Ухвала

іменем україни

15 лютого 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ізмайлової Т.Л.,

суддів: Євтушенко О.І., Євграфової Є.П.,

КадєтовоїО.В., Мостової Г.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу позовом ОСОБА_3 до прокуратури Іванівського району Одеської області, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області про відшкодування моральної шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Одеської області від 24 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до прокуратури Іванівського району Одеської області, Державної казначейської служби України, Головного управління Державної казначейської служби в Одеській області про відшкодування моральної шкоди в розмірі

100 000 грн.

Свої вимоги мотивувала тим, що 20 лютого 2006 року прокуратурою Іванівського району Одеської області була порушена кримінальна справа по факту зловживання нею, як службовою особою ВАТ «Одесаобленерго», службового становища.

У жовтні 2006 року їй пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочину і обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, затверджено обвинувальний висновок і справа відносно неї передана до суду.

Вироком Іванівського районного суду Одеської області від 21 червня

2013 року її виправдано.

Посилаючись на те, що у період з 2006 року по 2013 рік вона незаконно була притягнута до кримінальної відповідальності, у зв'язку з чим зазнала моральних страждань, просила позов задовольнити.

Рішенням Іванівського районного суду Одеської області від 21 вересня

2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування моральної шкоди, завданої незаконної діями органів досудового слідства, прокуратури на користь ОСОБА_3

100 000 грн.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 24 грудня 2015 року рішення Іванівського районного суду Одеської області від 21 вересня

2015 року змінено, зменшено суму стягнутої на користь позивача моральної шкоди зі 100 000 грн до 70 000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду Одеської області від 24 грудня 2015 року і залишити в силі рішення Іванівського районного суду Одеської області від 21 вересня 2015 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішує справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що внаслідок незаконного притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 завдано моральної шкоди, розмір якої судом апеляційної інстанції розраховано, виходячи із мінімальної заробітної плати, яка законодавчо була встановлена у період з жовтня 2006 року по жовтень 2013 року.

Проте погодитись з такими висновками апеляційного суду не можна, оскільки суд їх дійшов із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Встановлено, що 23 жовтня 2006 року позивачці пред'явлено звинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст. 364 ч.2 КК України таобрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

Вироком Іванівського районного суду Одеської області від 21 червня 2013 року, який залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29 жовтня 2013 року і ухвалою Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 вересня

2014 року, позивачку виправдано у зв'язку із відсутністю у її діях складу злочину.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1, 6, 7 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1176 ЦК України право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян (п.1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», далі Закон).

Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках постановлення виправдувального вироку суду (п.1 ст. 2 Закону).

У наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовується (повертається) моральна шкода (п. 5 ст. 3 Закону).

Відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету (ч.1 ст. 4 Закону).

Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом (ч. 3 ст. 13 Закону).

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру (п.17 Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України від 04 березня 1996 року №6/5/3/41, далі Положення).

Встановлено, що у 2015 році мінімальну заробітну плату установлено у місячному розмірі: з 1 січня - 1 218 грн (п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік»).

З ст. 48 Бюджетного кодексу Українивбачається, що в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України операції з коштами державного бюджету.

Казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду (п.п. 5 п.4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженим указом Президента України від 13 квітня 2011 року №460/2011).

Виходячи з комплексного аналізу наведених в рішенні норм шкода завдана громадянинові у випадку постановлення виправдовувального вироку суду відшкодовується державою в повному обсязі, незалежно від вини посадових чи службових осіб органу дізнання, досудового слідстві, прокуратури або суду.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, розмір шкоди має визначатись виходячи з вимог ч. 3 ст. 13 Закону України.

Тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач внаслідок незаконного перебування під слідством протягом 84 місяців в результаті постановлення виправдувального вироку має право на відшкодування моральної шкоди у порядку передбаченому статтею 13 Закону.

Розмір відшкодування моральної шкоди виходячи з 84 місяців перебування позивача під слідством та судом становить на час розгляду справи суму 102 312 грн (84 місяці х 1 218 грн).

З урахуванням зазначеного розрахунку розміру відшкодування, позивач заяв про збільшення позовних вимог не подавала, незважаючи про обізнаність наявності у неї такого права, тому суд виходячи з норми ч.1 ст. 11 ЦПК України вважає належним до стягнення на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.

Законами України про державний бюджет України на відповідний рік встановлено, що ці виплати здійснюються із державного бюджету України Державним казначейством України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду здійснюється Державним казначейством України за рахунок Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 9 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова), у випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Крім того, в абзаці 2 п. 14 Постанови, судам роз'яснено про те, що розмір моральної шкоди в цих випадках визначається з урахуванням обставин справи, але за час незаконного перебування громадянина під слідством чи судом він має бути не меншим однієї мінімальної заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством або судом. Відшкодування моральної шкоди в цих випадках провадиться за рахунок коштів державного бюджету, незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду.

Таким чином, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення сторін у справі, суд першої інстанції дійшов по суті правильного висновку про задоволення позовних вимогвраховуючи межі розгляду справи.

Змінюючи рішення суду першої інстанції та зменшуючи розмір моральної шкоди до 70 000 грн, ухвалене згідно із законом, апеляційний суд дійшов помилкового висновку, що постановлене судом першої інстанції рішення не відповідає вимогам закону.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком, так як він є необґрунтованим і таким, що не відповідає вимогам закону.

За таких обставин, ураховуючи те, що апеляційним судом помилково змінене рішення суду першої інстанції, ухвалене згідно із законом, рішення апеляційного суду на підставі ст. 339 ЦПК Українипідлягає скасуванню із залишенням у силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 24 грудня 2015 року скасувати, а рішення Іванівського районного суду Одеської області від 21 вересня 2015 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Л. Ізмайлова
Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова