Дата документу 04.05.2017
Справа № 320/8540/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2017 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Ковальової Ю.В.,
при секретарі Черемісіній О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи: ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів, такими, що втратили право користування квартирою № 32 в житловому будинку № 36/2 по пр-ту 50-річчя Перемоги в м. Мелітополі, вказуючи, що вона зареєстрована та проживає у вказаній квартирі. Окрім неї за даною адресою зареєстровані її рідна сестра ОСОБА_4, а також її рідна тітка ОСОБА_2 разом зі своїм сином ОСОБА_3. Наймачами вказаної квартири були члени родини позивачки дідусь, бабуся, її мати, а також її батько ОСОБА_5. Позивачка проживала у вказаній квартирі з самого народження. Протягом багатьох років родина позивачки користувалася вказаною квартирою, сплачувала комунальні платежі, здійснювала поточний ремонт. Відповідачі тривалий час у даній квартирі не мешкають. Ще з 1990-х років відповідачка проживала разом зі своїм співмешканцем за іншою, невідомою позивачці адресою, зловживала спиртними напоями, вела аморальний спосіб життя. Разом з нею проживав і її син відповідач. Протягом майже 20 років відповідачі не цікавилися станом квартири, не приймали участі в оплаті комунальних послуг та у поточному ремонті житла, не цікавилися станом здоровя старших членів родини, не зважаючи на те, що вони важко хворіли перед своєю смертю. У квартирі відсутні будь-які речі відповідачів. Реєстрація відповідачів за даною адресою призводить до необхідності сплати комунальних послуг у більшому розмірі та унеможливлює отримання позивачкою субсидії, що ставить її у скрутне матеріальне становище, оскільки наразі вона доглядає за грудною дитиною та не має власного заробітку. Тому позивачка звернулася з даним позовом до суду.
В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на заявлених позовних вимогах.
Відповідачка в судове засідання не зявилася з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання була повідомлена належним чином. Судова повістка надсилалась їй за її зареєстрованим місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, пр-т 50-річчя ПеремогиАДРЕСА_1, однак до суду повернувся конверт із відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Відповідач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про час, місце і дату судового засідання був повідомлений належним чином. Судова повістка надсилалась йому за його зареєстрованим місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, пр-т 50-річчя ПеремогиАДРЕСА_1, однак до суду повернувся конверт із відміткою: «за закінченням терміну зберігання», що відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином. Про поважні причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною та вважає можливим розглянути справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Третя особа в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, щодо задоволення позову не заперечує.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви позивачки про слухання справи за її відсутності та у звязку з неявкою відповідачів та третьої особи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню за наступними підставами.
Позивачка мешкає за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пр-т 50-річчя ПеремогиАДРЕСА_1. Разом з нею проживає ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. /а.с. 8/.
Згідно інформації КП Житломасив Мелітопольської міської ради Запорізької області від 10.02.2017 року № 139, документи та інформація щодо наймачів квартири № 32 в житловому будинку № 36/2 по пр-ту 50-річчя Перемоги в м. Мелітополі, відсутні.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, відомості про права власності, інші речові права тощо - відсутні.
Як вбачається з позову, відповідачка ОСОБА_2 доводиться позивачці тіткою, а відповідач ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2
Судом встановлено, що відповідно до повідомлень Мелітопольського МВ УДМС України в Запорізькій області від 11.01.2017 року № 2318/300, відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 31.01.2017 року № 411 відповідачі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, пр-т 50-річчя ПеремогиАДРЕСА_1. /а.с. 18, 22/.
Однак, відповідачі більше пяти років за вказаною адресою не проживають, про що свідчить довідка про склад сімї старшої по будинку ОСОБА_6, засвідчена директором КП Житломасив Мелітопольської міської ради Запорізької області від 01.08.2016 року та заява ОСОБА_6 від 04.05.2017 року. /а.с. 8/.
В силу того, що відповідачі зареєстровані у вказаній житловій квартирі, але не проживають більше пяти років, позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном.
Згідно з частиною 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Частиною 1 ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.
Відповідно до ст.64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.
Оскільки відповідачі є родичами позивачки, мешкали за однією адресою разом з нею як члени сім»ї, суд приходить до висновку про застосування при вирішенні спору норм ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України.
Так, відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.
Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника квартири, в тому числі і колишні, користуються жилим приміщенням нарівні з власником. Відповідно до ст.ст. 9, 156, 157 ЖК України сам факт припинення сімейних відносин з власником (власниками) квартири не позбавляє колишніх членів його (їх) сім'ї права користуватися займаним приміщенням і не є підставою для їх виселення з цього жилого приміщення.
Отже, виходячи з зазначених положень закону, член сім"ї власника зберігає право користування займаним приміщенням саме на тих умовах, на яких він поселився в житлове приміщення і користується ним нарівні з власником, а втрачає член сім"ї власника право користування цим будинком лише з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України.
Оскільки, як було встановлено судом, житлова квартира перебуває у користуванні ОСОБА_1, відповідачі, які проживали у квартирі як члени сім»ї позивачки, на теперішній час не мешкають у квартирі № 32 в житловому будинку № 36/2 по пр-ту 50-річчя Перемоги в м. Мелітополі без поважних причин досить тривалий час, інше не встановлено домовленістю між ними, тому на підставі статті 405 ЦК України, відповідачі можуть бути визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на теперішній час за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пр-т 50-річчя ПеремогиАДРЕСА_1 залишаються зареєстрованими ОСОБА_2, ОСОБА_3, що перешкоджає власниці квартири ОСОБА_1 користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому позов підлягає задоволенню.
На підставі ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 60, 209, 212-214, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 9, 156, 157 ЖК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третьої особи: ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування квартирою № 32 в житловому будинку № 36/2 по пр-ту 50-річчя Перемоги в м. Мелітополі.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: Ю.В. Ковальова