Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/7855/16 Головуючий у 1 інстанції Троценко Т.А.
№ провадження 22-ц/778/1840/17 Доповідач: Кочеткова І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

Суддів: Гончар М.С.,

ОСОБА_1,

секретар Волчанова І.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_2 України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_2 України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ПАТ «Державний ОСОБА_2 України» (далі ОСОБА_2) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 09 серпня 2013 року між банком та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 2013-36, відповідно до умов якого остання отримала кредит на споживчі цілі в розмірі 28 000 грн. строком до 08 серпня 2016 року зі сплатою за користування кредитом 27% річних. На забезпечення належного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором того ж дня між банком ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з кожною окремо було укладено договори поруки № 2013/36/1 і №2013/36/2, згідно з умовами яких останні відповідають перед ОСОБА_6 за виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором як солідарні боржники в повному обсязі. Внаслідок неналежного виконання відповідачами взятих на себе зобов'язань станом на 27 вересня 2016 року виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 30 058, 82 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 19 444,42 грн., заборгованість за відсотками на суму 10614. 40 грн., інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту і процентів - 5 136, 63 грн., три проценти річних від суми заборгованості 923, 48 грн. Просив стягнуту всю суму боргу з позичальника і поручителів у солідарному порядку.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2017 року позовні вимоги задоволені частково.Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_2 України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» заборгованість за кредитом в розмірі 30058, 82 грн., витрати на оголошення у пресі в сумі 630,00 грн., судовий збір 1378, 00 грн.. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що рішення суду в частині відмови у позові про стягненні інфляційних втрат і 3% річних ухвалено з порушенням норм матеріального права. ОСОБА_6 зазначає, що передбачені ст.625 ЦК України суми не являються пенею та штрафами, а тому положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на спірні про відносини не розповсюджуються.

Представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання апеляційного суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу за його відсутності, направивши суду відповідне письмове клопотання.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в судове засідання апеляційного суду не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, інформація про час і місце судового засідання була розміщена на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua) на сторінці Апеляційного суду Запорізької області у розділі «Інформація для учасників процесів (зона АТО)».

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволеню.

Відповідно ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, а оскільки позивач оскаржує рішення суду тільки в частині відмови у стягненні інфляційних витрат і 3% річних, у відповідності до ч.3 п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», рішення суду переглядається лише в частині про відмову у стягненні інфляційних втрат і 3%річних.

Відмовляючи у задоволенні позову про стягнення з відповідачів інфляційних втрат і 3 процентів річних , суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі проживають в населеному пункті, де проводилась антитерористична операція, а згідно із Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» нараховані боржнику штрафи не підлягають стягненню.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитися з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 09 серпня 2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було укладено договір №2013-36, відповідно до умов якого остання отримала кредит на споживчі цілі в розмірі 28 000 грн. строком на 36 місяців до 08 серпня 2016 року зі сплатою за користування кредитом 27% річних (а.с.5-7).

Того ж дня між ОСОБА_6, ОСОБА_5 і ОСОБА_4 були укладені два договори поруки №№ 2013-36/1 в 2013-36/2, за якими поручителі зобовязалися відповідати перед ОСОБА_6 за виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором як солідарні боржники в повному обсязі. Пунктом 10.1.1 договорів поруки передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками та діє протягом тридцяти років з моменту підписання договору, але в будь-якому разі до повного виконання зобовязання за кредитним договором та зобовязань поручителя за цим договором (а.с.8-12)

У зв'язку з невиконанням кредитних зобов'язань позичальником утворилася заборгованість станом на 27 вересня 2016 року в сумі 30 058, 82 грн., з яких: прострочена заборгованість за кредитом 19 444, 42 грн., прострочена заборгованість за процентами 10 614, 40 грн., інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту і відсотків 5 136, 63грн., три проценти річних від суми заборгованості 923, 48 грн. (а.с.14-21).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах. встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивачем виконані свої зобов'язання перед відповідачем шляхом надання грошових коштів. Свій обов'язок щодо погашення кредиту відповідач не виконав, не сплачував вказані суми у повному обсязі.

Згідно із ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошей у строк і в порядку встановленому договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Відповідно до п.9.1. кредитного договору у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за договором, позичальник відшкодовує кредитодавцю завдані ним збитки в повному обсязі понад неустойку (штраф, пеню), які передбачені договором.

Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу і 3% річних входять до складу грошового зобов'язання, у зв'язку з невиконанням кредитних зобов'язань позичальником станом на 27 вересня 2016 року ОСОБА_6 здійснені інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту 3 474,30 грн., інфляційні нарахування на суму прострочених процентів 1662,23 грн., 3% річних на прострочений кредит на суму 607, 50 грн. і 3% річних на суму прострочених процентів 315, 98 грн., а всього ОСОБА_6 нараховано 5 136, 63 грн. інфляційних нарахувань і 923, 48 грн. 3% річних.

Вказані суми заборгованості у відповідності до ст.ст.625, 559 ЦК України підлягають стягненню з боржника і з кожного із поручителів окремо у солідарному порядку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, та порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

За вказаних обставин рішення суду першої інстанцій в оскаржуваній частині на підставі ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового про - стягнення з боржника і з кожного із поручителів окремо у солідарному порядку інфляційних втрат і 3% річних, а також компенсації судових витрат зі сплати судового збору у суді апеляційної інстанції по 505, 27 грн. з кожного.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалося і судом апеляційної інстанції не переглядалося.

Керуючись ст. ст.303, 307,309,313,317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_2 України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити.

Заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 лютого 2017 року по цій справі в частині відмови у задоволенні позову про стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_2 України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» задовольнити.

Стягнути солідарно з боржника ОСОБА_3 та з поручителів ОСОБА_4, ОСОБА_5 з кожної окремо як солідарних з ОСОБА_3 боржників на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_2 України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» 5 136, 63 грн. (пять тисяч сто тридцять шість гривень 63 коп.) інфляційних нарахувань на визначену станом на 27 вересня 2016 року заборгованість за кредитним договором №2013-36 від 09 серпня 2013 року, і 923, 48 грн. (девятсот двадцять три гривні 48 коп) 3% річних, нарахованих станом на 27 вересня 2016 року за прострочення виконання грошових зобовязань за кредитним договором №2013-36 від 09 серпня 2013 року.

Стягнути ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_2 України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» по 505, 27 грн. (пятсот пять гривень 27 коп.) компенсації судових витрат зі сплати судового збору у суді апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалося і судом апеляційної інстанції не переглядалося.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: