Справа № 201/3895/17
Провадження 2/201/1454/2017
УХВАЛА

27 квітня 2017 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Ходаківський М.П., розглянувши у відповідності до ст. ст. 119-120 ЦПК України матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган реєстрації Відділу формування та ведення реєстру Територіальної громади департаменту адміністративних послуг Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 15 березня 2017 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган реєстрації Відділу формування та ведення реєстру Територіальної громади департаменту адміністративних послуг Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 березня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган реєстрації Відділу формування та ведення реєстру Територіальної громади департаменту адміністративних послуг Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку.

13 квітня 2017 року позивач отримав копію ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).

Ураховуючи те, що станом на 27 квітня 2017 року позивач ОСОБА_1 недоліки указані в ухвалі суду не усунув, суд приходить до висновку про необхідність повернення позивачу його позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ч. ч. 2, 4 ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган реєстрації Відділу формування та ведення реєстру Територіальної громади департаменту адміністративних послуг Дніпропетровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя М.П. Ходаківський