Справа № 509/4171/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.

при секретарі Осадченко С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому зазначила, що їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 19.10.2016 року, укладеному між нею та відповідачем та який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 904 належить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою:Одеська область, Овідіопольській район, с. Лиманка, ж/м Чорноморка-2, вул. Арцизська 5/19.

Одночасно укладено та підписано договір купівлі-продажу земельної ділянки за місцем розташування вищевказаного жилого будинку.

За зазначеною адресою зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2

Позивачка посилаючись на те, що правові підстави реєстрації місця проживання відповідача за зазначеною адресою відсутні, просить суд позбавити ОСОБА_2 права користування зазначеним житловим будинком та зобовязати орган реєстрації місцевого самоврядування Овідіопольського району Одеської області (Департамент надання адміністративних послуг) зняти відповідача. з реєстраційного обліку.

Позивачка в судове засідання не з"явилася, але від її представника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з"явився, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Так судом встановлено, що 19.10.2016 між ОСОБА_1 Михайлвною та громадянином ОСОБА_4 ОСОБА_2 Андрийовичом, реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_1, укладено договір купівлі-продажу приватного будинка розташованого за адресою: Одеська область, Овідіопольській район, с. Лиманка, ж/м Чорноморка-2, вул. Арцизська 5/19.

Договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за № 904 від 19.10.2016.

Одночасно укладено та підписано договір купівлі-продажу земельної ділянки за місцем розташування вищевказаного жилого будинку.

Таким чином, ОСОБА_1. у встановленому законом порядку набула право власності та користування на вищевказаний будинок, а право власності та користування будинком за ОСОБА_2, відповідно припинилося.

Відповідно до Домової книги у будинку по вул. Арцизької 5/19 значиться зареєстрованим ОСОБА_2.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається, своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону від 17.07.1997 № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст.150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї ссімо, інших осіб.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім'ї власника будинку користуватись цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім'ї якого вони є; із припиненням права власності особи втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім'ї.

Таким чином, у звязку із припиненням права власності на будинок ОСОБА_2 втратив право користування житловим будинком.

Водночас відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як впливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має права вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таким вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином суд вважає, що слід усунути позивачці перешкоди в користуванні її власністю шляхом зняття ОСОБА_5 з реєстраційного обліку у приватному будинку розташованого за адресою: Одеська область, Овідіопольській район, с. Лиманка, ж/м Чорноморка-2, вул. Арцизська 5/19.

В частині зобовязання Органа реєстрації місцевого самоврядування Овідіопольського району Одеської області (Департамент надання адміністративних послуг) зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку слід відмовити оскільки орган реєстрації офіційно в цьому позивачу не відмовляв.

Керуючись ст. ст. 16, 311, 319, 321, 346, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 217, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольській район, с. Лиманка, ж/м Чорноморка-2, вул. Арцизська 5/19 .

В іншій частині в задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.І. Бочаров.