РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

14 лютого 2017 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд у складі:

головуючої судді Мороз В.О.,

при секретарі Козельської Г.В.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України в м. Хмельницькому цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Уніка» до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних із регламентованою виплатою , -

встановив:

06 грудня 2016 року ПАТ «Страхова компанія Уніка» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних із регламентованою виплатою, посилаючись на те, що 28.09.2015 р. о 12 год.20 хв. по вул. Західно- Окружній в м. Хмельницькому сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «Ford» , номерний знак НОМЕР_1, який знаходився під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Volkswagen» який належить ТОВ Автолідер.

09.12.2015 року постановою Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і закрито провадження по справ на підставі ст. 38 КУпАП. На дату скоєння зазначеної вище пригоди автомобіля потерпілої сторони «Volkswagen» був застрахований в ОСОБА_2 «СК Уніка», вартість відновлюваного ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, складала 81 803 грн., 51 коп., яку позивач виплатив потерпілій стороні.

А цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу № АІ1888949. ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило позивачу страхове відшкодування в межах ліміту полісу у розмірі 50 000 грн., 00 коп.

Вказує, що сума виплати страхового відшкодування, яку повинен сплатити відповідач позивачу відповідно до ст. 1194 ЦК України складає: 31 803,51 грн. (81 803, 51 грн.- 50 000 грн.) різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яку просить стягнути з відповідача.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримав та просив його задоволити у повному обсязі, не заперечив проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявилася, в установленому законом порядку своєчасно повідомлялася про час та місце судового розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглянути по суті за відсутності відповідача на підставі наявних в ній даних та доказів у порядку заочного розгляду. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом обєктивно встановлено, що 28.09.2015 р. о 12 год.20 хв. по вул. Західно- Окружній в м. Хмельницькому сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів: «Ford», номерний знак НОМЕР_1, який знаходився під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_2, який належить ТОВ Автолідер.

09.12.2014 р. між ОСОБА_2 «СК «УНІКА» та ТОВ Автолідер було укладено договір добровільного страхування №022138/4002/0001391 , за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, повязані з експлуатацією наземного транспортного засобу легкового автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_3. А цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу № АІ1888949.

09.12.2015 року постановою Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення і закрито провадження по справ на підставі ст. 38 КУпАП.

Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, отримав механічні пошкодження відповідно до Довідки ДАІ та протоколу огляду ТЗ від 29.09.2015 року.

Вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_3, пошкодженого внаслідок ДТП, згідно звіту про оцінку авто від 28.10.2015 р.складала 128 660,71 грн. А згідно страховогу акту та ремонтної калькуляції ОСОБА_2 «СК Уніка» вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Volkswagen» складала 81 803 грн., 51 коп., яку позивач виплатив потерпілій стороні, що вбачається із платіжного доручення № 040280 від 20.11.2015 р.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу № АІ1888949, позивач ОСОБА_2 «СК Уніка» звертався до страхової компанії ПАТ «НАСК «Оранта» щодо виплати страхового відшкодування, на що ПАТ «НАСК «Оранта» виплатило позивачу страхове відшкодування в межах ліміту полісу у розмірі 50 000 грн., 00 коп., що вбачається із платіжного доручення від 25.02.2016 р.

Сума виплати страхового відшкодування, яку повинен сплатити відповідач позивачу відповідно до ст. 1194 ЦК України складає: 31 803,51 грн. (81 803, 51 грн.- 50 000 грн.) різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яку просить стягнути з відповідача.

Приписами ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, а п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачає, що шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Аналіз положень ст. ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України свідчить про встановлення в цивільному праві України змішаної системи деліктів, до якої входить: по-перше, правило генерального делікту, відповідно до якого будь-яка шкода, завдана потерпілому неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; по-друге, правило спеціальних деліктів, яке передбачає особливості відшкодування шкоди, завданої у певних спеціально обумовлених у законодавстві випадках (спеціальними суб'єктами, у спеціальний спосіб тощо).

Правило генерального делікту закріплено у ст. 1166 ЦК України стосовно майнової шкоди.

Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача.

Ст. 988 ЦК України встановлено обовязки страховика перед страхувальником, відповідно до них страховик у разі настання страхового випадку зобовязаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Також цією статтею визначено, що страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Із змісту пункту 22.1. ст. 22 Закону вбачається, що при настанні страхового випадку страховик згідно з лімітами відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи., відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування» якщо інший розмір не встановлений законом

Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченою майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відшкодування пошкодженої речі.

Згідно вимог ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодування).

У п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства про вирішенні спорів про відшкодування школи, завданої джерелом підвищеної небезпеки судам розяснено, що відповідно до стю. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі нкедостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При цьому за змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону №85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом статті 1194 ЦК України в системному звязку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону № 85/96-ВР можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Оскільки відповідач не відшкодував шкоду та згідно з положеннями ст, 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати таку шкоду позивачу.

Враховуючи вищевикладене та те, що вина відповідача є встановленою, а тому право позивача на відшкодування шкоди її заподіювачем ОСОБА_1 є абсолютним, а тому позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1192,1194 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «СК «УНІКА» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 31 803 (Тридцять одна тисяча вісімсот три) грн. 51 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «СК «УНІКА» 1 378 грн. судового збору.

Копію заочного рішення не пізніше 3 днів з дня його проголошення направити рекомендованим листом із повідомленням відповідачу.

Письмова заява відповідача про перегляд заочного рішення може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя