Справа № 199/8317/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

16.02.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Куземі О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором фінансового лізінгу в сумі 14335 грн. 13 коп. та судових витрат по справі. В обґрунтування вказує, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № DN00A+28391936 від 06.12.2013 року відповідач виразив своє бажання приєднатися до Умов та правил надання банківських послуг. Заява про приєднання до умов та правил надання Фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу. Відповідач згідно умов Договору відповідач отримав від позивача у платне користування автомобіль марки Богдан, модель: 211040, 2013 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: Y6L211040DL243052, реєстраційний номер AA7353ОВ та зобовязався сплачувати щомісячні платежі, повязані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності позивачу.

Свої зобовязання відповідач не виконав. Станом на 14.03.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем за фактичний строк користування предметом лізингу складає 14335,13 грн., а саме: заборгованість за виногородою за користування предметом лізингу 3552,55 грн.; заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу 3274,58 грн.; заборгованість з пені 7508,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Оскільки представник позивача заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача без заочного розгляду справи.

Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № DN00A+28391936 від 06.12.2013 року відповідач виразив своє бажання приєднатися до Умов та правил надання банківських послуг. Заява про приєднання до умов та правил надання Фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу. Відповідач згідно умов Договору відповідач отримав від позивача у платне користування автомобіль марки Богдан, модель: 211040, 2013 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: Y6L211040DL243052, реєстраційний номер AA7353ОВ та зобовязався сплачувати щомісячні платежі, повязані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 Графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності позивачу. Відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 14.03.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем за фактичний строк користування предметом лізингу складає 14 335,13 грн.

Відносини, що виникають із договору фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж та положеннями Закону України «Про фінансовий лізинг».

Відповідно до частин першої та другої статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, повязаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

За своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу або договору поставки.

За договором найму (оренди) здійснюється передача майна наймачеві у користування.

Частинами першою та третьою статті 760 ЦК України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Найм (оренда) транспортних засобів врегульовано параграфом 5 глави 58 ЦК України.

За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі.

Якщо стороною у цьому договорі виступає фізична особа, то згідно з частиною другою статті 799 ЦК України договір підлягає обовязковому нотаріальному посвідченню.

Згідно зі статтею 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Статтею 216 передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18.01.2017 року по справі №6-648цс16, що є обовязковим для застосування відповідно до ст. 360-7 ЦПК України

Враховуючи вище викладене суд вважає, що укладений між сторонами договір фінансового лізингу № DN00A+28391936 від 06.12.2013 року є нікчемним та не створює юридичних наслідків для сторін, зокрема, стягнення заборгованості за вказаним договором..

Виходячи з вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову про задоволення вимог стягнення заборгованості за договором фінансового лізину № DN00A+28391936 від 06.12.2013 року.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на рахунок позивача.

Керуючись ст.ст.10, 60, 130, 214, 215, 81, 88 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позовних вимогах публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу,- відмовити.

Судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, що не були присутніми при його проголошенні,- у той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя