16.02.2017 Єдиний унікальний номер 205/8067/16-ц
Провадження № 2/205/996/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 лютого 2017 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Шавули В.С.
за участю секретаря Романової А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач 28 жовтня 2016 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із даним позовом (а.с. 1-2).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 31 серпня 2007 року між сторонами укладено кредитний договір № DNXRRC01120506, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредитні кошти в сумі 5 025,89 грн., зі сплатою відсотків за користування у розмірі 12,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, строком користування до 31.08.2009 року.
Але, в порушення умов кредитного договору, відповідачка свої зобовязання належним чином не виконує, у звязку із чим, станом на 20.10.2016 року має заборгованість, на загальну суму 78 362,11 грн., із якої: заборгованість за кредитом 3 295,35 грн.; заборгованості по процентам 13 220,63 грн.; заборгованість по комісії 1 640,26 грн.; пеня 60 205,87 грн.
Від вказаної суми заборгованості вираховується сума у розмірі 60 151,71 грн., яка була задоволена судовим наказом виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська від 22.05.2008 року та рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.2013 року з ОСОБА_1 на користь позивача, а різниця становить 18 210,40 грн., також штрафи: фіксована частина 500,00 грн., процентна складова 9152 грн., отже загальна сума заборгованості становить 19 620,92 грн.
Враховуючи викладене, позивач просить стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № DNXRRC01120506 від 31.08.2007 в сумі 19 620,92 грн. та судові витрати по справі.
Позивач в особі свого представника в судове засідання не зявився. Про час, місце та день судового засідання був сповіщений у встановленому законом порядку. В змісті позовних вимог просить справу розглядати без присутності свого представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 2).
Відповідачка у судове засідання не зявилася. Про день, час і місце судового засідання повідомлялася у встановленому законом порядку. Про причини неявки не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи без своєї участі не надсилала. Крім того, до суду повернувся конверт із відправленням, що направлявся відповідачці із поштовою відміткою «за закінченням терміну зберігання».
У відповідності до ст..1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Тому з урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін, що не з'явились.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За cт.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.
За правилом, встановленим ст.509 ЦПК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
При цьому, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.
Відповідно до ст. 1054 ЦПК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно до ст. 1055 ЦПК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що 31 серпня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_1 на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг було укладено кредитний договір № DNXRRC01120506, відповідно до умов якого остання отримала кредит в сумі 5 025,90 грн. на строк 24 місяців починаючи з 31.08.2007 року по 31 серпня 2009 року включно, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 110,57 грн. та єдино разової винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 456,90 грн. (а.с.7).
Судовим наказом виданим Ленінським районним судом м. Дніпропетровська від22.05.2008 року із ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором № DNXRRC01120506 від 31.08.2007 року в сумі 6 034,70 грн. (а.с.3).
Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2013 року із ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за кредитним договором № DNXRRC01120506 від 31.08.2007 року в загальній сумі 44 117,01 грн. та солідарно із ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в сумі 10 000,00 грн. (а.с.4).
Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав кредит надав. Однак, в порушення умов кредитного договору, відповідачка свої зобовязання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого за нею, станом на 20.10.2016 існує заборгованість, яка згідно розрахунку наданого позивачем становить 19 620,92 грн., із якої: заборгованість за кредитом 18 210,40 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 910,52 грн. (а.с. 5-6).
Згідно ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 525 ЦПК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом.
Відповідно до ст. 610 ЦПК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) є порушенням зобов'язання.
Згідно статті 625 ЦПК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Таким чином, аналізуючи наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з боку позивача та підлягають задоволенню, оскільки свої договірні зобовязання ОСОБА_1 за кредитним договором не виконала тому суд вважає, що заборгованість у сумі 19 620,92 грн., підлягає стягненню на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».
Вирішуючи питання щодо судових витрат, відповідно до ст.88 ЦПК України, так як сторони не звільнені від сплати судових витрат, позовні вимоги задоволено частково, то з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в сумі 1 378,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 551, 610, 625, 1046, 1047, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11,15, 57-60, 88, 197, 209, 212, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № DNXRRC01120506 від 31.08.2007 року в сумі 19 620,92 грн. (девятнадцять тисяч шістсот двадцять грн.. 92 коп.), з якої: заборгованість за кредитом 18 210,40 грн.; штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 910,52 грн.
Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП: НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» судові витрати у сумі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн.. 00 коп.).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя В. С. Шавула