АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3301/17 Справа № 209/2475/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м. Дніпро

25 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Демченко Е.Л., Максюти Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 січня 2017 року про відмову в ухваленні додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИЛА:

Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 20 січня 2017 року постановлено ухвалу, згідно якої суд відмовив в задоволені заяви позивача про ухвалення додаткового рішення по даній справі. Також даною ухвалою суд виправив допущену описку в рішенні суду від 22 листопада 2016 року та виклав другий абзац резолютивної частини вказаного рішення у новій редакції, а саме: «Зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 квітня 2010 року з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до 1/6 частини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11 липня 2016 року до досягнення дитиною повноліття» /а.с.58/.

З цією ухвалою не погодилася відповідач ОСОБА_2 і звернулося до суду з апеляційною скаргою в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про відмову в задоволені заяви про ухвалення додаткового рішення по справі, посилаючись на те, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального закону /а.с.62-64/.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 звернувся з позовними вимогами до ОСОБА_2 та просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь відповідача на утримання їх спільної неповнолітньої дитини за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 квітня 2010 року, зменшивши їх з 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до 1/6 частини, починаючи з дня предявлення даного позову та до досягнення дитиною повноліття, тобто починаючи з 11 липня 2016 року /а.с.4/.

Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року заявлені позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Зменшено розмір аліментів, які стягуються за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 27 квітня 2010 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до 1/6 частини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття /а.с.48-49/.

У січні 2017 року позивач звернувся до суду з заявою, в якій просить суд ухвалити додаткове рішення по справі та вказати дату початку зменшення розміру аліментів, визначивши її з дня подачі ним позовної заяви /а.с.56/.

Відмовляючи в задоволені даної заяви суд першої інстанції виходив з того, що дата зменшення розміру аліментів боржнику, з дня подачі ним позовної заяви, не є самостійною позовною вимогою, що не розглянута судом, а лише являється помилкою резолютивної частини рішення суду, тому в даному випадку має місце описка, яка підлягає виправленню без ухвалення додаткового рішення суду.

Проте з даним висновком колегія суддів погодитись не може, оскільки зазначення дати початку зменшення розміру аліментів було заявлено ОСОБА_3 в своїх позовних вимог, а саме він просив вказати з дня предявлення позовної заяви. Як вбачається зі змісту рішення дана вимога розглянута не була, тоді як в резолютивній частині рішення зазначено, що позов задоволено в повному обсязі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, оскільки звертаючись з даним позовом ОСОБА_3 просив суд зменшити розмір аліментів саме з дати його предявлення, тому зазначення початку зменшення розміру аліментів повинно вирішуватись в порядку ст..220 ЦПК України, тобто з ухваленням додаткового рішення по справі.

Крім того, порядок ухвалення додаткового рішення та виправлення описок в рішенні суду регулюється та встановлюється різними нормами процесуального права, тобто становлять окремі процесуальні дії, тому вони не підлягають спільному розгляду. Отже, вирішуючи питання відносно клопотання сторони по справі про ухвалення додаткового рішення, суд не може одночасно в своїй ухвалі вирішити питання відносно виправлення описок.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню, як така, що не відповідає вимогам процесуального закону та матеріалам справи, з передачею питання щодо ухвалення додаткового рішення по справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 20 січня 2017 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Демченко Е.Л.

ОСОБА_5