Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

в складі головуючого судді Тимченко О. В.

секретар судового засідання Овсяннікова Т.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника Новотроїцького РВВДВС ОСОБА_2

представник ПАТ КБ «Приватбанк» - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Новотроїцьке Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: відділ ДВС Новотроїцького РУЮ Херсонської області, ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання права власності на автомобіль та звільнення майна з під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Означений вище позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до наведеного відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав і пояснив,що з 2014 року автомобіль ОСОБА_5 був проданий власником ОСОБА_4 .Спочатку автомобілем користувався брат ОСОБА_6 про що свідчить страховий поліс за 2014 рік, а потім автомобіль перейшов до нього. На доказ проведення вказаної угоди купівлі-продажу автомобілю за 26000 гривень власник ОСОБА_4 видав 18.03.2015 року письмову розписку.

07 листопада 2016 року ОСОБА_4 вчинив нотаріальну довіреність , передавши йому усі права,передбачені законодавством на право продажу та розпорядженням автомобілем.

Проблем в користуванні придбаним автомобілем не було, тому він не здійснював переоформлення його на нового власника до теперішнього часу.

На початку 2017 року при знятті з реєстрації автомобілю для внесення відомостей про здійснений продаж його, стало відомо,що на автомобіль накладено арешт.

Просив зняти арешт на підставі визнання за ним права власності на автомобіль.

Відповідач ОСОБА_4 позовні вимоги визнав повністю і пояснив,що він з ОСОБА_6 домовилися про продаж належного його автомобілю. Він отримав 26000 гривень і передав автомобіль та надав позивачу довіреність на його продаж. Про накладення арешту на автомобіль йому не відомо, постанову державного виконавця не отримував.

Представник третьої особи ОСОБА_7 позовні вимоги не визнала і пояснила,що отримали рішення суду за яким, ОСОБА_4 був боржником, тому винесли правомірно постанову, про накладення арешту на все його майно.Вирішення позову слід здійснити на розсуд суду.

Представник третьої особи ОСОБА_3 позов не визнала і в задоволенні його просила відмовити, адже банк не отримає можливості за рахунок боржника погасити заборгованість.

Вислухавши пояснення сторін,третіх особ, дослідивши матеріали справи слід прийти до наступних висновків.

Предметом спору є вимога про визнання права власності на рухому річ,придбану за укладеним в письмовій формі договором купівлі-продажу, автомобіль і на цій підставі про зняття арешту з нього,який був накладений, в зв»язку з тим, що попередній власник був і є боржником перед банком.

Відповідні правові відносини регулюються нормами статей ЦК України відповідно до яких, зокрема в ст.181 ЦК України вказано, щоявляється рухомою річчю річ, яку можна вільно переміщувати у просторі. Ст. 208 ЦК України передбачено, що правочини у письмовій формі належить вчиняти щодо майна на суму,що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян та вимогами ст. 209,657 ЦК України не передбачено посвідчення правочину щодо рухомої речі нотаріально.

Як встановив суд,не заперечують сторони з 2014 року автомобіль ОСОБА_5, що згідно технічного паспорту до сих пір числиться за ОСОБА_4, був проданий за 26000 гривень.

На доказ проведення даної угоди позивач надав письмовий документ/ а.с.6/ письмову розписку, з якої вбачається, що ОСОБА_4 продав за 26000 гривень ОСОБА_1 автомобіль.

На час вчинення цієї угоди ОСОБА_4 не був обмежений у правах на предмет своєї власності, адже відповідно до вимог ст.319,658 ЦК України власник володіє, користується,розпоряджається своїм майном на власний розсуд,мав право продажу свого майна.

Суд приходить до висновку, що підстав вважати,що автомобіль до сих пір належить ОСОБА_4 не має, довіреність на повне розпорядження ним видано позивачу.

Автомобіль не є нерухомою річчю,отже за вимогами наведеного вище законодавства його продаж не підлягає державній реєстрації та нотаріальному посвідченню.

Таким чином за таких встановлених обставин слід визнати за ОСОБА_1 право власності на вказаний автомобіль, а на цій підставі слід прийти до висновку,що накладений арешт на це майно 08.08.2016 року слід скасувати.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів позовного провадження 30.06.2016 року за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_4 на користь банку було стягнуто заборгованість за кредитним договором 27659 грн.

Ця обставина не повинна впливати на даний спір, оскільки на момент винесення рішення автомобіль як частина майна боржника вже був проданий власником позивачу по справі, про що свідчить розписка про продаж, страховий поліс водія.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.208,209,212-215,218 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи: відділ ДВС Новотроїцького РУЮ Херсонської області, ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання права власності на автомобіль та звільнення майна з під арешту задоволити.

Звільнити з-під арешту автомобіль DAEWOO LANOS TF 69Y седан, 2006 року випуску, колір сірий, шасі(кузов,рама) №SUPTF69YD7W309408, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований в МВ РЕР ДАІ м.Генічеськ УДАІ УМВС України в Херсонській області 13.08.2011 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль DAEWOO LANOS TF 69Y седан, 2006 року випуску, колір сірий, шасі(кузов,рама) №SUPTF69YD7W309408, державний номер НОМЕР_1, зареєстрований в МВ РЕР ДАІ м.Генічеськ УДАІ УМВС України в Херсонській області 13.08.2011 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640,00 гривень.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду через Новотроїцький районний суд Херсонської області в термін 10 діб.

Суддя : Тимченко О.В.