Справа № 755/7563/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.

при секретарях Івашко О. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання порядку користування житловим приміщенням та про розподіл особового рахунку,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання порядку користування житловим приміщенням та про розподіл особового рахунку посилаючись на те, що сторони проживають у АДРЕСА_3. Відповідачі-1,2,3 за комунальні послуги не сплачують, у зв'язку з чим виникла значна сума заборгованості. Тому позивач просить встановити порядок користування спірною квартирою в наступний спосіб: виділити в користування їй, відповідачам-5,6 кімнату площею 14,6 м2, в користування відповідачам-1,2,3 виділити кімнату площею 15 м2, місця загального користування залишити в спільному користуванні; зобов'язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до встановленого порядку користування квартирою.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач-2 в судовому засіданні заперечує проти задоволення позову.

Представник відповідача-5 в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову.

Відповідач-4 в судове засідання не з`явився, від представника надійшли письмові заперечення, справу просить слухати у її відсутність.

Відповідачі-1,3,6 в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Третя особа Служба у справах дітей в судове засідання не з`явилась, надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника та просить винести рішення відповідно до чинного законодавства.

Суд, вислухавши пояснення позивача, думку відповідачів-1, представника відповідача-5, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 є неприватизованою. Ордер на АДРЕСА_2 виданий на ім`я ОСОБА_7 та членів сім`ї: ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_9 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7 померла. (а.с.12)

В спірній квартирі зареєстровано та проживають шість осіб: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6. (а.с.13)

Позивач зазначає, що відповідачі не сплачують за комунальні послуги, у зв'язку з чим утворюється значна сума заборгованості, тому вона хоче встановити порядок користування квартирою та розподілити особові рахунки.

У п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 р. за № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав набуття права власності, володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні, володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Відповідно до роз'яснень, викладених у інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 січня 2013 року № 24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» для набуття права власності на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери перебігу строку набувальної давності недостатньо. Умови набувальної давності підтверджуються судовим рішенням. Давнісний володілець повинен довести факти добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння.

Добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб'єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов'язків. При вирішенні спорів про набувальну давність суд має врахувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто, на початковий момент, який буде включатися в повний строк давності володіння, визначений законом.

Відкритість та безперервність володіння теж є необхідними умовами для набуття права власності за набувальною давністю і означають, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, а також те, що протягом зазначеного в законі строку володілець не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним обов'язку повернути річ власнику, а також йому не пред'являвся правомочною особою позов про повернення майна.

Пунктом 14 Постанови Пленуму ВС України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Як зазначається в статті 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. (ч.1 ст.64 Цивільного процесуального кодексу України)

Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до частини першої ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В судовому засіданні позивачем не доведено факт того, що відповідачами чиниться перешкода у користуванні їй спірної квартирою.

Наполягаючи на визначенні конкретного порядку користування АДРЕСА_2, позивач просить суд виділити їй та відповідачам-5,6 в користування кімнату площею 14,6 кв.м. а відповідачам -1,2,3 - кімнату площею 15 кв.м., місця загального користування залишити в загальному користуванні.

Однак даний розподіл квартири являється неможливим, виходячи наступного.

Статтею 63 ЖК України передбачено, що предметом договору найму жилого приміщення є окрема квартира або інше ізольоване приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат.

Спірна квартира не має ізольованих кімнат, так як кімната площею 14,6 кв.м. та кімната площею 15,0 кв.м. є суміжними та не мають окремого входу.

Посилання позивача на той факт, що кімната площею 14,6 кв.м. переобладнана та зроблено окремий вхід, взяти до уваги не можна, оскільки вказані зміни не були здійснені з урахування вимог законодавства та не внесені до технічного паспорту квартири. (а.с.9) З тих же підстав, суд не бере до уваги висновок експерта № 03/02/17 від 03.02.2017 року.

Також необхідно зазначити, що не може бути предметом договору найму жиле приміщення, яке за розмірами менше від встановленого для надання одній особі.

Пунктом 3 Постанови виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів та президії Київської міськради профспілок від 30.04.1991 року № 234 встановлено, що жилі приміщення надаються громадянам у м. Києві з розрахунку не менше 9 кв.м. жилої площі на одну особу.

В даному випадку, у кімнатах проживає по три особи, що приблизно складає по 5 кв.м. на одну особу, що є нижчим від стандарту.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки він є необґрунтованим.

Стосовно вимоги позивача про зобов'язання КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг відповідно до встановленого порядку користування квартирою, то суд позбавлений можливості задовольнити цю вимогу з огляду на те, що дане питання відноситься до компетенції ЖЕД і не може розглядатись в рамках даних правовідносин, що виникли між сторонами.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 358, 383, 391 Цивільного кодексу України, ст. 63 Житлового кодексу Української РСР, постановою Пленуму ВС України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», ст. ст. 10, 58, 60, 88, 208, 209, 212- 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання порядку користування житловим приміщенням та про розподіл особового рахунку відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н.О. Яровенко