Справа № 618/21/17
Провадження № 2/618/28/17
20 лютого 2017 року Дворічанський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Гніздилова Ю.М., з участю секретаря Рябенко Л.В., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Дворічна цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, -
Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в сумі 42 318 грн. 53 коп., а також судових витрат, повязаних зі зверненням до суду, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що відповідач по справі отримала платіжну картку та пін-конверт до неї, які їй не належали та в подальшому користувалася грошовими коштами, які надходили на картку, без достатньої на це правової підстави. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути вищевказані грошові кошти, однак станом на 20 грудня 2016 року, остання жодним чином на вказану вимогу не відреагувала.
В судове засідання представник позивача не зявилася, надавши заяву, в якій просила суд справу розглянути в її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, не заперчувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 до суду повторно не зявилася, не повідомивши про причини неявки. Вона про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, згідно з вимогами ч. 9 ст. 74 ЦПК України, викликаючись в суд через оголошення, про що свідчить публікація оголошення судді про її виклик в газеті «Урядовий курєр» від 11 лютого 2017 року за № 27. Причину своєї неявки до суду відповідач не повідомила. Відповідно до положень ч. 9 ст. 74 ЦПК України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідача, він вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.
Згідно з розпискою про отримання платіжної картки та ПІН конверту від 27 червня 2015 року, ОСОБА_1 отримала картку №4790 ХХХХ ХХХХ 5571 та ПІН конверт до неї по рахунку.
Відповідно до витягу з CardManaqement, ОСОБА_1 є власником карток: 670635******6648; 670635******0833; 670635******0336; 479082******4048.
Відповідно до витягу з CardManaqement, ОСОБА_2 є власником картки 479082******5571.
Згідно з положеннями ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
На підставі положень ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобовязана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.
Відповідно до Постанови судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 2 жовтня 2013 року № 6-88цс13, стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.
Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).
Обєктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.
За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.
Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного Процесуального Кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно з п. 5 ч. 5 ст. 122 ЦПК України, відповідачу було запропоновано у встановлений строк подати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються. У встановлений судом строк відповідачем не було подано ніяких заперечень проти позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
За таких обставин, всебічно, повно, обєктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» та ухвалює рішення про задоволення позову.
На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 1 378 грн. 00 коп. судового збору та 630 грн. 00 коп. витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
На підставі кредитного договору, ст. ст. 526, 1212 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224 ЦПК України, суд
Позов публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» 1 378 грн. 00 коп. судового збору та 630 грн. 00 коп. витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, а всього 2 008 (дві тисячі вісім) грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дворічанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

Суддя Гніздилов Ю.М.