Справа № 522/3406/17-ц
Провадження № 2/522/6059/17
У Х В А Л А

28.02.2017 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Нікітіна С.Й., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадження суду надійшов позов ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 та на приміщення № 2к в будинку № 8-Г по вул. Армійській в м. Одесі.

Позивачем також подано заяву про вжиття заходів забезпечення його позову шляхом накладення арешту на майно, яке є предметом спору, заборонивши вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо даного майна.

В обґрунтування заяви позивач посилається на ст.ст. 151, 152 ЦПК України та зазначає, що наразі існує реальна небезпека відчуження майна третім особам, що призведе до неможливості виконання чи значно ускладнить виконання можливого рішення суду.

Дослідивши подані матеріали, враховуючи підтвердженні ними обставини справи, проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, керуючись вимогами ст.ст. 151-153 ЦПК України, а також Постановою Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суддя вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з такого.

Відповідно розяснень, що надані в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернула з такою заявою, позовним вимогам. Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Визначивши юридичну природу спірних правовідносин між сторонами і закон, який їх регулює, суддя знаходить, що наразі існує реальна загроза значного ускладнення виконання чи невиконання рішення суду в разі його задоволення, так як відчуження спірного майна третім особам, призведе до наслідків, які не дозволять виконати рішення суду чи значно ускладнять таке виконання.

Суддя знаходить, що заходи забезпечення позову випливають із суті заявлених вимог і гарантують виконання можливого рішення суду, види забезпечення є співмірними із заявленими позовними вимогами, тому необхідно задовольнити заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.151, п.1 ч.1 ст. 152, ст.153 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

До розгляду справи по суті, накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 та на приміщення № 2к в будинку № 8-Г по вулиці Армійській в місті Одесі, що належать ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1), заборонивши вчиняти реєстраційні дії відносно даного майна.

До розгляду справи по суті, заборонити реєстрацію осіб на проживання (прописку) в квартирі АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1).

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Строк предявлення ухвали до виконання три роки з дати прийняття. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

28.02.2017