Справа № 643/1658/16-ц
Номер провадження 4-с/643/29/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2017 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова під головуванням судді Горбунової Я.М., при секретарі Арестовій І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність державного виконавця Московського відділу виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на неправомірну бездіяльність державного виконавця Московського відділу виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_2 в якій зазначив, що 11.12.2013 р. Московським районним судом м. Харкова ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 задоволено частково, та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок заборгованості за договором позики: 326 114,40 грн. в рахунок боргу, 24 202,80 грн. в рахунок 3 % річних, 32 000 грн. в рахунок неустойки за період з 25.06.2012 р. по 25.06.2013 р. та судовий збір в розмірі 3 475,41 грн.

21.01.2014 р. Апеляційним судом Харківської області рішення Московського районного суду м. Харкова скасовано в частині задоволення позову про стягнення неустойки у розмірі 32 000 грн.

29.09.2014 р. було видано виконавчий лист, 24.11.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

16.04.2014 р. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення суду в частині стягнення процентів за користування позикою та неустойки скасовано та направлено на новий розгляд.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.10.2014 р. позов ОСОБА_1 в частині стягнення процентів за користування позикою та неустойки задоволено частково, з ОСОБА_3 стягнуть на користь ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за користуванням позикою: відсотки в сумі 154 105,27 грн. за період з 29.12.2009 р. по 25.06.2013 р., та неустойку в сумі 326 114,40 грн. за період з 25.06.2012 р. по 25.06.2013 р.

10.11.2014 р. було видано виконавчий лист, 24.11.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Однак рішення суду не виконано. Представники стягувача власними силами здобули інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, згідно якої боржниці ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності належить ? частина квартири за адресою: АДРЕСА_1, а також на праві приватної власності належить ? частина квартири за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 178, кВ. 178. Незважаючи на це державним виконавцем не було вжито жодних дій щодо реалізації вказаного майна в рахунок погашення заборгованості.

Скаржник в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник Московського відділу виконавчої служби ХМУЮ в судове засідання не зявився.

Суд, дослідивши по справі докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушені їх права чи свободи.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Так судом встановлено, що згідно виконавчих листів по справі № 643/16852/13-ц 2/643/5306/13 виданих 29.09.2014 року та 10.11.2014 року Московським районним судом м. Харкова з ОСОБА_3 стягнуть на користь ОСОБА_1 в рахунок заборгованості за договором позики: 326 114,40 грн. в рахунок боргу, 24 202,80 грн. в рахунок 3 % річних, а також в рахунок погашення заборгованості за користуванням позикою: проценти в сумі 154 105,27 грн. за період з 29.12.2009 р. по 25.06.2013 р., та неустойку в сумі 326 114,40 грн. за період з 25.06.2012 р. по 25.06.2013 р.(а.с.7, 18)

Виконавчі листи пред'явлені на примусове виконання до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Пункт 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

ОСОБА_1 в своїй скарзі також зазначив, що боржниці ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності належить ? частина квартири за адресою: АДРЕСА_1, а також на праві приватної власності належить ? частина квартири за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 178, кВ. 178.(а.с.21,22)

Суду не надано жодних доказів того, що державний виконавець діяв у межах закону та вжив усіх заходів для виконання рішення суду.

Аналізуючи представлені вище факти, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про те, що дії державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ по примусовому виконанню судового рішення не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», скарга подана обгрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 в своїй скарзі також просить суд стягнути з Московського ВДВС ХМУЮ на його користь понесені ним судові витрати на правову допомогу в розмірі 4 960,80 грн.

Згідно ст. 388 ЦПК України судові витрати, повязані пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи також належать витрати и на правову допомогу.

Однак скаржником не надано суду жодних доказів того, що він дійсно звертався за правовою допомогою до ТОВ «Харківський центр правової допомоги», та поніс затрати на правову допомогу, у звязку з чим, суд вважає за необхідне в задоволенні цієї частини скарги відмовити.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 213, 386, 387 Цивільного Кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Московського відділу виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_2 в провадженні якої перебуває виконавче провадження №45604095, №45603955, щодо невиконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.12.20136 р. та заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 10.10.2014 р. у строк, передбачений ч. 2 ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження».

Зобовязати державного виконавця Московського відділу виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_2 вжити заходи передбачені законом, щодо виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 11.12.20136 р. та заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 10.10.2014 р.

В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятиденний строк з дня винесення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Я.М. Горбунова