УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., Коротуна В.М., МазурЛ.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: орган опіки та піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, служба у справах дітей Стрийської районної державної адміністрації Львівської області, про стягнення аліментів на утримання дитини за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_6, на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 4 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, у якому зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її донька ОСОБА_7, яка перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 За час перебування у шлюбі у ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_8 - ОСОБА_9. Після смерті матері дитина залишилась проживати з нею. Посилаючись на те, що відповідач не виконує передбаченого ст. 180 СК України обов'язку з утримання дитини, з урахуванням уточнень позовних вимог просила стягнути з ОСОБА_5 на свою користь аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_8 - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 2 тис. грн щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 4 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 10 жовтня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-МІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Судами встановлено, що рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 7 лютого 2014 року у справі, яке набрало законної сили, було задоволено позов ОСОБА_5 та ухвалено виключити відомості про нього як батька ОСОБА_8 - ОСОБА_9 з актового запису про її народження № 467, здійсненого 31 серпня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану м. Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції у Львівській області.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із відсутності підстав для стягнення з ОСОБА_5 аліментів на утримання дитини, оскільки останній не є біологічним батьком дитини, відтак не несе обов'язок по її утриманню.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 4 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

В.М. Коротун

Л.М.Мазур