Справа № 573/2435/16-ц
Номер провадження 2/573/27/17
РІШЕННЯ

іменем України

14 лютого 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Кліщ О.В.

за участю секретаря: Сітало Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білопіллі справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: Улянівська державна нотаріальна контора Білопільського району Сумської області, відділ Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2016 року ОСОБА_1 та підопічна ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області, уточнений пізніше, про визнання права власності на ? частини земельної частки (пай) в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що ОСОБА_1 є опікуном над недієздатною сестрою ОСОБА_2 згідно рішення Білопільського районного суду Сумської області від 07 травня 2009 року. Дід позивачів ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті залишилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка (пай), що розташована на території Марківської сільської ради, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4,27 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату серії НОМЕР_1. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 була його дружина - ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Остання фактично прийняла спадкове майно шляхом проживання зі спадкодавцем до дня його смерті. Після смерті ОСОБА_4 із заявою про прийняття спадщини до держноконтори звернувся її син - ОСОБА_5 (батько позивачів), але за життя не встиг оформити спадщини, так як помер ІНФОРМАЦІЯ_3. Спадкоємцями після смерті останнього є його дружина - ОСОБА_6, донька - ОСОБА_7, які відмовились від частки спадкового майна, а також доньки, тобто позивачі по справі. Позивачі зазначають, що вони є спадкоємцями майна першої черги, однак отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном не можуть у зв'язку з тим, що їх дід ОСОБА_3 до дня смерті сертифікат на право на земельну частку (пай) на руки не отримав. Посилаючись на викладені вище обставини, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять визнати за кожним право власності на ? частину земельної частки (паю), розміром 4,27 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землях, що перебували у колективній власності КСП «Дружба», посвідчену сертифікатом серії НОМЕР_1, виданим на ім'я ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з'явилась, їх представник за довіреністю ОСОБА_8 надав суду письмову заяву про підтримання уточнених позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність

Представник відповідача - Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Сільський голова надіслав листа, в якому просить розглянути справу без участі їх представника, проти позову не заперечують.

Представник третьої особи - Білопільської районної державної нотаріальна контори Сумської області в судове засідання також не з'явився. Нотаріус надіслала листа про розгляд справи у відсутність їх представника.

Представник третьої особи - відділу Держгеокадастру в Білопільському районі Сумської області в судове засідання не з'явився, причини неявки не повідомив.

У зв'язку з неявкою сторін, третіх осіб, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Суд вважає, що на підставі п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, а також норми нині діючого ЦК України, так як правовідносини продовжували діяти після набрання чинності вказаним Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР).

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с Марківка Білопільського району Сумської області помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 16).

Рішенням Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 07 квітня 2001 року затверджено список власників (в тому числі ОСОБА_3 за № 334), сертифікатів на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а. с. 13 зворотній бік, а. с. 16 зворотній бік).

Згідно довідки, виданої виконкомом Марківської сільської ради від 27 жовтня 2016 року за № 281 вбачається, що рішенням сільської ради від 07 квітня 2001 року було погоджено видачу державних актів на право приватної власності на землю ОСОБА_3 (згідно списку № 334) на а. с. 12 зворотній бік.

Довідкою Марківської сільської ради від 17 жовтня 2016 року встановлено, що у померлого ОСОБА_3 на території Марківської сільської ради є пай в розмірі 5,8800 га, в тому числі: рілля- 4,367 га, сіножаті -1,513 га, який знаходиться в оренді як не витребуваний пай (а. с. 13).

Крім того встановлено, що на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 дійсно проживав у АДРЕСА_1, разом з дружиною ОСОБА_4, яка здійснила його поховання і прийняла спадщину шляхом сумісного проживання з померлим в одному господарстві до дня його смерті та протягом шести місяців після смерті, зберігала документи на земельний пай, вклади в ощадбанку та розпоряджалась речами померлого. Заповіт від імені померлого ОСОБА_3 виконкомом сільської ради не посвідчувався що підтверджується довідкою виданою Марківською сільською радою від 20 вересня 2016 року за № 257 (а. с. 9).

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу вбачається, що 10 липня 1951 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а. с. 8 зворотній бік).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а. с. 7).

ОСОБА_4 була матір'ю ОСОБА_5, 1952 року народження згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а. с. 10).

