У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Конріл» про стягнення невиплаченої заробітної плати,

в с т а н о в и в:

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому, неодноразово уточнивши свої позовні вимоги, просив: визнати протиправними дії відповідача, які порушили його трудові права; визнати дії відповідача протиправними щодо порядку його прийняття та звільнення на роботі; зобов'язати відповідача змінити дату його працевлаштування з 21 червня 2012 року на 11 червня 2012 року та стягнути заробітну плату за цей період; зазначити в рішенні засновника, власника підприємства «Конріл», а не саме ДП «Конріл»; визнати дії відповідача протиправними щодо порушення його права на винагороду не нижче встановленого законом мінімуму, права на відпочинок, права на здорові та безпечні умови праці, права на управління підприємством, права на соціальне забезпечення за віком, у випадках втрати працездатності; повідомлення працівника про такі дані, що належать до періоду за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати; невиплата йому грошової компенсації на придбання лікувально-профілактичного харчування, молока або рівноцінних йому харчових продуктів; не оформлення листа відрядження при виїзді до м. Жовті Води кожного місяця; не виплачену йому заробітну плату за період з 11 червня 2012 року по 21 червня 2012 року та невірний запис дати прийняття його на роботу; невиплачену йому заробітну плату за період з 11 червня 2012 року по 28 квітня 2014 року; стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати з урахуванням компенсації та індексації в сумі 98 788,20 грн, компенсацію за 2012-2014 роки за тарифну неоплачену відпустку в сумі 4 881,62 грн, матеріальну шкоду за проїзд, друк і поштові послуги у сумі 200 грн; скасувати наказ від 05 листопада 2013 року № ДН/К-000057 про звільнення; змінити дату працевлаштування на ДП «Конріл» з 21 червня 2012 року на 11 червня 2012 року і зробити належним чином запис у трудовій книжці; змінити дату його звільнення з посади торгового представника з 05 листопада 2013 року на 01 жовтня 2015 року за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням, так як власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору; стягнути з відповідача вихідну допомогу при звільненні у розмірі не менше тримісячного середнього заробітку; стягнути з відповідача не нараховані кошти по наданим листам непрацездатності АГГ № 218263, АГГ № 163033, АГГ № 191441, АГЕ № 604002, АГГ № 218392, АГГ№ 218417, АВЮ № 329736, АГЕ № 708286, АГЕ № 708334, АГМ № 776503, АГМ № 636030, АГМ № 716352, АГМ № 65623 та моральну шкоду у розмірі 105 тис. грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2 звернувся в касаційній скарзі з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 жовтня 2015 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року, посилаючись на поважність причин його пропуску.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, правильно встановивши обставини справи та надавши їм відповідну оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо стягнення заробітної плати за час затримки її виплати та компенсації за невикористані відпустки, суд виходив із того, що вони не підтверджені допустимими доказами, зазначені позивачем обставини наявності заборгованості із заробітної плати в сумі 15 364,14 грн та боргу за невикористані дні відпустки в сумі 2 440,81 грн та не нарахування коштів за листками непрацездатності не підтверджуються доданими до заяви документами, оскільки за вказаний у позовній заяві період роботи позивачу регулярно нараховувалась та виплачувалась заробітна плата у передбаченому трудовим договором розмірі або у розмірі, який не був нижчим законодавчо-визначеного розміру мінімальної заробітної плати, що підтверджується наданою відповідачем довідкою про доходи та утримання.

Вирішуючи спір щодо вимог про зміну дати працевлаштування позивача, суд виходив із того, що заява про прийняття позивача на роботу від 11 червня 2012 року подана та прийнята відповідачем 21 червня 2012 року, на підставі її видано наказ №22-к від 21 червня 2012 року, з яким позивач був ознайомлений.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо скасування наказу про звільнення позивача, суд виходив з того, що зазначені у заяві посилання на наявність декількох форм наказів та інші підставі не можуть бути підставою для скасування наказу, виданого у відповідності до норм діючого законодавства.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 жовтня 2015 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Дочірнього підприємства «Конріл» про стягнення невиплаченої заробітної плати.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов