Справа № 712/4488/17
Провадження №2-о/712/76/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року Соснівський районний суд м.Черкаси у складі:

головуючого судді Пироженко В.Д.

при секретарі Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлені особи: ОСОБА_2, Городищенський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, вказуючи що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 року в с. В»язівок Городищенського району, Київської області. В свідоцтві про народження НОМЕР_1 виданого Городищенським міськбюро ЗАГС Київської області зазначені батьки : «отец - ОСОБА_3, мать - ОСОБА_4». Національність батьків в свідоцтві про народження не зазначена.

Батьки заявниці по національності були поляки, сповідували римо-католицьку віру і проживали на території Польщі до 1920 року, а з 1920 року жили на території України, дотримуючись традицій своєї національності. Заявниця та її сестра виховувались батьками відповідно до польських традицій, вона підтримує стосунки зі своїми родичами поляками, святкують польські свята та вважає себе полькою.

15.02.1948 року ОСОБА_1 одружилась з ОСОБА_5, В»язівською сільрадою видане свідоцтво про одруження, в якому її національність не зазначена. Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_6 року в них народився син - ОСОБА_2, у свідоцтві про народження якого її національність зазначена «українка». В жодному іншому документі, в тому числі і в паспорті громадянина України, не вказано національності заявниці.

Батько заявниці ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1, за національністю був поляк, за запрошенням з 1920 р. працював директором шахти в м. Кривий Ріг. Вона зверталась в архівні установи Дніпропетровської області з метою надання детальної інформації про батьків, однак до жодних результатів це не призвело. В 1925 р. під час пожежі батьки загинули, а ОСОБА_1 з сестрою відправили до дитячого притулку м. Кривий Ріг.

На даний час заявниця бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність.

Просить встановити юридичний факт,що національність ОСОБА_1, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 р. в селі В»язівок, Городищенського району, Черкаської області - полька. Зобов»зати Городищенський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 №24 від 01.05.1957 р. складеного В»язівською сільрадою Городищенського бюро ЗАГС в частині запису національності матері ОСОБА_1 виправивши в графі національність «українка» на «полька».

В судовому засіданні представник заявниці адвокат ОСОБА_7 заяву підтримала та просила задовольнити.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з»явився, скерували до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, заявлені вимоги визнають.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги заявника визнав та підтримав в повному обсязі.

Суд заслухавши представника заявника, зацікавлену особу, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 року в с. В»язівок Городищенського району, Київської області, про що свідчить Свідоцтво про народження НОМЕР_1 видане Городищенським міськбюро ЗАГС Київської області, де зазначені батьки : «отец - ОСОБА_3, мать - ОСОБА_4». Національність батьків в свідоцтві про народження не зазначена.

Як зазначає заявниця в своїй заяві, її батьки по національності були поляки, сповідували римо-католицьку віру і проживали на території Польщі до 1920 року, а з 1920 року жили на території України, дотримуючись традицій своєї національності. Заявниця та її сестра виховувались батьками відповідно до польських традицій, вона підтримує стосунки зі своїми родичами поляками, святкують польські свята та вважає себе полькою. В 1925 р. під час пожежі батьки загинули, а ОСОБА_1 з сестрою відправили до дитячого притулку м. Кривий Ріг.

В матеріалах справи є письмові пояснення ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка пояснила, що ОСОБА_1 вона знає з 1941 р. Їй відомо, що батьки ОСОБА_9 були поляками, в Україні опинились в 20-х роках минулого століття. В родині ОСОБА_6 дітей ОСОБА_9 та ОСОБА_7 виховувала гувернантка, яка розмовляла з ними на польській мові. В селі заявницю всі називали «ОСОБА_9-полячка». Відомо, що заявниця все своє життя мріяла повернутись до країни своїх батьків, але в зв»язку з тим, що в часи радянської влади це не було можливо, заявник так і не змогла повернутись до своєї Батьківщини.

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, в своїх письмових поясненнях пояснив, що він був сусідом сім»ї ОСОБА_6. Родичі та односельці розповідали, що батьки ОСОБА_9 були поляками. Батьки ОСОБА_9 загинули в пожежі, і дітей було направлено проживати до дитячого будинку. Заявниця вже в дорослому віці повернулась до села В»язівок та проживала тут. З її слів відомо, що вона намагалась віднайти своїх рідних та весь час думала та сумувала за своєю ріднею.

Дані покази належним чином завірені секретарем В»язівської сільської ради Городищенського району.

Також факт того, що ОСОБА_11 народилась в сім»ї поляків, які з 20-х років минулого сторіччя проживали в Україні, підтвердив в своїх поясненнях ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_4 Заявниця викладала в школі предмет українська мова та література та була його вчителькою. Він пам»ятає як вчителька розповідала про Польщу, показувала газети, журнали, читала по-польські вірші, а також розповідала, що мріє побувати в Польщі та зустрітись з рідними.

15.02.1948 року ОСОБА_1 одружилась з ОСОБА_5, В»язівською сільрадою видане свідоцтво про одруження, в якому її національність не зазначена.

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_6 року в них народився син - ОСОБА_2, у свідоцтві про народження якого її національність зазначена «українка». В жодному іншому документі, в тому числі і в паспорті громадянина України, не вказано національності заявниці.

Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені будь-які факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав фізичних осіб.

Абзацом 1 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Встановлення факту етнічного походження заявникові необхідно для того, щоб відновити та зберегти етнічне походження свого роду та скористатися пільгами, які гарантуються особам польського походження.

Таким чином факт, що просить встановити заявник має юридичне значення.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом.

Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Згідно зі ст.11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні».

Відповідно до Закону України Про національні меншини від 25.06.1992 року № 2494-ХІІ громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

У відповідності до ст.3 вказаного закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Згідно з приписами ст.300 Цивільного Кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до архівної довідки Державного архіву Черкаської області №П-23/05-08 від 01.04.2015 року, у книзі реєстрації актів про народження по с. В»язівок Черкаського повіту Кременчуцької губернії (нині Городищенського району, Черкаської області) є відомості про народження «ОСОБА_13» батьки «ОСОБА_3» національність «поляк», мати «ОСОБА_14» національність «полька».

Відповідно до Довідки Державного архіву Дніпропетровської області №11-151-2016 від 25.08.2016 р. надати будь-які відомості про ОСОБА_6 та його родину неможливо через відсутність на зберіганні запитуваних документів.

Відповідно до інформаційного листа Національного історичного архіву Білорусії №04-09/107 від 27.01.2017 р. для надання довідки про народження ОСОБА_6 необхідно надати відомості про місце народження або реєстрації запису. Також повідомили, що в метричних книгах Російської імперії національність не вказувалась.

Таким чином, досліджена сукупність доказів та їх логічний аналіз дає підстави вважати про те, що ОСОБА_1 є за етнічним походженням полячкою, а встановлення юридичного факту етнічного походження не порушує права та інтереси третіх осіб, тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 256, 257, 258, 259 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Встановити факт, що національність ОСОБА_1, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 р. в селі В»язівок, Городищенського району, Черкаської області - полька.

Зобов»зати Городищенський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_2 №24 від 01.05.1957 р. складеного В»язівською сільрадою Городищенського бюро ЗАГС в частині запису національності матері ОСОБА_1 виправивши в графі національність «українка» на «полька».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Головуючий В.Д.Пироженко