На підставі довідки, виданої Марківською сільською радою від 27 жовтня 2016 року за № 282, на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 дійсно проживала у АДРЕСА_1, разом з ОСОБА_1, яка здійснювала за нею догляд та прийняла спадщину шляхом користування житловим будинком та земельною ділянкою, зберігала особисті документи померлої. Заповіт від імені померлої виконкомом сільської ради не посвідчувався (а. с. 12).

У відповідності до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 батько позивачів ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 7 зворотній бік).

Батьком позивачки ОСОБА_1 є ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 (а. с. 10).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище чоловіка - ОСОБА_1 (а. с. 10 зворотній бік).

Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 07 травня 2009 року ОСОБА_1 призначено опікуном над недієздатною сестрою ОСОБА_2 (а. с. 8, а. с. 9 зворотній бік).

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Наведене вище свідчить про те, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_2, а отже ця обставина доказуванню не підлягає.

Зокрема, рішенням Білопільського районного суду від 25 січня 2010 року визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності на ? частину будинку за адресою: АДРЕСА_1 у порядку спадкування за батьком ОСОБА_5 (а. с. 14).

Право власності на вище вказаний житловий будинок за позивачами посвідчено також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 298777827 від 09 березня 2010 року та реєстраційним посвідченням Філіалу Білопільської ГВД КП «Сумське МБТІ» (а. с. 15, а. с. 15 зворотній бік).

З довідки відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області від 08 грудня 2016 року вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий Білопільською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 14 березня 1997 року за № 79, на ім'я ОСОБА_3 на земельну частку (пай) розміром 4,27 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба», зареєстрований за № 334, виписаний, але не витребуваний, його оригінал зберігається у Відділі (а. с. 25).

У відповідності до інформаційної довідки про вартість земельної ділянки станом на 2016 рік оціночна вартість зазначеної земельної ділянки становить 86 975 грн. (а. с. 26).

Зі змісту постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 25 жовтня 2016 року, виданої Улянівською державною нотаріальною конторою Білопільського району Сумської області вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки, що розташована на території Марківської сільської ради після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5, який був спадкоємцем за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 матері - ОСОБА_4, яка була спадкоємцем за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка - ОСОБА_3 у зв'язку відсутністю документів, які б підтверджували належність спадкодавцям зазначеної вище земельної ділянки (а. с. 17).

З листа, виданого Улянівською державною нотаріальною конторою Білопільського району Сумської області від 14 грудня 2016 року вбачається, що згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось, а після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 заведено спадкову справу за № 323/2007 від 01 листопада 2007 року, а також видано свідоцтво про право на спадщину. Крім того, за № 46169049 від 14 грудня 2016 року після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 та 27 січня 2010 року за №№ 60, 61, 62, 63, 64, 65 видані свідоцтва про право на спадщину(а.с. 33,44-51).

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що в порядку, передбаченому ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на момент виникнення правовідносин щодо прийняття спадщини, позивачі фактично прийняли спадщину після батька ОСОБА_5, який в свою чергу був спадкоємцем за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 матері - ОСОБА_4, яка була спадкоємцем за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка - ОСОБА_3.

Зокрема, статтею 1216 ЦК України 2003 року визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця (ч. 1 ст. 1261 ЦК України).

Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР.

Згідно із п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

У відповідності до п. 24 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 №7, член колективного сільськогосподарського підприємства (далі КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачі в порядку спадкування за законом після батька, ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, мають право на земельну частку (пай) розміром 4,27 га в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Дружба», зареєстрований за № 334, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданий Білопільською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 14 березня 1997 року за № 79, на ім'я ОСОБА_3.

Однак, позивачі позбавлені можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з тим, що власник сертифікату помер раніше, ніж його виготовлено.

Таким чином, уточнений позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524, 525, 527, 529, 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст. ст. 328, 1216, 1218, 1220, 1261, п. 4 Перехідних положень ЦК України 2003 року, п. 17 Перехідних положень Земельного Кодексу, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зі змінами і доповненнями, п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Уточнений позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Марківської сільської ради Білопільського району Сумської області, треті особи: Улянівська державна нотаріальна контора Білопільського району Сумської області, відділ Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на ? частину земельну частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4,27 умовно кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала в колективній власності КСП «Дружба», посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого на ім'я померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 14 березня 1997 року № 79, реєстраційний номер 334.

Визнати за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом після батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на ? частину земельну частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 4,27 умовно кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала в колективній власності КСП «Дружба», посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого на ім'я померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на підставі розпорядження Білопільської районної державної адміністрації від 14 березня 1997 року № 79, реєстраційний номер 334.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :