Справа № 203/5562/16-ц
Провадження № 2-о/0203/9/2017
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2017 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Давіденко Ю.А.,

за участю заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи - Державний вищий навчальний заклад «Донецький національний технічний університет», Міністерство освіти і науки України Управління міжнародного співробітництва та європейської інтеграції, державне підприємство «Інформаційно-іміджевий центр» Міністерства освіти і науки України, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив суд встановити факт навчання в Донецькому державному технічному університеті в період з 1995 року по 2000 рік та факт отримання ним диплому НОМЕР_1 від 09 червня 2000 року, виданого вказаним університетом та додатку до нього, обґрунтовуючи такі вимоги тим, що він за результатами навчання в Донецькому державному технічному університеті за освітньо-професійною програмою з професійним спрямуванням «Електромеханіка» у 1999 році отримав диплом бакалавра з електромеханіки, а в 2000 році по закінченню в цьому ж університеті курсу за спеціальністю «Електромеханічні системи автоматизації та електроприводів» отримав диплом спеціаліста інженера-електромеханіки НОМЕР_4, після чого прийнятий на роботу в Дочірнє підприємство з 100% іноземною інвестицією «Сіменс Україна», де працює по даний час, однак через надзвичайні події в деяких районах Донецької області вказане підприємство вимушено було змінити місцеперебування з м. Донецьк до м. Дніпро, у зв?язку з чим переміщений був до м. Дніпро і заявник, а в подальшому поставило питання про тривале відрядження заявника до Австрії, проте через перебування архіву університету в зоні бойових дій на тимчасово окупованій території України відсутня можливість отримати в навчальному закладі документи на підтвердження обставин проходження навчання та підтвердження отримання диплому, що є необхідною умовою проставлення апостилю на цих документах і унеможливлює реалізацію його права на працю.

В судовому засіданні заявник та його представник підтримали свої вимоги у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні змісту заяви.

Заінтересовані особи - ДВНЗ «Донецький національний технічний університет», Міністерство освіти і науки України Управління міжнародного співробітництва та європейської інтеграції, ДП «Інформаційно-іміджевий центр» Міністерства освіти і науки України, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання своїх представників не направили та у поданих заявах клопотали про розгляд справи у відсутності їх представників, що відповідно до ст. 235 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у відсутності цих осіб.

Свідок ОСОБА_3, будучи допитаним судом під присягою, в судовому засіданні показав, що працює в ДП «Сіменс Україна» разом з заявником. З 1991 по 1996 рік проходив навчання в Донецькому державному технічному університеті, в тому числі на останньому курсі навчався в учбовому корпусі, де часто бачив ОСОБА_1, якого запам'ятав через незвичний гучний голос, та з яким вони проходили підготовку в одних аудиторіях, зокрема, комп?ютерному кабінеті, який був один, а в подальшому через декілька років вони стали разом працювати на одному підприємстві. Також в університеті на військовій кафедрі отримав військовий квиток і звання лейтенанта.

Свідок ОСОБА_4, будучи допитаним судом під присягою в судовому засіданні показав, що працює інженером в ДП «Сіменс Україна» в м. Дніпрі (після переміщення з м. Донецьк через військові дії). З 1995 року по 1999 рік навчався в Донецькому державному технічному університеті на факультеті «Німецький технічний факультет», де в 1998 року отримав диплом спеціаліста, а в 1999 році - диплом магістра, де випускалася лише 1 група на рік, тому студенти усіх курсів з першого по останній знали один одного і постійно стикалися, оскільки навчання проходило в одних і тих же аудиторіях, де він познайомився з ОСОБА_1, якого весь курс запам?ятав через незвичний гучний голос. Також свідок показав, що на військовій кафедрі отримав військовий квиток і звання молодшого лейтенанта.

Свідок ОСОБА_5, будучи допитаною судом під присягою, в судовому засіданні показала, що навчалася з 1995 по 2000 роки в Донецькому державному технічному університеті в групі №195 з 2-го курсу разом з ОСОБА_1 в одній групі. В 1999 році вони разом отримали диплом бакалавра, потім на 5-му курсі були разом на переддипломні практиці в м. Магдебург, після чого захищали диплом у червні 2000 року та вона отримала диплом спеціаліста, а ОСОБА_1 диплом спеціаліста з відзнакою. Після чого деякий час працювали на одному підприємстві в м. Донецьк. Також свідок показала, що отримала диплом НОМЕР_7

Суд, вислухавши пояснення заявника та представника, показання свідків, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що паспортом громадянина України НОМЕР_3 документований ОСОБА_1 Центрально-Міським РВ Макіївського в Донецькій області 13 березня 1997 року (а.с.6-10).

Диплом бакалавра з відзнакою НОМЕР_2, виданий Донецьким державним технічним університетом на підставі рішення Державної екзаменаційної комісії від 29 червня 1999 року про закінчення у 1999 році повного курсу за освітньо-професійною програмою з професійним спрямуванням електромеханіка ОСОБА_1 (а.с.15). До цього диплому також виданий додаток НОМЕР_2 з оцінками, обсягом годин та переліком дисциплін навчання (а.с.16).

Диплом спеціаліста з відзнакою НОМЕР_4, виданий Донецьким державним технічним університетом на підставі рішення Державної екзаменаційної комісії від 09 червня 2000 року про закінчення Донецького державного технічного за спеціальністю «Електромеханічні системи автоматизації та електроприводів» з присвоєнням кваліфікації спеціаліста інженера-електромеханіка ОСОБА_1 (а.с.18). До цього диплому також виданий додаток НОМЕР_4 з оцінками, обсягом годин та переліком дисциплін навчання (а.с.19).

Крім того, за даними військового квитка НОМЕР_5, виданого 01 червня 2001 року військовим комісаром Центрально-Міського РВК м. Макіївка Донецької області, заявник пройшов військову підготовку при Донецькому державному технічному університеті в 1999 року, ВОС-042100 та йому присвоєне військове звання лейтенант наказом МОУ №422 від 07 липня 2000 року (а.с.21).

За даними трудової книжки заявника НОМЕР_6, заповненої 05 червня 2001 року, яка на час розгляду справи містить всього 12 записів, перший запис внесений про навчання в Донецькому державному технічному університеті з 1995 по 2000 роки, навчання в магістратурі Німецького технічного факультету Донецького державного технічного університету - диплом НОМЕР_2, диплом НОМЕР_4, довідка №38.8-20 від 06.06.2001 (а.с.23-28). Згідно запису №11 від 01 жовтня 2014 року заявник наказом філії «Східна» Дочірнього підприємства з 100%-ою іноземною інвестицією «Сіменс Україна» №230-кд від 01 жовтня 2014 року у зв?язку із структурною реорганізацією переміщений провідним інженером групи апаратного забезпечення відділу інженерних рішень департаменту «Автоматизація промисловості, безперервні процеси та приводи». Згідно запису №12 від 01 квітня 2015 року наказом №45-кд від 27 березня 2015 року заявника переведено провідним інженером групи апаратного забезпечення відділу інженерних рішень РП «Дніпро-індустріальний» м. Дніпропетровськ (а.с.27-28).

Також заявник подав суду в копії медичну довідку форми №086/у від 15 травня 1995 року, видану міськлікарнею №3 (м. Донецьк), яку він отримав і подавав для вступу до навчального закладу - Донецького державного технічного університету (а.с.14).

Разом з тим, на звернення до Міністерства освіти і науки України заявнику у липні 2016 року відмовлено у засвідченні освітніх документів (диплому НОМЕР_4 від 09 червня 2000 року) апостилем у зв?язку з надзвичайними подіями в деяких районах Донецької та Луганської областей, про що свідчить лист Управління міжнародного співробітництва та європейської інтеграції Міністерства освіти і науки України від 29 вересня2016 року за №7-18-746-16 (а.с.33-34), та обставини чого підтверджуються довідкою ДВНЗ «Донецький національний технічний університет», що згідно Статуту є правонаступником Донецького державного технічного університету, за №1-2/982 від 19 липня 2016 року про відсутність доступу до архівів документів, що залишились на території м. Донецька у зв?язку з проведенням антитерористичної операції на території міста Донецька (а.с.30), наказом Міністерства освіти і науки Україн №1129 від 03 жовтня 2014 року «Про організацію освітнього процесу у Донецькому національному технічному університеті», згідно якого вказаний університет до завершення збройного конфлікту та території м. Донецьк проводить діяльність на базі Красноармійського індустріального інституту, починаючи з 03 листопада 2014 року (а.с.57).

Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом ч.2 ст. 256 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Судом встановлено, що внаслідок проведення антитерористичної операції та збройного конфлікту в м. Донецьк, де розташований архів ДВНЗ «Донецький національний технічний університет», який є правонаступником Донецького державного технічного університету, заявник не може засвідчити освітні документи апостилем для відрядження до Австрії від ДП з 100-ою іноземною інвестицією «Сіменс Україна», що об?єктивно знайшло підтвердження письмовими доказами та показами свідків, які підтвердили обставини направлення підприємством заявника як спеціаліста до Австрії у відрядження.

Відповідно, встановлення юридичного факту навчання та отримання диплому спеціаліста має юридичне значення для реалізації заявником свого права на працю, гарантованого ст. 43 Конституції України.

При цьому належить прийняти до уваги роз'яснення п.1 постанови пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», про те, що суд може встановлювати факти, які й за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав (наприклад, для вирішення питання про наявність права на спадщину у особи, яка законодавством України не віднесена до кола спадкоємців за законом, тощо).

Виходячи з наведеного, з огляду на встановлені дійсні обставини проходження заявником навчання на денному відділенні Донецького державного технічного університету та отримання документу про освіту - диплому НОМЕР_1, а також встановлення обставин неможливості отримання підтвердження освітніх документів в інший спосіб через перебування архіву на тимчасово окупованій території м. Донецька, залежність від такого юридичного факту реалізації права заявника на працю, встановлення відсутності спору про право, суд вважає можливим встановити факт навчання заявника в період з 1995 року по 2000 рік в Донецькому ДТУ та отримання диплому спеціаліста серії НОМЕР_1 від 09 червня 2000 року за спеціальністю «Електричні системи автоматизації та електроприводів», що знайшло підтвердження зібраними у справі доказами, оціненими кожний окремо та в сукупності і взаємозв'язку на належність, допустимість, достовірність і достатність, ухваливши за встановлених обставин рішення про задоволення заяви у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 256, 259, 212, 215, 218, 222 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 навчався в період з 1995 року по 2000 рік в Донецькому державному технічному університеті та отримав диплом спеціаліста серії НОМЕР_1 від 09 червня 2000 року про закінчення Донецького державного технічного університету за спеціальністю «Електричні системи автоматизації та електропривод».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Колесніченко