У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у забезпеченні позову

20 лютого 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

при секретарі Войтович А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2016 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про визнання частково недійсним договору дарування частини квартири, визнання права власності.

10 січня 2017 р. ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

20 лютого 2017 р. позивачем ОСОБА_5 подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1. В обґрунтування заяви зазначив, що ним подано вищевказану позовну заяву, в якій він просив частково визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_2, укладений 26.09.2014 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_4 за р.№ 788, в частині дарування ? квартири, та визнати за ним право власності на ? частину квартири АДРЕСА_3.

Вважає, що на теперішній час право власності на квартиру оформлено на ОСОБА_3, та будь - які обмеження щодо продажу нею квартири відсутні. В разі продажу нею квартири позивач буде позбавлений можливості повернути собі належну йому за рішенням суду частку квартири, що в подальшому зробить неможливим або утруднить виконання рішення суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з розясненнями, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 94 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Як вбачається з матеріалів справи та заяви про забезпечення позову, між сторонами виник спір з приводу визнання частково недійсним договору дарування частини квартири, визнання права власності.

Так, за змістом позовної заяви, 18 серпня 2004 р. спірну квартиру було придбано за час шлюбу між позивачем та його колишньою дружиною ОСОБА_2, яка і була зазначена покупцем в договорі купівлі-продажу.

Однак, за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2010 р., яке набрало законної сили, було визнано за позивачем право власності на ? частину спірної квартири. В листопаді 2016 р. з метою проведення реєстрації належної позивачу частки квартири він звернувся до Департаменту реєстраційних послуг ЗМР з метою внесення змін в записи про реєстрацію права власності на вищезазначену квартиру на підставі рішення суду, але рішенням державного реєстратора йому відмовлено в державній реєстрації прав у звязку з тим, що квартира в цілому належить іншій особі - відповідачу ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 26.09.2014.

З урахуванням наданих суду документів, наявні підстави вважати, що на даний час квартира АДРЕСА_4 знаходиться у володінні відповідача ОСОБА_3

ОСОБА_1, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову в даному випадку, повинен був обрати такий спосіб, який би у найбільшій мірі був спрямований на забезпечення саме предмету спору та повинен бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи, що обсяг позовних вимог стосується лише ? часини спірної квартири, суд доходить висновку, що обраний позивачем вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на всю вищезазначену квартиру, не відповідає розміру позовних вимог, які предявляються до відповідачів, а також не є співмірними із заявленими вимогами.

Також, у заяві про забезпечення позову позивач не вказав обставин, які свідчать про те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, та не навів доказів, якими ці обставини можуть бути підтвердженні.

Крім того, у поданій заяві про забезпечення позову не зазначено доводів та обґрунтування необхідності виду забезпечення позову у вигляді саме арешту спірної квартири. В цей же час, заява містить мотивування щодо застосування такого заходу забезпечення позову, як заборона відчуження.

Також, позивач у своїй заяві не зазначив часу, на який слід вжити заходи забезпечення позову.

З урахуванням викладеного, підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову на даний час відсутні.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не перешкоджає розгляду справи.

Суддя А.В. Шалагінова