УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Євграфової Є.П.,Ізмайлової Т.Л.,
Кадєтової О.В.,Карпенко С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 про виділ частки у будинку в натурі, зміну розміру ідеальних часток, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 26 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2006 року ОСОБА_6 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що згідно договору дарування від 24 травня 2005 року вона є власником 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_1. 1/2 частина даного будинку належить ОСОБА_8 та ОСОБА_14, спору з якими щодо користування будинком у неї немає. Крім того, ОСОБА_15 належить 1/12 частина будинку, ОСОБА_7 та ОСОБА_16 - 1/6 частина, яку вони успадкували після смерті матері - ОСОБА_17 1/2 частина вищевказаного будинку складається з приміщень: 3-1 кухня площею 14,6 кв. м, 3-2 кімната площею 17,4 кв. м, 3-3 кімната площею 23,7 кв. м, тамбур ІІ площею 5,4 кв. м, сарай, туалет, огорожа. Відповідачі самовільно без її згоди переобладнали кімнату 3-3 і тамбур, який розділили на дві частини з двома входами, здійснили надбудову другого поверху, та не дають можливості їй вільно користуватися майном.

З урахуванням уточнень позовних вимог просила суд виділити їй в натурі 1/4 частину будинку АДРЕСА_1 з надвірними будівлями загальною площею 121,7 кв. м, відповідно до поетажного плану від 05 травня 1983 року станом на 31 липня 1995 року у вигляді ізольованої квартири з окремим входом за № 3, яка складається з приміщень: 3-1 - жила кімната площею 14,6 кв. м, 3-2 - жила кімната площею 17,4 кв. м, 1/2 частини тамбура ІІ площею 2,7 кв. м, 1/2 частини сараю «Г», з виплатою на користь відповідачів грошової компенсації; змінити розмір ідеальних часток у праві власності всіх співвласників будинку, відповідно до висновку судової експертизи.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 15 липня 2015 року позов задоволено частково.

Виділено ОСОБА_6 в натурі її частку в житловому будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1, яка складається з кімнати 3-1 площею 14,6 кв. м, кімнати 3-2 площею 17,4 кв. м, 1/2 частини тамбура ІІ площею 2,7 кв. м, сараю «Г».

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь всіх відповідачів грошову компенсацію в розмірі 45 287,00 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 08 вересня 2015 року заяву ОСОБА_6 про відшкодування судових витрат задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 на користь ОСОБА_6 по 75,74 грн витрат по сплаті судового збору з кожного. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 26 листопада 2015 року рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 липня 2015 року та додаткове рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 08 вересня 2015 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати рішення апеляційного суду Житомирської області від 26 листопада 2015 року та залишити в силі рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 15 липня 2015 року та додаткове рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 08 вересня 2015 року, мотивуючи свої вимоги порушенням апеляційним судом норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для задоволення позову ОСОБА_6, оскільки нею доведено належними і допустимими доказами можливість виділу їй 1/4 частини спірного будинку в натурі.

Скасовуючи рішення районного суду, апеляційний суд виходив з того, що висновки всіх судових експертиз не можуть бути прийняті до уваги при вирішенні питання про виділ частки будинку позивача в натурі, оскільки експертом була врахована кімната 3-3, яка на час проведення експертизи не існувала, оскільки на її місці самовільно побудовано прибудову «А2», яка на даний час складається з приміщень: 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 4-6, 4-7 та 4-8. Крім того, експертом виділено позивачу 1/2 частину тамбуру ІІ, загальною площею 5,4 кв. м, хоча на даний час загальна площа цього тамбуру становить всього 3,2 кв. м.

Судами встановлено, що рішенням Житомирського міськвиконкому № 2208 від 08 грудня 1959 року ОСОБА_18 була виділена земельна ділянка площею 600 кв. м для будівництва житлового будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 жовтня 1996 року спадщину на незакінчений будівництвом будинок АДРЕСА_1 прийняла дружина ОСОБА_18 - ОСОБА_19, яка 04 квітня 1997 року подарувала його ОСОБА_17

Власниками вказаного будинку були: ОСОБА_6 - 1/4 частина (за договором дарування); ОСОБА_17 - 1/6 частина (в порядку спадкування після смерті матері); ОСОБА_8 - 1/8 частина (за договором дарування); ОСОБА_15 - 1/12 частина (в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_20); ОСОБА_14 - 3/8 частини (в порядку спадкування).

