Справа № 559/2645/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ходак С.К.,

при секретарі Свирида М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Озерянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 16 січня 2004 року померла ОСОБА_2, яка на день смерті була зареєстрована та проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя спадкодавець ОСОБА_2 16 грудня 1998 року в Озерянській сільській раді Дубенського району Рівненської області за реєстраційним № 78 склала заповіт на імя позивачки, згідно якого заповіла земельну ділянку в розмірі 3, 88 га.

Оригінал сертифіката на право на земельну частку з невідомих причин втрачений.

Про належність померлій ОСОБА_2 сертифіката на земельну частку (пай) та наявність заповіту на її імя стало відомо від працівників Озерянської сільської ради Дубенського району Рівненської області, де проводилась перевірка по не витребуваних та не переоформлених сертифікатів та державних актів на земельні ділянки, а на запит адвоката, управління Держгеокадастру в Дубенському районі письмово підтвердили факт отримання померлою сертифіката на земельну частку (пай).

За змістом отриманої відповіді з управління Держгеокадастру в Дубенському районі від 15.11.2016 року за спадкодавцем ОСОБА_2 обліковується сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0154532 реєстраційний № 16032 від 26.05.1997 року площею 3,88 га (умовних кадастрових гектарів) розташованої на території Озерянської сільської ради Дубенського району Рівненської області

Згідно ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті ОСОБА_2 позивачка прийняла своєчасно шляхом фактичного володіння спадковим майном померлої, що стверджується довідкою Озерянської сільської ради Дубенського району Рівненської області від 02.11.2016 року за № 1373.

Позивачка звернулася до Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори щодо оформлення своїх спадкових прав на вище вказану земельну ділянку. Однак, нотаріусом було вказано, що свідоцтво про право на спадщину у відповідності до Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видається нотаріусом після подання правовстановлюючих документів, щодо належності цього майна спадкодавцеві. Надати нотаріусу для оформлення спадщини правовстановлюючі документи на земельну ділянку не може, так як було втрачено правовстановлюючі документи.

За таких обставин позбавлена можливості оформити належним чином у нотаріуса право на земельну ділянку, а тому, змушена звернутись до суду з відповідною заявою.

В судове засідання позивачка не зявилась, згідно позовної заяви просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Від представника відповідача голови Озерянської сільської ради надійшла заява, згідно якої просить справу розглядати без їх участі, позовні вимоги визнають.

Оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 16 січня 2004 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ГЮ №135784, виданим 17 січня 2004 року Озерянською сільською радою Дубенського району Рівненської області (а.с.3). ОСОБА_2 залишила на її ім'я ОСОБА_1 заповіт посвідчений 16 грудня 1998 року секретарем виконкому Озерянської сільської ради Дубенського району Рівненської області за реєстровим № 78, згідно якого заповіла сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серії РВ №0154532 в розмірі 3, 88 га (а.с.6).

Позивачка прийняла спадщину, так як згідно ст. 1268 ЦК України проживала разом зі спадкодавцем та фактично володіла спадковим майном померлої, що стверджується довідкою Озерянської сільської ради Дубенського району Рівненської області від 02.11.2016 року за № 1373 (а.с.7).

На день смерті ОСОБА_2 належав сертифікат на право на земельну ділянку (пай) серії РВ №0154532 в розмірі 3,88 га, що стверджується довідкою з Головного управління Держгеокадастру у Дубенському районі Рівненської області (а.с.9).

Правовстановлюючий документ на вище вказану земельну ділянку, було втрачено про що було подано оголошення до газети «Скриня» від 24 листопада 2016 року №48 (а.с.10).

Позивачка зверталась в ОСОБА_3 державну нотаріальну контору з питанням оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, однак згідно відповіді державного нотаріуса Другої ОСОБА_3 державної нотаріальної контори від 26.11.2016 №1135/01-16, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.11).

Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб'єктивного земельного права, суб'єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку, чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

На підставі ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

У відповідності до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

За таких обставин, так як позивачка належним чином прийняла спадщину, але не може оформити своїх спадкових прав у передбаченому законом порядку у нотаріуса, суд вважає за необхідне позов задоволити.

Керуючись: ст.ст. 3, 6, 57, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 392, 1217, 1218, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Озерянської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право на земельну частку (пай) в розмірі 3,88 умовних кадастрових гектарів, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ № 0154532 реєстраційний № 16032 від 26.05.1997 року розташованої на території Озерянської сільської ради Дубенського району Рівненської області, виданого ОСОБА_2, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2, померлої 16.01.2004 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: