Справа № 192/1366/16-ц
Провадження № 2/192/19/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"22" лютого 2017 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Стрельникова О.О.

за участю секретаря судового засідання - Корота Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Солонянський сільський комунсервіс Солонянської районної ради Дніпропетровської області», Солонянської районної ради Дніпропетровської області про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, компенсації втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків виплати заробітної плати,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника Солонянської районної ради Дніпропетровської області - Догонової Т.В.

В С Т А Н О В И В:

Позивач згідно уточнених позовних вимог від 01 лютого 2017 року року звернувся до суду з позовом до відповідачів про солідарне стягнення з середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, компенсації втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків виплати заробітної плати.

На обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 14 серпня 2012 року він працював на посаді заступника директора КП «Комунсервіс», але оскільки діючий директор знаходився довгий час на лікарняному, то з 26 вересня 2012 року його було призначено на посаду директора, звідки його було звільнено 27 листопада 2012 року за власним бажання на підставі ст. 38 КЗпП України, але при звільнені йому не було виплачено заробітну плату. У зв'язку з чим він звернувся до суду і рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2014 року, було задоволено його позовні вимоги та стягнуто на його користь з КП «Комунсервіс» заборгованість по заробітній платі в сумі 8512 грн. 12 коп., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати за період з 28 листопада 2012 року по 29 квітня 2014 року та моральну шкоду. На даний час рішення суду не виконано і йому не сплачено заробітну плату, у зв'язку з чим вважав що має право на стягнення з відповідачів солідарно середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати та компенсацію втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків виплати заробітної плати і тому просив стягнути на його користь з відповідачів солідарно середній заробіток в сумі 93633 грн. 21 коп. за період з 30 квітня 2014 року по 31 січня 2017 року та компенсацію в сумі 6893 грн. 93 коп. за період з 01 грудня 2012 року по 01 лютого 2016 року.

В судовому засіданні позивач, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача КП «Комунсервіс», який про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився (Т.2 а.с. 173).

Представник відповідача Солонянської районної ради Дніпропетровської області Догонова Т.В. в судовому засіданні позов не визнала, надала пояснення в яких послалась на письмові заперечення в яких зазначила, що позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, оскільки позивач отримував заробітну плату як директор КП «Комунсервіс» згідно з укладеним контрактом між ним та органом управління майном - Солонянською районною радою Дніпропетровської області. Відповідно до статуту КП «Комунсервіс» має самостійний баланс і право самостійно планувати свою діяльність, надавати комунальні послуги, тощо.

07 серпня 2013 року рішенням Солонянської районної ради Дніпропетровської області було припинено діяльність КП «Комунсервіс» шляхом ліквідації та створено ліквідаційну комісію, але станом на день розгляду справи діяльність КП «Комунсервіс» існує та не ліквідовано.

Оскільки позивач перебував у трудових відносинах з КП «Комунсервіс», то саме це підприємство повинно було сплатити позивачеві всі суми по заробітній платі, а тому будь-яких підстав для стягнення цих сум з Солонянської районної ради немає. Окрім того, трудовим законодавством не передбачено солідарної відповідальності щодо зобов'язань по виплаті заробітної плати. Також послалась на пропуск позивачем строку звернення до суду.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача Солонянської районної ради Дніпропетровської області, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків встановлених цим законом.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом встановлено, що рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2014 року, що набрало законної сили 08 липня 2014 року, встановлено, що рішенням сесії Солонянської районної ради Дніпропетровської області №89-20/VI від 26 вересня 2012 року позивача було призначено директором підприємства, та рішенням ради №237/0/3-12 від 19 листопада 2012 року його було звільнено з посади за власним бажанням з 27 листопада 2012 року згідно ст. 38 КЗпП України, про що проведено відповідні записи до трудової книжки ОСОБА_1 (Т. 1 а.с. 8-11).

Рішенням Солонянської районної ради Дніпропетровської області від 07 серпня 2013 року № 167-26/VІ "Про ліквідацію комунальних підприємств, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ району" вирішено припинити діяльність КП «Комунсервіс» та утворено склад ліквідаційної комісії.

Вищезазначеним рішенням суду на користь позивача з комунального підприємства «Солонянський сільський комунсервіс Солонянської районної ради Дніпропетровської області», Солонянської районної ради Дніпропетровської області була стягнута заборгованість по заробітній платі в сумі 8512 грн. 12 коп., а також середній заробіток за час затримки виплати сум, що належать працівникові при звільненні в сумі 48174 грн. за період з 28 листопада 2012 року по 29 квітня 2014 року, при цьому судом визначено, що середній заробіток позивача складав 2604 грн.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тому суд вважає, що оскільки рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2014 року встановлено обставини перебування позивача у трудових відносних з відповідачем КП «Комунсервіс», невиплати позивачу заробітної плати при звільнені в сумі 8512 грн. 12 коп. та розмір середнього заробітку позивача, тому у відповідність до вищезазначеної статті вказані обставини не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи.

З дослідженої під час судового розгляду відповіді начальника Солонянського РВ ДВС головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області №1341-47/524 від 21 лютого 2017 року, встановлено, що виконавчий лист №192/1326/13-ц від 14 липня 2014 року, виданий Солонянським районним судом Дніпропетровської області знаходиться на виконанні в Солонянському районному відділі державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області і рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2014 року на даний час не виконано в повному обсязі (Т.2 а.с. 175).

Таким чином суд вважає, що вимоги позивача про стягнення на його користь з КП «Комунсервіс» середнього заробітку за час затримки розрахунку підлягають задоволенню.

Даний висновок суду узгоджується з правовою позицію Верховного Суду України, що викладена в постанові від 29 січня 2014 року по справі 6-144ц13, згідно якої непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у строки, передбачені статтею 116 КЗпП України, є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Разом з тим, суд вважає, що позивач безпідставно враховує при обчисленні загальної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні розмір середнього заробітку - 2837 грн. 37 коп., оскільки рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2014 року встановлено, що середній заробіток позивача складає 2604 грн., у зв'язку з чим сума середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30 квітня 2014 року по 31 січня 2017 року складає 2604 х 33 місяці = 85932 грн.

Також суд вважає, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з КП «Комунсервіс» компенсації втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків виплати заробітної плати за період з 01 грудня 2012 року по 01 лютого 2016 року.

Відповідно до ст.ст. 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Судом достовірно встановлено, що заробітна плата позивачу відповідачем КП «Комунсервіс» до теперішнього часу не виплачена.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У зв'язку з чим, враховуючи, що позивачем заявлено вимоги лише за період з 01 грудня 2012 року по 01 лютого 2016 року, тому суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню в межах заявлених позивачем і на його користь підлягає стягненню сума компенсації, що дорівнює 6863 грн. 93 коп.

Що стосується вимог позивача пред'явлених до Солонянської районної ради Дніпропетровської області, то суд вважає, що дані вимоги задоволенню не підлягають у зв'язку з таким.

Згідно статуту КП «Комунсервіс» п.1.1 - комунальне підприємство засноване на спільній власності територіальних громад сіл, селищ району в особі Солонянської районної ради та створене на підставі рішення Солонянської районної ради від 24 вересня 2010 року № 15-40/V і знаходиться в управлінні та розпорядженні Солонянської районної ради (Т.1 а.с. 14-18).

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 19 червня 2014 року встановлено ту обставину, що позивач перебував у трудових відносинах з КП «Комунсервіс» та працював на посаді заступника директора та директора, а також те, що позивач отримував заробітну плату з фонду заробітної плати КП «Комунсервіс», тобто саме КП «Комунсервіс» допустило не виплату заробітної плати позивачу, і саме з нього слід стягувати середній заробіток за час затримки, у зв'язку з чим суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з Солонянської районної ради Дніпропетровської області середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Доводи позивача, що рішенням Солонянської районної ради Солонянського району Дніпропетровської області 26 сесії шостого скликання, передано майно КП «Комунсервіс» до комунальну власність Солонянської селищної ради, і тому рішення суду про стягнення з КП «Комунсервіс» на користь позивача заробітної плати та середнього заробітку не виконується, у зв'язку з чим він вважає, є вина Солонянської районної ради Солонянського району Дніпропетровської області у невиплаті йому заробітної плати, суд не приймає, оскільки ст. 117 КЗпП передбачає стягнення з роботодавця середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати і не передбачає відповідальності за перешкоджання виконанню рішення суду.

За таких підстав суд вважає, що на користь позивача з КП «Комунсервіс» слід стягнути середній заробіток за час затримки виплати сум, що належать працівникові при звільненні за період з 30 квітня 2014 року по 31 січня 2017 року, в сумі 85932 грн. 00 коп., компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням встановлених строків виплати заробітної плати за період з 01 грудня 2012 року по 01 лютого 2016 року в сумі 6863 грн. 93 коп., а всього 92795 грн. 93 коп. В задоволенні іншої частини позову слід відмовити.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України у зв'язку із частковим задоволенням позову, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом, з відповідача КП «Комунсервіс» в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1 % від суми задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, ст.ст. 116, 117 КЗпП України, Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», керуючись ст.ст. 10, 11, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до комунального підприємства «Солонянський сільський комунсервіс Солонянської районної ради Дніпропетровської області», Солонянської районної ради Дніпропетровської області про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, компенсації втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків виплати заробітної плати - задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства «Солонянський сільський комунсервіс Солонянської районної ради Дніпропетровської області» на користь ОСОБА_1: середній заробіток за час затримки виплати сум, що належать працівникові при звільненні за період з 30 квітня 2014 року по 31 січня 2017 року, в сумі 85932 (вісімдесят п'ять тисяч дев'ятсот тридцять дві) грн. 00 (нуль) коп., компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням встановлених строків виплати заробітної плати за період з 01 грудня 2012 року по 01 лютого 2016 року в сумі 6863 (шість тисяч вісімсот шістдесят три) грн. 93 (дев'яносто три) коп., а всього 92795 (дев'яносто дві тисячі сімсот дев'яносто п'ять) грн. 93 (дев'яносто три) коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути з комунального підприємства «Солонянський сільський комунсервіс Солонянської районної ради Дніпропетровської області» в дохід держави 927 (дев'ятсот двадцять сім) грн. 96 (дев'яносто шість) коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 24 лютого 2017 року.

Головуючий: суддя Стрельников О.О.