Наведене підтверджується змістом довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» від 13 січня 2006 року № А-11425 та витягом з Реєстру прав власності на нерухоме майно.

ОСОБА_17 померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадщину після неї прийняв син - ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 21 січня 2003 року на 1/6 частину будинку АДРЕСА_1. Будинок житловою площею 78,7 кв. м, до якого належать: сараї «В», «Г», погріб, вбиральня «У», огорожа 1-3.

ОСОБА_14 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадкова справа після його смерті не заводилась, проте спадкоємцями його майна є син ОСОБА_13 та дочка ОСОБА_12, які фактично прийняли спадщину.

ОСОБА_21 (дружина ОСОБА_14) померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Після її смерті була заведена спадкова справа, вона прийняла спадщину після смерті чоловіка, згідно довідки КВЖРЕП-13.

ОСОБА_15 померла ІНФОРМАЦІЯ_4. Спадщину після її смерті прийняли: ОСОБА_10 (за заповітом), ОСОБА_11 (за законом), ОСОБА_9 (за законом), яким 11 листопада 2010 року видані свідоцтва про право на спадщину на інше майно.

З договору дарування від 24 травня 2005 року вбачається, що ОСОБА_22 подарувала ОСОБА_6 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_1. Будинок дерев'яний, житловою площею 78,7 кв. м, до якого належать сараї «В», «Г», літня кухня «Б», «б», погріб, вбиральня «У», огорожа 1-3. Вартість відчужуваної частини становить 2 445,00 грн. З даного договору вбачається, що між співвласниками не укладався договір про порядок володіння та користування спірним житловим будинком відповідно до їхніх часток в праві спільної часткової власності, частка, що відчужується, в натурі не виділена.

Згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно власниками спірного будинку станом на 14 липня 2009 року є: ОСОБА_6 - 1/4 частка (за договором дарування від 24 травня 2005 року); ОСОБА_7 - 1/6 частка (в порядку спадкування після смерті матері, свідоцтво про право на спадщину від 21 січня 2003 року); ОСОБА_8 - 1/8 частка (за договором дарування від 30 вересня 2000 року); ОСОБА_15 - 1/12 частка (в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_20, свідоцтво про право на спадщину від 05 жовтня 2004 року); ОСОБА_14 - 3/8 частки (в порядку спадкування, свідоцтво про право на спадщину від 05 жовтня 2004 року).

До даного будинку самовільно прибудовано: ОСОБА_14 - прибудови «А1», «а1», «а3», літня кухня «Б» і «б»; ОСОБА_17 - прибудову «А2».

З поетажного плану будинку АДРЕСА_1, складеного станом на 31 липня 1995 року, вбачається, що будинок складається з приміщень:

- І - кухня площею 4,8 кв. м (побудовано самовільно ОСОБА_14);

- 1-1 - кухня, яка переобладнана в жилу кімнату площею 7,9 кв. м (перебудовано самовільно ОСОБА_14);

- 1-2 - кімната площею 11,5 кв. м (побудовано самовільно ОСОБА_14);

- 1-3 - кімната площею 16,3 кв. м;

- 1-4 - кімната площею 10,9 кв. м;

- 2-1 - кухня площею 5, 6 кв. м;

- 2-2 - кімната площею 10,4 кв. м;

- 3-1 - кухня площею 14,6 кв. м;

- 3-2 - кімната площею 17,4 кв. м;

- 3-3 - кімната площею 23,7 кв. м;

- ІІ - тамбур площею 5,4 кв. м.

Отже, з даного плану вбачається, що житлова площа будинку становить 78,7 кв. м (за виключенням приміщень, які побудовані чи перебудовані самовільно). Наведене підтверджується змістом технічного паспорту на указаний будинок, виданий на ім'я ОСОБА_7 станом на 07 лютого 2006 року.

З поетажного плану будинку АДРЕСА_1, виготовленого станом на грудень 2001 року, вбачається, що будинок складається з приміщень:

- І - кухня площею 4,8 кв. м (побудовано самовільно);

- 1-1 - кухня, яка переобладнана в жилу кімнату площею 7,9 кв. м (перебудовано самовільно);

- 1-2 - кімната площею 11,5 кв. м (побудовано самовільно);

- 1-3 - кімната площею 16,3 кв. м;

- 1-4 - кімната площею 10,9 кв. м;

- 1-5 - площею 5,6 кв. м (побудовано самовільно);

- 2-1 - кухня площею 5,6 кв. м;

- 2-2 - кімната площею 10,4 кв. м;

- 3-1 - кухня площею 14,6 кв. м;

- 3-2 - кімната площею 17,4 кв. м;

- ІІ - тамбур площею 3,2 кв. м;

- 4-1 - коридор площею 10,5 кв. м (побудовано самовільно);

- 4-2 - кімната площею 19,2 кв. м (побудовано самовільно);

- 4-3 - кімната площею 8,8 кв. м (побудовано самовільно);

- 4-4 - санвузол площею 3,5 кв. м (побудовано самовільно);

- 4-5 - кухня площею 10,6 кв. м (побудовано самовільно);

- 4-6 - вітальня площею 25,5 кв. м (побудовано самовільно);

- 4-7 - кімната площею 13,1 кв. м (побудовано самовільно);

- 4-8 - кімната площею 19,7 кв. м (побудовано самовільно).

Отже, згідно даного плану, приміщення кімнати 3-3 перебудовано в інші приміщення з іншою конфігурацією та іншою площею, які виходять за межі кімнати 3-3. Наведене підтверджується змістом технічного паспорту на вищевказаний будинок, виданий на ім'я ОСОБА_7 станом на 07 лютого 2006 року. При цьому, приміщення: І, 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5 складають квартиру № 1; 2-1, 2-2 - квартиру № 2; ІІ, 3-1, 3-2 - квартиру № 3; 4-1, 4-2, 4-3, 4-4, 4-5, 4-6, 4-7, 4-8 - квартиру № 4.

Також з матеріалів справи вбачається, що між співвласниками фактично склався порядок користування та володіння приміщеннями домоволодіння і кожен співвласник на свій розсуд, без згоди інших, побудував і прибудовував певні приміщення, внаслідок чого фактично домоволодіння складається з ізольованих квартир, які мають окремі входи і частка яких не відповідає належним співвласникам часткам у праві спільної часткової власності, що підтверджується технічними паспортами, у тому числі станом на 31 липня 1995 року

Співвласник ОСОБА_7 зніс частину будинку, а саме приміщення 3-3 площею 23,7 кв. м, що перевищувало належну йому ідеальну частку у праві власності, та здійснив самочинну прибудову до будинку. Тобто, фактично приміщення 3-3 не існує та відповідач ОСОБА_7 користується та володіє самочинно побудованим на місці приміщення 3-3 двохповерховим будинком.

З висновку судової будівельно-технічної експертизи № 549/08.14 від 10 липня 2014 року вбачається, що виділити в натурі співвласнику ОСОБА_15 належну їй 1/12 частину будинку та відповідно кожному із спадкоємців померлого співвласника ОСОБА_15 по 1/36 частині вказаного будинку, з урахуванням фактичного порядку його користування іншими співвласниками, неможливо.

Відповідно до висновку додаткової судово-будівельної експертизи № 579/05.15 від 14 травня 2015 року ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 станом на травень 2015 року становить 759 480,00 грн і ОСОБА_6 можливо виділити, відповідно до належної їй 1/4 ідеальної частки станом на 31 липня 1995 року згідно 3-го варіанту, жилу кімнату 3-1 площею 14,6 кв. м, жилу кімнату 3-2 площею 17,4 кв. м, 1/2 частину тамбура II площею 2,7 кв. м та сарай «Г». У запропонованому варіанті не потрібно демонтувати і мурувати нові перегородки в приміщеннях 3-2 та 1-4, а також здійснювати перегородку у сараї «Г».

Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Згідно зі ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. (ч. 4 ст. 10 ЦПК України)

Апеляційний суд дійшов до передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_6, оскільки нею не доведено належними і допустимими доказами можливості виділу 1/4 частини спірного будинку в натурі, з урахуванням існуючих приміщень, які були самочинно прибудовані до будинку, оскільки право власності на такі новостворені прибудови виникає лише з моменту їх державної реєстрації.

Крім того, відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції фактично позбавив ОСОБА_6 законного права на виділ частини будинку в натурі, яка належить їй на праві власності.

Допущені судом неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного її вирішення, тому рішення суду апеляційної інстанції на підставі ч. 2 ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню, з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 26 листопада 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Є.П. Євграфова Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова С.О. Карпенко