Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2017 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пісчанської Т.М.

розглянувши у судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 20 квітня 2013 року у м. Дніпропетровську на вул. Набережна Перемоги, ОСОБА_1, керуючи автомобілем марки ВАЗ 2107, рухаючись заднім ходом, здійснив зіткнення з автомобілем ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2013 року відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення. Цивільна відповідальність відповідача була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка». Страхова компанія за заявою потерпілої та зібраних документів та відповідно до страхового акту, виплатила страхове відшкодування у розмірі 18 976, 48 грн. В звязку з тим, що відповідач під час дорожньо-транспортної пригоди знаходився в стані алкогольного спяніння, позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою відшкодувати матеріальні збитки та відповідачем частково сплачено витрати. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача в порядку регресу витрати в сумі 15 776, 48 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі , чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, 20 квітня 2013 року о 21 год. 30 хв., керуючи транспортним засобом «ВАЗ», д/н НОМЕР_1, в районі електроопори № 193 по вул. Набережна Перемоги в м. Дніпропетровську, рухаючись заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Мерседес», д/н НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 На вимогу співробітника ДПС ДАІ пройти медичний огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5, 10.9 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2013 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік /а.с.15/.

Згідно полісу № АЕ 0536576 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів автомобіль НОМЕР_3 застрахований в ПрАТ «СК «Уніка» /а.с.32/.

Розмір збитків, завданих власникові автомобіля ОСОБА_2, державний номер НОМЕР_2, відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди № 23/04/13 від 12 травня 2013 року складає 18 976, 48 грн. /а.с. 35-51/.

25 травня 2013 року ОСОБА_4 звернулася до ПрАТ «СК «Уніка» з заявою про виплату страхового відшкодування /а.с.12/ На підставі наданої заяви та доданих документів складено страховий акт 00114897 від 20 квітня 2013 року /а.с.14/, на підставі якого ПрАТ «СК «Уніка» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 18 976, 48 грн., про що було повідомлено відповідача /а.с.52-53/, який в подальшому частково виплатив заборгованість.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.

Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала.

Відповідно до ст.1.6. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідно до ст.1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно з п. 9.1 ст. 9 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобовязаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування в межах страхової суми.

Відповідно до ст. 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача в порядку регресу суми страхового відшкодування в розмірі 15 776, 48 грн. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, судові витрати по сплаті судового збору на суму 1 378 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-2015, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» () понесені витрати повязані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 15 776 грн. 48 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_4) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» () судовий збір в розмірі 1 378 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.О. Демидова