АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22-ц/796/3191/17 Головуючий у 1-ій інстанції - Яценко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розглядуцивільних справ Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого судді - Панченка М.М.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Крічфалуши С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Оболонського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Служба у справах дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації, Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Публічне акціонерне товариство «Омега Банк», про скасування державної реєстрації права власності на квартиру,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, за участі третіх осіб, про скасування державної реєстрації права власності на квартиру.

При цьому, суд виходив з того, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивачем оскаржуються дії нотаріуса, як державного реєстратора.

В поданій апеляційній скарзі позивач просить указану ухвалу скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті. Скаржник, посилаючись на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 14.06.2016 року по справі №21-41а16, зазначає, що даний спір пов'язаний з невиконанням умов цивільно-правової угоди, а тому не може вважатися публічно-правовим.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 08 лютого 2008 року між ОСОБА_4 та ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк», укладено кредитний договір №2621/0208/88-018.

На забезпечення виконання позичальником кредитних зобов'язань, між ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк», та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки №2621/0208/88-018-Z-1, відповідно до якого позивач передала Банку в іпотеку належне їй на праві власності нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1.

Пунктом 12 зазначеного договору сторони визначили способи звернення стягнення на іпотечне майно. Зокрема, договірними умовами допускається звернення стягнення на предмет іпотеки згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

30 вересня 2015 року приватним нотаріусом КМНО Кобелєвою Аллою Михайлівною прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на зазначену вище квартиру за ТОВ «ФК «Вектор Плюс», якому ПАТ «Омега Банк» відступило право вимоги за кредитним договором №2621/0208/88-018.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Між тим, колегія суддів не може погодитися з таким висновком, з огляду на наступне.

Так, за змістом п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до положень ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження, можуть бути оскаржені до адміністративних судів.

За змістом п. 8 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», відповідно до абзацу другого частини першої статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно статті 9 цього Законудержавний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус.

Повноваження державного реєстратора, передбачені цим Законом, з видачі та прийому документів можуть виконувати посадові особи органів місцевого самоврядування, адміністратори центрів надання адміністративних послуг, нотаріуси.

Відповідно до частини другої статті 30 цього Законудії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняті зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації.

Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 14.06.2016 року по справі №21-41а16, у справах про оскарження рішень(дій, бездіяльності) державних реєстраторів, у випадку, якщо спірні правовідносини пов'язані з невиконанням умов цивільно-правової угоди, такий спір не є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини в даній справі пов'язані з невиконанням позичальником умов кредитного договору №2621/0208/88-018. Крім того, питання переоформлення права власності на спірну квартиру регламентоване іншим-цивільно-правовим договором - договором іпотеки №2621/0208/88-018-Z-1, укладеного на забезпечення виконання основного кредитного зобов'язання між позивачем та ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ПАТ «Омега Банк».

З огляду на викладене, даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, а оскаржувана ухвала - скасуванню з передачею питання відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати ухвалу судді Оболонського районного суду м. Києва від 25 листопада 2016 року, а питання відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: