РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2017 року м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА В СКЛАДІ:

Головуючого судді Стрілецької О.В.

За участі секретаря Содель А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 18000,00 грн., моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. та 850,00 грн. витрат за проведення експертного дослідження.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 30.05.2016 року близько 01 год. 25 хв. громадянин ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керував автомобілем марки «Geely LC Cross 1.3», державний номерний знак НОМЕР_1, який на праві власності належить ОСОБА_3, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам руху, здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen Jetta, державний номерний знак НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_1 В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 13.06.2016 року ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. ст. 124, 130 КУпАП.

Відповідно до висновку автотоварознавчого дослідження вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «Volkswagen Jetta складає 59860,57 грн.

Оскільки страхова компанія ПрАТ «Київський страховий дім» виплатила позивачу страхове відшкодування, частково відшкодувавши завдані збитки, тому позивач просить стягнути з відповідача різницю між виплатою страхового відшкодування та вартістю відновлювального ремонту автомобіля, що становить 18000,00 грн.

В судове засідання ОСОБА_1 направив заяву про розгляд справи без його участі. В заяві також вказав, що відмовляється від позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, наслідки відмови від позову позивачу зрозумілі. В решті позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди визнав повністю.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що зі змісту копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ №101508, власником автомобіля «Volkswagen Jetta, державний номерний знак НОМЕР_2, є ОСОБА_1 (а.с. 8).

30.05.2016 року близько 01 год. 25 хв. громадянин ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керував автомобілем марки «Geely LC Cross 1.3», державний номерний знак НОМЕР_1, який на праві власності належить ОСОБА_3, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам руху, здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Volkswagen Jetta, державний номерний знак НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_1 В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 13.06.2016 року ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 130 КУпАП (а.с.9).

Згідно з ч. 2 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, факт винуватості ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є встановленим і доказуванню не підлягає.

Відповідно до висновку №1369 автотоварознавчого дослідження, проведеного судовим експертом ОСОБА_4, вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки «Volkswagen Jetta складає 59860,57 грн. (а.с.11-22).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки «Volkswagen Jetta застрахована в страховій компанії ПрАТ «Київський страховий дім», частково завданий позивачу матеріальний збиток був відшкодований шляхом виплати страхового відшкодувння. Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 18000,00 грн.

Крім того, позивач здійснив оплату послуг експерта в сумі 850,00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №1369 від 13.06.2016 року (а.с. 6).

Частиною 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

За правилами ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Частиною 1 статті 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як передбачено ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:

1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;

2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;

3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

В пункті 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, визначені ст. 1192 ЦК України, якою передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

За змістом статтей 9, 22-31, 35, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, повязана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено ст. 1194 ЦК України, в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, відповідно до чинного законодавства відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду у розмірі понесених витрат.

Беручи до уваги викладені обставини, суд стягує з відповідача на користь позивача 18000,00 грн. на відшкодування завданої йому матеріальної шкоди, що є різницею між доведеними належними та допустимими доказами фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а також витрати за проведене автотоварознавче дослідження в сумі 850,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи, що в даному випадку відмова позивача від позовних вимог не порушує його прав і відповідає закону, суд приймає відмову позивача від позову в частині стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 10000,00 грн. та закриває провадження у справі в цій частині.

Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним при подачі позову судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Як вбачається зі змісту долученої до позовної заяви квитанції №105706048 від 26.12.2016 року, ОСОБА_1 сплатив судовий збір в сумі 551,21 грн.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі , зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на те, що позивач надмірно сплатив судовий збір в розмірі 551,21 грн., суд вважає за можливе повернути ОСОБА_1 надмірно сплачену суму судового збору.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 158, 169, 205, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 18000,00 грн., 850,00 грн. витрат за проведення експертного дослідження та 1378,00 грн. судового збору.

Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову в частині стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення моральної шкоди - закрити.

ПовернутиОСОБА_1 судовий збір в сумі 551,21 грн., сплачений відповідно до квитанції №105706048 від 26.12.2016 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.В. Стрілецька