З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Запоріжжя 27 квітня 2017 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.
при секретарі Чернишовій І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, співвідповідач: територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом, -
Позивач звернулася до суду зі своїм вищезгаданим позовом.
В позові вказує, що 20.11.2006 року помер її батько ОСОБА_3
Після його смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно, яке складається із житлового будинку № 135 по вул. Памірській в м. Запоріжжі.
У встановлений законом строк позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину звязку із відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок.
На підставі викладеного позивачка просить суд, після смерті ОСОБА_3 визнати за нею в порядку спадкування за заповітом від 27.02.1997 року право власності на вказаний житловий будинок.
Оскільки відповідач не надав суду інформації щодо його адреси судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за останньою відомою суду адресою його місця проживання.
Крім того, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся і через розміщення на офіційному веб-порталі «Судова влада України» оголошення про дату, час та місце проведення судового засідання.
В судове засідання сторони не явилися, позивач не заявляв суду проти заочного розгляду справи.
В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, ухвалив розглянути справу заочно.
Всебічно зясувавши обставини справи, вивчивши її матеріали, дослідивши надані у справі докази у сукупності, суд дійшов до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Так, 20.11.2006 року помер батько позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього.
За життя ОСОБА_3 належав житловий будинок за адресою: м. Запоріжжя, вул. Памірська, 135, 99, на підставі договору дарування від 25.02.1967 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контори за № 1-1179, та договору купівлі-продажу від 16.11.1967 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Запорізької державної нотаріальної контори за № 1-8895.
У встановлений законом строк позивач звернулась до Пятої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті або день з якого вона оголошується померлою.
Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом від 27.02.1997 року після смерті свого батька, оскільки вищезазначене спадкове майно позивач прийняла згідно зі ст. 1261 та ст. 1269 ЦК України, подавши заяву про прийняття спадщини.
Позивач заяву про відмову у прийнятті спадщини відповідно до ч. 4 ст. 1273 ЦК України не подавала.
Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво на право на спадщину.
Однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину звязку із ненаданням правовстановлюючого документу, а саме оригіналів вищевказаних договорів на вказаний житловий будинок.
Натомість, копії названих вище договорів наявні у матеріалах цивільної справи, вони були надані ТОВ «ЗМБТІ» на запит нотаріуса Пятої Запорізької державної нотаріальної контори.
За положеннями ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.
Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.
При цьому від осіб, які беруть участь у справі, відповідних клопотань не надходило, через що, ну думку суду, в силу положень ст. 64 ЦПК України, копії договорів від 25.02.1967 року та від 16.11.1967 року є належними та допустимими письмовими доказами правовстановлюючими документами спадкодавця на спірний житловий будинок.
Окрім позивача інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено.
Вказане достовірно підтверджено матеріалами спадкової справи.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 31, 392, 1217, 1220, 1261, 1269, 1273, 1274, 1278, 1296, 1301 ЦК України ст.ст. 3, 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, співвідповідач: територіальна громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Памірська, 135 - у порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_3, померлого 20.11.2006 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П.В. Зарютін