Справа № 459/1126/17
Провадження № 6/459/136/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 р. Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Рудакова Д.І.

з участю секретаря судового засідання Головка А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді подання головного державного виконавця Червоноградського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Червоноградського міського відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2 звернулася до суду з поданням, у якому просила тимчасово обмежити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішенням.Виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України. Подання мотивувала тим, що на виконанні у Червоноградському міському відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження № 4780096 щодо виконання виконавчого листа №2-4168, виданого 29.07.2005 року Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, 17.03.2004 р. н. в розмірі ? частини всіх видів доходу, але не менше 1 неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 04.07.2005 року і до досягнення повноліття.11.08.2005 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої скеровано сторонам для відома та до виконання.Станом на 30.10.2015 року заборгованості по сплаті аліментів не було.Після 30.10.2015 року боржник перестав сплачувати аліменти.В ході проведення виконавчих дій встановлено, що за боржником не зареєстровано нерухомого майна та транспортних засобів. Згідно відповідей ДПС відсутня інформація щодо відкритих рахунків та місця отримання доходу боржником.Згідно відповіді УПФУ, боржник на обліку як отримувач пенсії не перебуває. Боржнику неодноразово скеровувались виклики, попередження, на які ОСОБА_1 не зявлявся, про причини неявки не повідомив. При неодноразовому виході на дільницю по місцю проживання боржника доступу до квартири не було. Боржник не виконує вимоги виконавчого документа та вимоги державного виконавця, а саме неодноразово не зявляється на виклики у Червоноградський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, не надає квитанції про сплату боргу.Станом на 19.04.2017 року заборгованість по сплаті аліментів становить 14 778, 28грн.Згідно відповіді Державної міграційної служби у Львівській області, ОСОБА_1 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії ЕН № 702697 виданий 25.02.2011 року органом 4636.Боржником добровільно та самостійно рішення суду не виконується, натомість усіляко чиняться перешкоди, що свідчить про злісне ухилення від виконання вимог виконавчих документів щодо сплати аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Державний виконавець у судове засідання не зявилася.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зясувавши обставини справи, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Червоноградському МВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження № 4780096 щодо виконання виконавчого листа №2-4168, виданого 29.07.2005 року Личаківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини всіх видів доходу, але не менше 1 неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 04.07.2005 року і до досягнення повноліття.

11.08.2005 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з відповідями реєструючих органів м. Червонограда за боржником не зареєстровано нерухомого майна, транспортних засобів, він документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії ЕН №702697, виданим 25.02.2011 року органом 4636. Боржник не працює, пенсійних виплат не отримує, відомості про номери рахунків відсутні.

Відповідно до акту державного виконавця від 25.11.2016 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою: м.Червоноград, вул. Івасюка, 12/78, в ході якого встановлено, що ніхто не відчинив дверей. Боржнику залишено виклик. Зі слів сусідів стало відомо, що боржник зловживає алкоголем та веде себе агресивно.

Станом на 19.04.2017 року заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів становить 14 778, 28грн.

Вирішуючи порушене державним виконавцем питання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11.09.1993 р.) та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права

передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи

свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім

тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки,

громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших

і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Статтею 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України", якими встановлено самостійні підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі закордонного паспорта або тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду - до виконання зобов'язань. Цією ж статтею встановлено способи реалізації встановлених обмежень.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які проводяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню.

Виконавчими провадженнями поновлюються майнові та особисті немайнові права осіб шляхом застосування процесуальних засобів і способів примусу до осіб, які добровільно не виконали свої обов'язки у сфері матеріальних правовідносин.

За приписами п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесій здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладенихна нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав, аналіз же перелічених вище норм дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду.

Однак, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надав суду доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду так і те, що у нього є намір виїхати за кордон з метою ухилення від виконання боргових зобов'язань, а додані до подання матеріали про таке не свідчать. Хоча саме державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Що стосується акту державного виконавця про вихід за місцем проживання боржника, то суд до уваги такий не приймає, оскільки у ньому не зазначено понятих та відсутні дані про час такого виходу, який згідно з частиною 1 статті 29 Закону України «Про виконавче провадження» повинен припадати у робочі дні не раніше шостої і не пізніше двадцять другої години.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до остаточного висновку, що в задоволенні подання старшого державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д. І. Рудаков