Справа № 296/230/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

при секретарі Галіцькій А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі подання старшого державного виконавця Корольовського ВДВС м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В :

Старший державний виконавець Корольовського ВДВС м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_1 звернулася до суду з поданням, в якому зазначила, що у відділі на виконанні перебуває виконавче провадження №1499/28/2016 з примусового виконання виконавчого листа №274/5309/15ц, виданого Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на дітей: ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_6 Нікіту Олександровича у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.11.2015р., до досягнення дітьми повноліття. Зараховано у розмір стягнутих аліментів, добровільно сплачені аліменти за період з 23.11.2015р. по день ухвалення рішення в сумі 1429 грн. 18 коп. Державний виконавець зазначила, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, на виклики державного виконавця не з'являється.

Згідно зі ст.377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає таке подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Представник Корольовського ВДВС м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Пунктом 2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Пунктом 19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до Судової практики Верховного Суду України від 01.02.2013 року щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). З метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно боржник свідомо ухиляється від виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Слід вказати, що у поданні не зазначено підстав та доказів того, що боржник має намір виїхати за межі України, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Крім того, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, державний виконавець не надала доказів того, що постанова про відкриття виконавчого провадження направлялась боржнику рекомендованим листом з повідомленням та отримана останнім, вчинено всі дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», спрямовані на примусове виконання рішення суду, зокрема, відсутні докази звернення стягнення на грошові кошти боржника, інші види майна. Також, не надано доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання постанови, що боржник, отримавши виклик державного виконавця, не з'являвся на вимогу останнього до ДВС, тобто ухилявся від виконання судового рішення.

Враховуючи наведене, подання державного виконавця є необґрунтоване, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання старшого державного виконавця Корольовського ВДВС м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О. П. Сингаївський