РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Коваленко П.Л., за участю секретаря судового засідання Галигіної Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Токмак цивільну справу запозовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область м.Токмак, вул.Городня, 104 в порядку спадкування за закономпісля смерті батька ОСОБА_4, який помер 17.10.2002 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.10.2002 року помер батько позивача ОСОБА_4. Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається із вищезазначеного житлового будинку загальною площею 31,7 кв.м. У зв'язку з відсутністю заповіту, позивач звернувся до державного нотаріусу Токмацької державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про права на спадщину, як спадкоємець першої черги за законом. 15.09.2016 року постановою державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з підстав, що спадкодавець за життя жилий будинок в експлуатацію не ввів, правовстановлюючих документів не оформив та право власності не зареєстрував. За таких обставин просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область м.Токмак, вул.Городня, 104, в порядку спадкування за закономпісля смерті батька.

09 лютого 2017 року до Токмацького районного суду від позивача надійшло клопотання про заміну первісного відповідача ОСОБА_3належним відповідачем ОСОБА_2, оскільки спадкодавець на момент своєї смерті перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 09.02.2017 року замінено первісного відповідача ОСОБА_3належним відповідачем ОСОБА_2, яка проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, заперечень проти позову не має, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суд встановив, що 17.10.2002 року помер батько позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть (повторне) серії І-ЖС № 358651, виданим Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області 28.07.2016 року, актовий запис № 512.

Факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС № 384999, виданим 30.07.1974 року, запис № 367.

Спадкодавець на випадок своєї смерті заповіту не склав, тому спадкування майна здійснюється за законом.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, до складу спадкового майна входить жилий будинок по вулиці Городня, 104 в Токмак Запорізької області.

Позивач після смерті ОСОБА_4 є спадкоємцем за законом першої черги. Відповідно до спадкової справи № 89/03 спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є його син ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_2. 10.04.2003 року позивач прийняв спадщину, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

15.09.2016 року позивач звернувся до Токмацької державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 17.10.2002 року ОСОБА_4.

15.09.2016 року постановою державного нотаріуса Токмацької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок, що знаходиться за адресою: м.Токмак, вул.Городня, 104, з підстав, що спадкодавець за життя жилий будинок в експлуатацію не ввів, правовстановлюючих документів не оформив та право власності не зареєстрував.

В якості доказів набуття права власності на житловий будинок позивач надав дублікат технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 19.12.2016 року, а також копію рішення виконавчого комітету Токмацької міської ради депутатів трудящих Запорізької області від 18.07.1975 року за № 207 про виділення ОСОБА_4 земельної ділянки під індивідуальне будівництво житлового будинку по вул.Городня № 100-Б площею 500 кв.м.

Згідно з протоколом засідання виконкому міської ради депутатів трудящих Запорізької області № 12 від 30.06.1975 року були уточнені перелік та межі міських поселень Токмака, упорядковані найменування вулиць, нумерація кварталів, домоволодінь та квартир. Таким чином, за час свого життя спадкодавець на наданій йому земельній ділянці збудував житловий будинок, розташований по вулиці Городня, 104 у місті Токмаку.

По встановленим ст.60 ЦПК України нормам, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

Відповідно до п.3.2. ОСОБА_6 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» «порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 "Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів" та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року №12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється:

- оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними;

- по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ».

В ОСОБА_6 ВССУ зазначається, що виходячи зі змісту наведених нормативних актів громадяни, які збудували житлові будинки до 5 серпня 1992 року, могли отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Згідно з п.4 розділу «Спори про право власності та інші речові права» висновків Верховного Суду України, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст.355 ЦПК України, за І півріччя 2012 р., «за змістом статей 2, 3 Закону України від 1 липня 2004 р. № 1952-ІУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень даних про право власності особи на об'єкт нерухомого майна, збудований до набрання чинності зазначеним Законом, не породжує в особи права власності, а засвідчує офіційне визнання і підтвердження державою факту наявності в особи цього права. Право власності на збудований до набрання чинності цим Законом об'єкт нерухомого майна виникає в порядку, який існував на час його будівництва (постанова Верховного Суду України від 13 червня 2012 р. у справі № 6-54цс12)».

Згідно з п.3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Мінрегіону України від 19.03.2013р. № 95, закінчені будівництвом до 05.08.1992р. індивідуальні (садибні) житлові будинки не підлягають прийняттю в експлуатацію. Документом, який засвідчує відповідність таких об'єктів вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Згідно з оглянутими у суді технічними документами на житловий будинок по вулиці Городня,104 був побудований у 1974 році. Отже, відповідно до приписів листа Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013р. може бути визнано за позивачем право власності на цей будинок в порядку спадкування за законом після смерті батька.

Факт прийняття спадщини підтверджується копією спадкової справи № 89/03, згідно з якою 10.04.2003 року позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У теперішній час оформити та отримати правовстановлюючий документ на право власності ОСОБА_4 на житловий будинок по вул. Городня, 104 в м. Токмак Запорізької області у встановленому законом порядку не можливо, оскільки у відповідності з ч.4 ст.25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент смерті.

Відповідно до ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст.ст.1220, 1261 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця. В першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив і батьки.

Відповідно до п.3.1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ч.1 ст.1298 ЦК свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.

Якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, а також того, що позивач є таким, що прийняв спадщину, але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, сам факт не отримання правовстановлюючих документів, не може вважатися відсутністю прав на відповідне майно, якщо воно правомірно отримано у власність. В даному випадку, суд вважає, що оскільки житловий будинок по вул.Городня, 104 в м.Токмак Запорізької області набутий померлим правомірно, то позивач має право отримати його у власність в порядку спадкування. Таким чином, за позивачем має бути визнано право власності на зазначений будинок в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого 17.10.2002 року.

Висновки суду узгоджуються із зібраними у справі доказами і не суперечать вимогам законодавства.

Керуючись ст.392 ЦК України ст.ст.10, 11, 60, 214 215 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, м.Токмак, вул.Городня, 104, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 17.10.2002 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: