Справа № 442/1833/17
Провадження № 2/442/1066/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2017 р. Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі

головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобич цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Від позивача надійшла заява про забезпечення позову до набрання рішення законної сили шляхом накладення арешт на 64/100 частини квартири загальною площею 39,9 кв.м., житловою площею 31,2 кв.м. яка розташована за адресою АДРЕСА_1 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовні цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження. В обґрунтування такої заяви, позивач посилається на те, що відповідач протягом тривалого часу не виконує покладені на нього зобовязання, не здійснює щомісячних погашень кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість. У банку відсутні підстави вважати, що відповідачем будуть припинені недобросовісні дії щодо виконання обовязків перед кредитором.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь в справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача, щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв'язку між заходом, щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вимога про забезпечення позову шляхом накладення арешт на 64/100 частини квартири загальною площею 39,9 кв.м., житловою площею 31,2 кв.м. яка розташована за адресою АДРЕСА_1 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовні цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, на стадії відкриття провадження по справі є передчасним заходом, зважаючи, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

в задоволенні заяви ПАТ «ПриватБанк» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції.

Суддя О.Б. Нагірна