Справа № 462/6398/16-ц
У Х В А Л А

06 квітня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

за участю секретаря: Янощук Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду, суд

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить скасувати заочне рішення Залізничного районного суду від 08.02.2017 року та призначити до розгляду в загальному порядку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в судове засідання він не зявився у звязку з поганим самопочуттям. При цьому відмітив, що з позовними вимогами він не погоджуються, оскільки судом не взято до уваги всіх обставин справи, рішення є передчасним. При цьому відмітив, що оскільки він був відсутній в судовому засіданні, то не мав можливості заперечити проти позову.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності, заяву підтримав з підстав викладених у ній, просить переглянути заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Інші особи, які беруть участь у справі у судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час, день та місце судового засідання, а тому їх неявка не є перешкодою для розгляду заяви по суті.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява про перегляд заочного рішення не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Зі змісту ст.228 ЦПК України вбачається, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 08.02.2017 року позов ОСОБА_3 задоволено, стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 50 315 гривень заборгованості за договорами позики від 02.12.2011 року /а.с.28-29/.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 08.02.2017 року у судове засідання не зявився, хоча належним чином, завчасно, 03.01.2017 року, був повідомлений про час, день та місце розгляду, що стверджується повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с.12/, причин своєї неявки суд не повідомив.

Суд критично ставиться до покликань ОСОБА_1 про те, що він не зявився в судове засідання 08.02.2017 року, так як погано себе почував, оскільки не надав суду жодних належних доказів на підтвердження таких покликань. Також слід відмітити, що у судове засідання не зявився представник відповідача, який також був обізнаний про час розгляду справи в суді, про що свідчить подане ним письмове клопотання щодо розгляду справи.

Згідно з вимогами ч 2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, суд визнає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин.

Законом визначено, що суд може скасувати ухвалене ним заочне рішення лише за наявності одночасно двох підстав, визначених у ст.232 ЦПК України, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. При цьому, для скасування заочного рішення необхідно переконатись, чи є достатні для цього підстави, передбачені законодавством, та провести оцінку поважності причин неповідомлення відповідачем про причини своєї неявки в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, і оцінити надані відповідачем докази на предмет їх істотного значення для правильного вирішення справи.

Суд відзначає, що відповідач не надав суду доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, що також позбавляє суд можливості скасувати ухвалене ним заочне рішення. Доводи відповідача про перегляд заочного рішення є його субєктивними судженнями та зводяться до аналізу тих самих обставин справи на відповідність їх вимогам закону, що не є підставою для скасування заочного рішення судом, що його ухвалив.

Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що підстав для скасування заочного рішення Залізничного районного суду м. Львова від 08.02.2017 року і призначення справи до розгляду в загальному порядку, немає.

Керуючись ст.208-210, 231, 232 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Залізничного районного суду м. Львова від 08 лютого 2017року залишити без задоволення.

Розяснити відповідачу, що залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення не є перешкодою оскарження заочного рішення в загальному порядку, а саме до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова, шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Ю.Л. Бориславський