Провадження № 22-ц/780/1181/17 Доповідач у 2 інстанції Гуль В. В.
Категорія 47 21.02.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

21 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді: Гуля В.В.,

суддів: Іванової І.В., Голуб С.А.,

при секретарі: Тимошевській С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 08 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду позовом, посилаючись на те, що він з 14 жовтня 2005 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Шлюб було розірвано на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу від 03 вересня 2014 року.

Під час перебування у шлюбі сторони набули у спільну сумісну власність наступне майно: легковий автомобіль універсал-В, марки Тойота, моделі РАВ 4, 2006 року випуску, р/н НОМЕР_1, легковий автомобіль універсал-В, марки Тойота, моделі РАВ 4, 2006 року випуску, р/н НОМЕР_2, які позивач просив поділити, виділивши йому автомобіль марки Тойота, моделі РАВ 4, 2006 року випуску, р/н НОМЕР_1, а інший залишити відповідачці.

ОСОБА_3 подала зустрічний позов до ОСОБА_2 та просила розділити ще і земельну ділянку, площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_3, з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану на території Дружнянської сільської ради Бородянського району, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_4, виданого 24 жовтня 2011 року на ім'я ОСОБА_2

Обґрунтовуючи свій позов, також посилалась на те, що автомобіль марки Тойота, моделі РАВ 4, 2006 року випуску, р/н НОМЕР_2 не підлягає поділу, оскільки він є її особистою власністю.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області первісний та зустрічний позови задоволено частково.

Розділено спільне сумісне майно та визнано за ОСОБА_2 право власності на легковий автомобіль марки Тойота, моделі РАВ 4, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 259 600 (двісті п'ятдесят дев'ять тисяч шістсот) гривень.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_3, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, яка розташована на території Дружнянської сільської ради Бородянського району Київської області, вартістю 92 570 (дев'яносто дві тисячі п'ятсот сімдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію різниці в частках в сумі 83 515 (вісімдесят три тисячі п'ятсот п'ятнадцять) гривень.

В інших частинах позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування витрат на правову допомогу 3538 гривень.

В апеляційній скарзі позивач за первісним позовом просить рішення суду скасувати та поділити між сторонами лише два автомобілі.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що з 14 жовтня 2005 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 Шлюб було розірвано на підставі свідоцтва про розірвання шлюбу від 03 вересня 2014 року.

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 дали свідчення про те, що сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства з червня 2013 року, коли позивач забрав свої речі та переїхав на інше місце проживання.

За час перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у шлюбі та їх спільного проживання, ними було набуте наступне майно: земельна ділянка, площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_3, з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована на території Дружнянської сільської ради Бородянського району, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_4, виданого 24 жовтня 2011 року на ім'я ОСОБА_2, та автомобіль, марки Тойота, моделі РАВ 4, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_1, зареєстрований 18 грудня 2012 року на ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 114,153).

02 липня 2013 року ОСОБА_3, вже не проживаючи з позивачем, але ще перебуваючи з ним у зареєстрованому шлюбі, за кошти, які вона позичила у своєї матері ОСОБА_6, придбала легковий автомобіль марки Тойота, моделі РАВ 4, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_2, і цей автомобіль спочатку було зареєстровано на неї (ОСОБА_3), а з 13 червня 2015 року перереєстровано на нового власника - ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_5, листом Регіонального сервісного центру МВС України в м. Києві від 27 січня 2016 року (т. 1 а.с. 102,104,114,137) та показами свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Ідеальні частки сторін у їх спільному сумісному майні складають по 176085 грн. (259600 грн. + 92570 грн. = 352170 грн. : 2).

Оскільки спірним автомобілем марки Тойота, моделі РАВ 4, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 користується позивач, дане майно є неподільним, то суд вважав за доцільне виділити вказаний автомобіль вартістю 259 600 грн. саме йому (позивачу), а земельну ділянку вартістю 92 570 грн. - відповідачу.

Так як відповідачці виділяється майно на суму, меншу її ідеальної частки на 83 515 грн. (176 085 грн. - 92 570 грн.), суд стягнув з позивача на користь відповідачки компенсацію різниці в частках у вказаній сумі.

Проте такі висновки суду не повністю відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Так з матеріалів справи вбачається, не заперечується сторонами, що під час перебування у шлюбі сторони придбали автомобіль марки Тойота, моделі РАВ 4, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_1, зареєстрований 18 грудня 2012 року на ОСОБА_3

Відповідно до статей 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно

Згідно із частиною п'ятою статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Встановлено, що на депозитному рахунку суду відповідної грошової суми, як грошової компенсації за вказаний автомобіль, не має.

За таких обставин автомобіль підлягає поділу між колишнім подружжям по 1/2 його частині.

Також встановлено, що земельна ділянка надана ОСОБА_2 розпорядженням Бородянською районною державною адміністрацією Київської області № 1115 від 16 грудня 2010 року.

Таким чином, в порядку приватизації ОСОБА_2 набув право на земельну ділянку до внесення змін до ст. 61 СК України якою передбачалось, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло та земельна ділянка набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного фонду і закон в цій частині зворотної дії в часі не має.

Та обставина, що державний акт на земельну ділянку виданий під час дії ч. 5 ст. 61 СК України правового значення для вирішення справи не мають, оскільки згідно ст. 125 ЗК України цей акт посвідчував лише право, яке у встановленому законодавством порядку відповідно до ст..ст. 116, 118 ЗК України набуто ОСОБА_2 до внесення змін у законодавство.

За таких обставин земельна ділянка не є спільним майном і поділу між сторонами не підлягає.

Також не підлягає поділу і легковий автомобіль універсал-В, марки Тойота, моделі РАВ 4, 2006 року випуску, р/н НОМЕР_2.

Як встановлено судом цей автомобіль придбаний за особисті кошти ОСОБА_3, які взяті нею у борг, що підтверджується розпискою..

Проведеною у справі експертизою не спростовано заперечень ОСОБА_2 про те, що розписка є штучною. ЇЇ безгрошовість ОСОБА_2 у встановленому порядку не довів.

Належних і допустимих доказів про те, що цей автомобіль є спільним сумісним у справі не має.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 08 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Первісний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного сумісного майна - задовольнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину легкового автомобіля марки Тойота, моделі РАВ 4, номер шасі НОМЕР_6, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 259 600 гривень.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину легкового автомобіля марки Тойота, моделі РАВ 4, номер шасі НОМЕР_6, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 259 600 гривень.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді