Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі : головуючої - судді Монич О.В.,

при секретарі Пассер М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Першої Ужгородської державної нотаріальної контори про визнання права власності на будинок в порядку спадкування, -

встановив:

Позивач звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 та Першої Ужгородської державної нотаріальної контори про визнання права власності на будинок в порядку спадкування мотивуючи свій позов тим, що 24 листопада 2011 року помер її батько ОСОБА_3, який все своє майно, до складу якого входить будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Ужгороді по вул. Гагаріна, 231, заповів ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_3 право на обовязкову частку у спадщині мала мати позивача, ОСОБА_4, як непрацездатна вдова. 15.08.2014 р. ОСОБА_4 померла. За життя ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_1 все своє майно.

До кола спадкоємців першої черги за законом входить також ОСОБА_2, яка є рідною сестрою ОСОБА_1 та претендує на частку спадкового майна після смерті батьків, а саме на будинок 231 по вул. Гагаріна в м. Ужгороді.

ОСОБА_1 прийняла спадщину, про що 27.04.2012 р. приватним нотаріусом ОСОБА_5 до спадкового реєстру внесеного реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 52742523, про те отримати свідоцтво про успадкування будинку вона не має можливості, оскільки втрачений оригінал правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

Земельна ділянка на якій знаходиться спадковий будинок, також зареєстрована за спадкодавцем ОСОБА_3, на праві приватної власності.

Просить суд визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 231 з надвірними будівлями по вул. Гагаріна в м. Ужгороді Закарпатської області, що належали на правів приватної власності ОСОБА_3 Вікентію Михайловичу, який помер 24 листопада 2011 року.

У судове засідання позивач не зявилася, представник позивача ОСОБА_6 надав суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала суду заяву відповідно до якої проти задоволення позову не заперечує та просить суд розглянути справу у її відсутності.

Представник Першої Ужгородської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до копії свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 16.12.1977 р. ОСОБА_3 належить на праві особистої власності будинок, що знаходиться в м. Ужгороді, по вул. Гагаріна, 231.

Земельна ділянка, на якій знаходиться спадковий будинок, також зареєстрована за ОСОБА_3, на праві приватної власності, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 001042 та серії ЗК № 013998

Відповідно до довідки виданої КП «Архітектурно-планувального бюро» за № 1550 від 18.11.2015 р. вбачається, що будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 231 станом на 31.12.2012 р. був зареєстрований за ОСОБА_3 в цілому на підставі свідоцтва про право власності виданого Ужгородським міськжитлоуправлінням 16.12.1977 р. на підставі рішення № 526 від 14.12.1977 р. і зареєстрованого КП «БТІ м. Ужгорода» за № 4517.

24.11.2011 року помер батько ОСОБА_7 ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ № 127460, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області від 24.11.2011 р.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 все своє майно, до складу якого входить будинок з надвірн6ими будівлями, що знаходиться в м. Ужгороді по вул. Гагаріна, 231, заповів ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_3 право на обовязкову частку у спадщині мала мати позивача, ОСОБА_4, як непрацездатна вдова.

15.08.2014 року померла мати ОСОБА_7 ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ № 178068, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області від 18.08.2014 р.

За життя ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_1 все своє майно, що підтверджується заповітом серії ВАР № 044213 від 24.05.2007 р.

ОСОБА_1 прийняла спадщину, про що 27.04.2012 р. приватним нотаріусом ОСОБА_5 до спадкового реєстру внесеного реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 52742523, про те отримати свідоцтво про успадкування будинку вона не має можливості, оскільки втрачений оригінал правовстановлюючого документу на спадковий будинок.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно п.1 та п.3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до cm. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності, а тому свідоцтво про право на спадщину є обов»язковим, коли об»єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов»язковій державній реєстрації.

За положеннями п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

На даний час позивач не може реалізувати своє право власності на вказане майно, що виникає на підставі спадкування за заповітом та оформити відповідні правовстановлюючі документи, відтак, суд вважає, позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_8 право власності на нерухоме майно - будинковолодіння №143 в с. Глибоке, Ужгородського району в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9, яка померла 03.10.2015 року задовольняє.

Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами , доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

На даний час позивач не може реалізувати своє право власності майно, а саме на будинокякий знаходиться в м. Ужгороді по вул. Гагаріна, 231, що виникає на підставі спадкування за заповітом та оформити відповідні правовстановлюючі документи, відтак, суд вважає, позовні вимоги мотивованими, обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 209, 212, 214, 215, 218, 226, 228, 229, 232, 233 ЦПК України ст.ст. 328, 1218, 1261, 1296, 1297 ЦК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Першої Ужгородської державної нотаріальної контори про визнання права власності на будинок в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок № 231 з надвірними будівлями по вул. Гагаріна в м. Ужгороді Закарпатської області, що належали на правів приватної власності ОСОБА_4 Вікентію Михайловичу, який помер 24 листопада 2011 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_10