справа № 166/562/17
провадження № 6/166/27/17
У Х В А Л А

Іменем України

18 травня 2017 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Лозицького С.О.

за участю секретаря Заєць Н.П.,

розглянувши подання головного державного виконавця Ратнівського районного відділу державної виконавчої служби (далі - РВДВС) Головного територіального управління юстиції ОСОБА_1 відносно громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до виконання боржником зобовязання,-

В С Т А Н О В И В :

17.05.2017 року РВДВС звернувся до суду з поданням, у якому просить винести ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязань.

Подання мотивовано тим, що на виконанні у РВДВС перебуває виконавче провадження щодо примусового виконання постанови №0041/20508/2016 від 27.01.2016 року, виданої Волинською митницею ДФС, про стягнення з ОСОБА_2 штрафу в сумі 8500 грн.

Постанова про відкриття виконавчого провадження від 10.05.2016 року направлялась боржнику до виконання рекомендованим листом. Крім того, боржнику запропоновано самостійно виконати вказану постанову у встановлений строк, про що повідомити ВДВС, що останнім не зроблено. Крім цього, боржника зобов'язано письмово надати державному виконавцю відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, але ця вимога ним не була виконана.

Окрім того, Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надав інформацію, що ОСОБА_2 перетинав державний кордон України, що свідчить про його намір вибувати за межі України та умисно не виконувати рішення.

Вважає, що боржник з наведених підстав ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням.

З подання головного державного виконавця РВДВС вбачається, що просить провести розгляд подання без участі представника ВДВС відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що подання слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У силу ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11 вересня 1997 року) та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Відповідно до п.п.2, 5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобовязання або ж він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

У силу ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судового рішення та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Аналіз даних правових норм дає можливість зробити висновок про те, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх на це підстав.

Згідно ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний, зокрема, своєчасно з'являтися за вимогами державного виконавця, надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах.

Судом установлено, що на виконанні у РВ ВДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області знаходиться виконавче провадження №51049476, щодо примусового виконання постанови №0041/20508/2016 від 27.01.2016 року, виданої Волинською митницею ДФС, про стягнення з ОСОБА_2 штрафу в сумі 8500 грн.

По даній постанові винесено відповідно постанову про відкриття виконавчого провадження Ратнівським РВДВС ГТУЮ у Волинській області 10.05.2016 року, яка направлена боржнику, що слідує із супровідного листа № 2009 від 10.05.2016 року та отримана останнім, що підтверджено даними Укрпошти (відстежування пересилання поштових відправлень).

Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України боржник ОСОБА_2 протягом 2014-2017 років перетинав державний кордон України виїжджав та вїжджав до України за паспортами АЮ248510 та ЕХ802595.

Отже, враховуючи, що ОСОБА_2А не зявляється на виклики, перетинав державний кордон України виїжджав за межі України та вїжджав до України, зобовязання не виконує, а тому суд вважає, що клопотання слід задовольнити тому, що наведені факти достовірно вказують на цілеспрямоване ухилення боржника від виконання обовязків по постановах щодо сплати коштів на користь держави.

Керуючись ст.ст.14, 60, 217, 377-1 ЦПК України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», ст.11, ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», суд

п о с т а н о в и в :

Подання задовольнити.

Встановити відносно громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України до сплати ним на користь держави штрафу в сумі 8500 гривень, відповідно до постанови Волинської митниці ДФС №0041/20508/2016 від 27.01.2016 року.

Виконання ухвали суду покласти на Державну прикордонну службу України.

Копію даної ухвали надіслати до Ратнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області для подальшого скерування та виконання адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Ратнівський районний суд шляхом подачі в пяти денний строк з дня проголошення ухвали апеляційних скарг, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час її проголошення, - у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Лозицький С.О.