказано про мережі, які належать електропостачальній організації, а на території санаторію мереж відповідача немає. Крім того, такий договір ним вже було укладено з санаторієм «Кирилівка».

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив суд визнати договір від 2 березня 2016 року, щодо постачання електричної енергії на вказану земельну ділянку, укладеним.

Рішенням Якимівського районного суду Запорізької області від 9 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 13 вересня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про те, що позивачем у порушення положень Закону України «Про електроенергетику», Правил приєднання електроустановок до електричних мереж не було укладено з енергопостачальною організацією договір про приєднання, не виконано комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об'єкта електричною енергією, що передбачено вказаними правилами.

Ураховуючи викладене, суди дійшли вірного висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4

Доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Якимівського районного суду Запорізької області від 9 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 13 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник

С.Ф. Хопта

С.П.Штелик