АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Височанської Н. К., Литвинюк І. М.

секретар Тодоряк Г.Д.,

за участю позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника позивача ОСОБА_6, представника відповідача ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 до ОСОБА_15, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_16, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення самочинно збудованої споруди за апеляційною скаргою ОСОБА_15 на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2017 року,

встановила:

У березні 2017 року ОСОБА_17 та ОСОБА_18, які діють в інтересах позивачів ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 звернулися до суду з названим позовом до ОСОБА_15

Також у заяві про забезпечення позову просили заборонити відповідачу й третій особі здійснювати будівництво та експлуатацію незавершеного будівництва прибудови літери «А» по вулиці Шкільна, 1 в м. Чернівці, та передавати право будівництва чи експлуатації цього обєкту будь-яким іншим особам до набрання законної сили рішення суду у даній справі.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2017 року заяву задоволено.

Заборонено відповідачу ОСОБА_15 та третій особі ОСОБА_16 здійснювати будівництво та експлуатацію незавершеної будівництвом прибудови літери «А» по вулиці Шкільна, 1 в м. Чернівці, будівництво якої здійснюється на земельній ділянці по вул. Шкільній, 1 в м. Чернівці (кадастровий номер :06:004:0094) та передавати право будівництва чи експлуатації цього обєкту будь-яким іншим особам до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_15 просить зазначену ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви позивачів про забезпечення позову відмовити.

Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову в повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що вона є обґрунтованою.

З таким висновком повністю погодитися не можна, оскільки суд дійшов його внаслідок порушення норм процесуального права, що є підставою для зміни оскаржуваної ухвали в частині обсягу задоволення заяви про забезпечення позову та способу забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову (ч. 1).

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч. 3).

Згідно зі ст. 152 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов'язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам;

8) встановленням обовязку вчинити дії щодо унеможливлення доступу користувачів мережі Інтернет до обєктів права інтелектуальної власності, правомірність використання (розміщення) яких у мережі Інтернет є предметом спору.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі постанова Пленуму № 9), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Предметом спору у справі є вимоги немайнового характеру усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення споруди, яка будується впритул до житлового будинку, в якому проживають позивачі, у рамках проведення реконструкції приміщення, що знаходиться поруч із житловим будинком.

Тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що позов може бути забезпечено забороною вчинення певних дій.

Пленум Верховного Суду України у постанові Пленуму № 9 роз'яснив, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Отже, метою вжиття заходів забезпечення позову є гарантія виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Зважаючи на предмет спору у справі, вид забезпечення позову заборона вчинення дій, який просили застосувати позивачі у заяві, відповідає позовним вимогам.

З матеріалів справи, пояснень сторін та їх представників вбачається, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

У звязку з цим доводи апелянта про те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу ОСОБА_15 здійснювати добудову незавершеної будівництвом прибудови літера «А» по вулиці Шкільній, 1 в м. Чернівці є необґрунтованими, оскільки завершення добудови вказаної споруди, що за проектом поєднується з основною спорудою, може утруднити знесення вже готової споруди після проведення реконструкції.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги про те, що вжиті заходи забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу ОСОБА_15 здійснювати добудову незавершеної будівництвом споруди порушує права відповідача на здійснення господарської діяльності, реалізації прав власника обєкту нерухомості, є загрозою повного знищення майна внаслідок руйнування під дією атмосферних опадів.

Так, предметом спору є незавершене будівництво, яке не експлуатується, у ньому не здійснюється підприємницька діяльність, а відповідачу не чиняться перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на забезпечення схоронності будівельних матеріалів та конструктивних елементів.

Апелянт посилається на те, що його та третю особу суд не повідомив про розгляд заяви про забезпечення позову, не перевірив тверджень позивачів про статус спірного будівництва, обґрунтованість позовних вимог по суті, здійснення будівництва відповідно до дозволу та проектної документації.

Проте такі доводи є необґрунтованими, оскільки за нормою ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається у день її надходження без повідомлення відповідачів та інших осіб, які беруть участь у справі, а решти доводів стосуються розгляду справи по суті.

Водночас на часткове задоволення апеляційної скарги оскаржувана ухвала підлягає зміні в частині обсягу задоволення заяви про забезпечення позову та способу забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позивачами позов предявлено до одного відповідача - ОСОБА_15, який за твердженням позивачів здійснює самочинне будівництво.

Тому забезпечення позову шляхом заборони третій особі ОСОБА_16 провадити будівництво виходить за межі предмету спору та складу відповідачів, щодо яких можливо застосовувати певні заборони.

Отже, зважаючи на предмет спору на склад осіб, які беруть участь у справі, забезпечення позову в частині вчинення певних заборон до третьої особи є помилковим.

Також помилковим є задоволення заяви про заборону експлуатації незавершеної будівництвом прибудови та передання права будівництва чи експлуатації цього обєкту будь-яким іншим особам.

Предметом спору є знесення незавершеного будівництва, яке не експлуатується.

Що ж до заборони передання права на будівництво іншим особам, то воно за умови заборони такого будівництва відповідачу ОСОБА_15, як власнику, самостійного значення не має, а підстави для обмеження права власника на розпорядження своїм майном, зважаючи на предмет та підстави позову, відсутні.

Вимога позивачів про заборону відповідачу ОСОБА_15 здійснювати будівництво незавершеної будівництвом прибудови фактично зводиться до заборони здійснювати добудову цієї незавершеної будівництвом прибудови, тому саме у такій редакції слід сформулювати спосіб забезпечення позову щодо відповідача ОСОБА_15

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 312 ЦПК України змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що на часткове задоволення апеляційної скарги оскаржувана ухвала підлягає зміні в частині обсягу задоволення заяви про забезпечення позову та способу забезпечення позову. Зокрема, заяву позивачів про забезпечення позову у даній справі слід задовольнити частково: з метою забезпечення позову заборонити відповідачу ОСОБА_15 здійснювати добудову незавершеної будівництвом прибудови літера «А» по вулиці Шкільній, 1 в м. Чернівці, що знаходиться на земельній ділянці по вулиці Шкільній, 1 в м. Чернівці (кадастровий номер :06:004:0094) поряд із житловим будинком № 4 по вулиці Ш. Алейхема в м. Чернівці.

На підстав наведеного та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_15 задовольнити частково.

Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2017 року змінити в частині обсягу задоволення заяви про забезпечення позову та способу забезпечення позову.

Заяву ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 про забезпечення позову у даній справі задовольнити частково.

З метою забезпечення позову ОСОБА_8, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 до ОСОБА_15, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_16, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення самочинно збудованої споруди заборонити ОСОБА_15 здійснювати добудову незавершеної будівництвом прибудови літера «А» по вулиці Шкільній, 1 в м. Чернівці, що знаходиться на земельній ділянці по вулиці Шкільній, 1 в м. Чернівці (кадастровий номер :06:004:0094) поряд із житловим будинком № 4 по вулиці Ш. Алейхема в м. Чернівці.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: Н. К. Височанська

ОСОБА_19