Справа № 308/1712/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області, Великолазівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою до Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області, Великолазівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, а саме: заява повинна містити найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Відповідно до пункту 2, 10 частини 1 статті 80 ЦПК України, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - ціна позову визначається вартістю майна, а у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру, а саме визнати за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, на території Великолазівської сільської ради (урочище Качанівка, садове товариство Книголюб, земельна ділянка 38), проте всупереч п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява не містить ціни позову.

Крім цього, представник позивача ОСОБА_2 звертається до суду з позовною заявою до двох відповідачів, а саме до Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області та Великолазівської сільської ради, однак всупереч п. 3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України у даній заяві відсутній зміст позовних вимог до зазначених у ній відповідачів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

Статтею 344 ЦК України встановлено , особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред'явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять, а на рухоме майно - через п'ять років з часу спливу позовної давності. Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Земельний кодекс України статтею 119 встановлює, що громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом. Передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом. Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений ст. 118 Земельного кодексу України.

В порушення вимоги пунктів 5, 6 ч. 1 ст. 119 ЦПК України, в позовній заяві не викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги . Зокрема, позивач не зазначає у чому саме полягає його добросовісне користування земельною ділянкою (оплата земельного податку, подання заяви на адресу уповноваженого органу про закріплення за громадянином цієї ділянки тощо). Крім цього, позивачем не долучено підтвердження того, що земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, на території Великолазівської сільської ради (урочище Качанівка, садове товариство Книголюб, земельна ділянка 38) не використовується та не перебуває у власності інших фізичних чи юридичних осіб. У матеріалах справи також відсутні відомості про те, що позивач звертався до органу державної влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування вищезазначеної земельної ділянки.

Разом з тим, позивачем вказані обставини не зазначені та відповідних документів до позовної заяви не додано.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви з подачею її до суду в новій редакції з врахуванням вимог ст. 119 ЦПК України.

Згідно ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву (заяву, скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (заявника, скаржника) і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач (заявник, скаржник) відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява (заява, скарга) вважається поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи наведене вважаю, що провадження у справі неможливо відкрити до усунення вказаних недоліків, а тому позовну заяву слід залишити без руху, а позивачу надати строк для їх усунення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, в інтересах якої діє ОСОБА_2, до Ужгородської районної державної адміністрації Закарпатської області, Великолазівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви до 28 лютого 2017 року, але не більше трьох днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що інакше заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3