АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 758/608/17-ц Головуючий у суді першої інстанції: Роман О.А.
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/5466/17 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Панченка М.М.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою Осиченко СніжаниВолодимирівни - представника Київського міського центру зайнятості Державної служби зайнятості Міністерства соціальної політики України на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року про повернення позовної заяви у цивільній справі за позовом Київського міського центру зайнятості Державної служби зайнятості Міністерства соціальної політики України до ОСОБА_6 про стягнення коштів.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У січні 2017 року Київський міський центр зайнятості звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення коштів.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року позовну заяву Київського міського центру зайнятості Державної служби зайнятості Міністерства соціальної політики України повернуто позивачеві з підстав невиконання вимог закону, визначених в ухвалі Подільського районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року про залишення позовної заяви без руху.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи до суду першої інстанції для відкриття провадження, мотивуючи тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначила, що судом першої інстанції не враховано, що Київський міський центр зайнятості є органом Державної служби зайнятості, на який покладаються функції робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у місті Києві, а тому на підставі п.18 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», Київський міський центр зайнятості звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву Київського міського центру зайнятості Державної служби зайнятості Міністерства соціальної політики України, суд першої інстанції виходив із того, що у строки вказані в ухвалі про залишення позову без руху, позивачем не усунуті недоліки, що є підставою для повернення заяви.

Однак, з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки суд допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п'ятою статті 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина п'ята статті 119 ЦПК), не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК).

При здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року N 3674-VI "Про судовий збір"(далі - Закон N 3674-VI), а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

З матеріалів справи вбачається, що 12 січня 2017 року Київський міський центр зайнятості Державної служби зайнятості Міністерства соціальної політики України звернувся з позовом до ОСОБА_6 про стягнення коштів.

Залишаючи без руху позовну заяву Київського міського центру зайнятості, з наступним її поверненням, суд першої інстанції виходив із того, що до позовної заяви не надано доказів оплати судового збору за ставками, встановленими Законом України «Про судовий збір», при цьому за висновками суду першої інстанції Київський міський центр зайнятості Державної служби зайнятості Міністерства соціальної політики України не звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 18 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки не відноситься до органу Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Перевіряючи подані матеріали позовної заяви, а також додержання судом першої інстанції вимог процесуального законодавства, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України «Про судовий збір» встановлено, що за подання заяв, скарг до суду на всій території України справляється судовий збір.

Згідно зі статтею 5 Закону «Про судовий збір» визначено пільги щодо сплати судового збору, відповідно до якої від його сплати звільняються позивачі за подання окремих позовів, а також деякі категорії осіб, визначені законом, незалежно від виду позову.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016, № 1774-VIII» частину першу статті 5 пільги щодо сплати судового збору доповнено пунктами 18 - 20 такого змісту: "18) Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України». Цей закон набрав чинності з 01 січня 2017 року.

Відповідно до частини третьої статті 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Таким чином починаючи з 01 січня 2017 року Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України звільняються від сплати судового збору.

У відповідності до положення «Про Київський міський центр зайнятості» Київський міський центр зайнятості (далі - центр) є органом державної служби зайнятості, на який покладаються функції робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у місті Києві. Центр

підпорядковується та підзвітний Державному центру зайнятості - виконавчій дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Таким чином на Київський міський центр зайнятості покладено функції робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у місті Києві.

Отже, на момент звернення до суду з позовною заявою позивач Київський міський центр зайнятості Державної служби зайнятості Міністерства соціальної політики України звільнявся від оплати судового збору (станом на січень 2017 року) згідно з чинною редакцією пункту 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про те, що особа, яка подала позовну заяву ( Київський міський центр зайнятості), не звільнена від сплати судового збору.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвалу суду в частині повернення позовної заяви Київського міського центру зайнятості не можна вважати законною та обґрунтованою, вона підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалу в частині повернення Київському міському центру зайнятості Державної служби зайнятості Міністерства соціальної політики України сплаченого судового збору в сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.00 коп. по платіжному дорученню № 9451 від 23 грудня 2016 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Осиченко Сніжани Володимирівни - представника Київського міського центру зайнятості Державної служби зайнятості Міністерства соціальної політики України задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 20 лютого 2017 року в частині повернення позовної заяви Київського міського центру зайнятості скасувати і передати питання на розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: