11 травня 2017 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Першко О.О.,
за участю секретаря Прокопчук Л.М.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Рівному справу за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені,
З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором було укладено договір поруки №153409 від 26 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3, відповідно до якого він зобов'язався перед позивачем відповідати солідарно за виконання ОСОБА_2 усіх його зобов'язань в повному обсязі, що виникли з кредитного договору. Окрім того, з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за вказаним кредитним договором було укладено договір поруки №153175 від 26 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_4, відповідно до якого вона зобов'язалася перед позивачем відповідати солідарно за виконання ОСОБА_2 усіх його зобов'язань в повному обсязі, що виникли з кредитного договору.
Всупереч умов кредитного договору відповідач ОСОБА_2 порушив взяті на себе договірні зобов'язання, не здійснив платежів для погашення кредиту та нарахованих відсотків у встановлені договором строки та розміри, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 12 вересня 2016 року складає по кредиту 37 908 дол. США, по процентам 8 697,37 дол. США та по пені у розмірі 82 248,54 грн.
Позивач направляв відповідачам вимоги про погашення простроченої заборгованості, які останні не виконали.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав повністю та просив його задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися жодного разу, хоча належним чином повідомлялися про час, дату і місце проведення судових засідань, що підтверджується повідомленнями про вручення відправлення, про причину неявки суд не повідомляли, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали.
Представник ОСОБА_2 ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується його особистою розпискою, яка знаходиться в матеріалах справи. 11 травня 2017 року від представника відповідача ОСОБА_5 надійшло клопотання, в якому він просить відкласти/перенести розгляд справи, так як перебуває на лікуванні в стаціонарному медичному лікувальному закладі. Причини неявки в судове засідання представника відповідача суд визнає неповажними, оскільки як слідує з клопотання останнього до клопотання як додаток приєднана копія медичної довідки №176 від 08 травня 2017 року. З копії даної довідки не вбачається, що станом на 11 травня 2017 року представник відповідача знаходиться в лікарні, в зв'язку з чим не може прибути в судове засідання. Окрім того, відповідач ОСОБА_2 не позбавлений можливості взяти участь в судовому засіданні та здійснювати свої процесуальні права особисто або через іншого представника.
Таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.224 ЦПК України в заочному порядку за згодою представника позивача, на підставі наявних у справі даних та доказів.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п.1.1. кредитного договору Банк зобовязався надати Позичальнику кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті, Долар США, в сумі 49 500 доларів США, що дорівнює еквіваленту 249 975 грн. за курсом НБУ на день укладання Договору, а Позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному Договорі.
Відповідно до п.1.2.1, п.1.2.2 кредитного договору надання кредиту здійснюється у наступний термін: 26 жовтня 2007 року. Позичальник зобовязаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 до Договору (якщо Сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток №1 до Договору), але в будь-якому випадку не пізніше 23 жовтня 2037 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору та/або згідно умов відповідної угоди Сторін.
Додатком №1 до кредитного договору визначено графік погашення кредиту, відповідно до якого відповідач ОСОБА_2 зобовязаний здійснювати платежі на виконання умов договору у період з 26 жовтня 2007 року до 23 жовтня 2037 року щомісячно у відповідному розмірі.
Згідно п.1.3.1. кредитного договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 12,90% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов Договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно із ч.3 ст.6 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» порядок ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в банках встановлюється Національним банком України відповідно до цього Закону та Міжнародних стандартів фінансової звітності.
У відповідності до п.5.4 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 254 від 18 червня 2003 року, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня. Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту (п.5.6 ). Згідно із п.8.16 вказаного Положення підтвердженням повного та своєчасного здійснення операції є документи, які свідчать про те, що ця операція була виконана та інформація про неї внесена в регістри бухгалтерського обліку. До письмових підтверджень належать і самі записи в регістрах бухгалтерського обліку.
За таких обставин, суд вважає вказані вище документи належними доказами підтвердження надання ОСОБА_2 кредитних коштів в повному обсязі.
Відповідно до п.3.4.1. кредитного договору Позичальник зобовязується використовувати кредит на зазначені у цьому Договорі цілі, а також повернути суму кредиту, і сплатити плату за кредит й інші грошові платежі на рахунок Банку в порядку та на умовах, передбачених цим Договором.
Згідно п.4.1. кредитного договору за порушення Позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобовязань, передбачених цим Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню.
З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором було укладено договір поруки №153409 від 26 жовтня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, відповідно до якого останній зобов'язувався перед позивачем відповідати солідарно за невиконання ОСОБА_2 усіх його зобов'язань, що виникли з кредитного договору, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому, та того ж числа було укладено договір поруки №153175 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, відповідно до якого остання зобов'язувалася перед позивачем відповідати солідарно за невиконання ОСОБА_2 усіх його зобов'язань, що виникли з кредитного договору, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.
Частинами першою та другою статті 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Згідно частини другої статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
З наданого суду позивачем довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що ОСОБА_2 свої зобовязання за договором належним чином не виконує в результаті чого станом на 12 вересня 2016 року заборгованість за кредитним договором становить: по кредиту та процентах у розмірі 46 605,37 дол. США, з яких: 37 908 дол. США - заборгованість за кредитом; 8 697,37 дол. США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; по пені у розмірі 82 248,54 грн., яка складається з: 22 535,75 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом; 59 712,79 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками за користування кредитом. Даний розрахунок суд визнає обґрунтованим і таким, що відповідає умовам договору, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_2
03 серпня 2016 року позивачем на адресу відповідачів було направлено вимоги про сплату протягом 31 календарного дня з дати одержання повідомлення простроченої заборгованості по кредиту і простроченої заборгованості за процентами. Вказані вимоги були отримані відповідачами 5, 6, 8 серпня 2016 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та відстежень пересилання поштових відправлень.
Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин за кредитним договором, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Оскільки в судовому засіданні зясовано, що відповідачем ОСОБА_2 допущено порушення термінів оплати за кредитним договором, тому у позивача виникло право вимагати від відповідачів повернення в повному обсязі кредиту, процентів за користування ним та пені.
При цьому вирішуючи питання щодо права позивача вимагати повернення кредиту, процентів за користування ним, в іноземній валюті, суд враховує наступне.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.
Статями 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.
Статтею 192 ЦК України передбачено, що законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.
У звязку з наведеним вище слід дійти висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки вони є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.
Отже, вирішуючи спір про стягнення боргу за кредитним договором в іноземній валюті, суд повинен установити наявність в банку ліцензії на здійснення операцій з валютними цінностями, а встановивши вказані обставини,стягнути грошову суму в іноземній валюті.
Саме такі висновки містяться у постановах Верховного Суду України №6-145цс15 від 24 вересня 2014 року та №6-190цс15 від 16 вересня 2015 року, що відповідно до частини першої статті 360-7 мають враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні відповідних норм права.
Як вбачається з матеріалів справи Акціонерний комерційний інноваційний банк «УкрСиббанк» з 24 грудня 2001 року мав банківську ліцензію на здійснення операцій з валютними цінностями.
Відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Оскільки позов підлягає задоволенню, на підставі статті 88 ЦПК України з кожного з відповідачів необхідно стягнути третину від 19 881 грн. 62 коп. на користь позивача в якості відшкодування понесених ним у справі судових витрат, що становить 6 627 грн. 20 коп. з кожного.
Керуючись статтями 5, 192, 526, 530, 533, 554, 610, 611, 625, 634, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд
В И Р I Ш И В:
Позов Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати у розмірі 6 627 (шість тисяч шістсот двадцять сім) гривень 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати у розмірі 6 627 (шість тисяч шістсот двадцять сім) гривень 20 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати у розмірі 6 627 (шість тисяч шістсот двадцять сім) гривень 20 копійок.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд в Апеляційний суд Рівненської області позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення, відповідачем - в цей же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення (крім відповідача), можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду виготовлено 15 травня 2017 року.

Суддя О.О. Першко