Справа № 405/7936/16-ц
Провадження №2/405/1661/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року. Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Шумейко Ю.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з даним позовом до відповідача ОСОБА_3, в якому просить визнати такими, що не відповідають дійсності та принижують його честь, гідність та ділову репутацію, поширені відповідачем відомості про вчинення ним (позивачем) кримінального правопорушення (злочину); зобовязати відповідача припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності і ділової репутації відносно нього (позивача), шляхом спростування недостовірної інформації у такий же спосіб, який вона була поширена, через Кіровоградський відділ поліції ГУНП; а також, стягнути з відповідача на його (позивача) користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 52 200 грн. 00 коп.

Позивачем ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді на підставі п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України, за вх.№ 10919 від 16 травня 2017 року, яка підтримана в судовому засіданні позивачем та його представником ОСОБА_2, та яка мотивована тим, що 30 вересня 2016 року Ленінським районним судом м. Кіровограда у складі головуючої судді Іванової Л.А. по справі № 405/8730/15-ц, провадження № 2/405/2210/15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, яким було відмовлено позивачу в задоволенні позову було ухвалено незаконне, злочинне рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що підтверджується ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 13 лютого 2017 року, якою відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на зазначене рішення суду першої інстанції та на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області. Також зазначив, що в зазначеному судовому рішенні не взято до уваги та не мотивовано, чому не взято до уваги пояснення матері ОСОБА_4 від 11.01.2012 року, його (позивача) пояснення від 11.01.2012 року, поснення і заява ОСОБА_2 від 11.01.2012 року, пояснення ОСОБА_3 від 11.01.2012 року, заяву його (позивача) від 09.08.2016 року. З викладеного вище, позивач вважає, що виникли обставини, які викликають сумніви в обєктивності та неупередженості судді, та винесення суддею рішення по справі №405/7936/16-ц не на його (позивача) користь.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначив, що, по-перше, йдеться про суб»єктивний підхід, для того, щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб»єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосовувати об»єктивний підхід, метою якого є пересвідчитись, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об»єктивної безсторонності тісно пов»язані між собою (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «ОСОБА_2 проти Швейцарії», а також «Дактарас проти ОСОБА_4»).

Відповідно до ч.1 ст.6, ч.1 ст.7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

В свою чергу, положеннями Цивільного процесуального кодексу України передбачено процесуальне право осіб, які беруть участь у справі, заявити відвід судді, в провадженні якого знаходиться справа, при цьому, відповідно до ч.3 ст.23 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявлений до початку з»ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Підстави для відводу судді визначені ст.20 ЦПК України, при цьому, відповідно до п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Вказані позивачем в заяві про відвід від 16 травня 2017 року підстави для відводу судді (п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України), які повязані з ухваленням суддею Івановою Л.А. 30 вересня 2016 року рішення по справі № 405/8730/15-ц, провадження № 2/405/2210/15, яким позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди в розмірі 63 388 грн. 00 коп., - залишено без задоволення, та, відповідно ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 12 січня 2017 року, зазначене рішення залишено без змін, та які зводяться до того, що позивач не погоджується з зазначеним рішенням суду від 30 вересня 2016 року, фактично зазначаючи в заяві про відвід, в чому, на його думку, полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення, ухваленого за його позовом по справі №405/8730/15-ц, неправильного, на думку позивача, дослідження судом доказів по справі та їх оцінки, у зв»язку з чим, незгода позивача з ухваленням суддею в порядку ч.3 ст.208 ЦПК України судового рішення по справі за його позовом, не свідчить про упередженість судді та не може бути підставою для відводу, більш того, позивач скористався наданим йому правом відповідно до ст.13 ЦПК України на апеляційне та на даний час касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції від 30 вересня 2016 року, та ухвали апеляційного суду Кірорвоградської області від 12 січня 2017 року.

Окрім того, відзначається, що позивач ОСОБА_1 15 березня 2017 року звертався з заявою про відвід судді з підстав п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України, зазначаючи в заяві ті ж самі підстави, що і в заяві від 16 травня 2017 року, суть яких зводиться до незгоди з винесеним по справі №405/8730/15-ц судовим рішенням від 30 вересня 2016 року та за наслідками розгляду якої (заяви про відвід) винесена ухвала про відмову в задоволенні заяви позивача про відвід судді Іванової Л.А. по справі №405/7936/16-ц.

Також відзначається, що відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов»язки.

Будь-які інші обєктивні та дійсні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості та необ»єктивності судді позивачем в заяві про відвід судді не наведено, на підставі чого в задоволенні заяви про відвід судді Іванової Л.А. по цивільній справі №405/7936/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,- позивачу слід відмовити.

Керуючись ст.ст.20, 23 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Івановій Лілії Андріївні по цивільній справі №405/7936/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,- відмовити.

Судовий розгляд цивільної справи №405/7936/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди,- продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова