Справа № 202/228/17
Провадження № 2/202/800/2017
14 квітня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,
за участю секретаря - Георгієвських Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №ОВ/88/1 від 01.08.2013 року про встановлення кредитного ліміту до договору про відкриття рахунку, -
Представник ПАТ Банк "Контракт" звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 29.07.2013 року між ПАТ Банк "Контракт" та ОСОБА_1 було укладеного договір № 88/1 про відкриття та обслуговування рахунку фізичної особи з використанням банківської платіжної картки. 01.08.2013 року між ПАТ Банк "Контракт" та ОСОБА_1 укладено договір № ОВ/88/1 про встановлення кредитного ліміту до договору про відкриття рахунку, згідно якого банк встановив по рахунку ОСОБА_1 кредитний ліміт на умовах повернення, строковості, платності, цільового характеру використання у строк з 01.08.2013 року по 31.07.2014 року у розмірі 40 000 грн. зі сплатою процентної ставки у розмірі 29 % річних, комісії за надання коштів, штрафи, пеню та інших комісій, передбачених тарифами. ПАТ Банк "Контракт" свої зобов'язання з договором виконав в повному обсязі. Відповідач з грудня 2015 року припинив виконувати взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим, станом на 27.12.2016 року утворилась заборгованість у сумі 59 270, 35 грн., яку разом із судовими витратами просив стягнути з відповідача.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся згідно з правилами ст. 76 ЦПК України, що підтверджується поштовими повідомленнями.
Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними доказами.
Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
За умовами п. 2.2. договору № ОВ/88/1у випадку, якщо жодна зі сторін не надасть письмове повідомленні іншій стороні про припинення надання кредиту за 10 (десять) календарних днів до закінчення строку його дії, строк надання кредиту пролонгується кожний раз на наступний рік на аналогічних умовах.
За користування кредитом, згідно п. 3.4. договору № ОВ/88/1, держатель окрім процентів за користування кредитом держатель також сплачує комісії за надання коштів, за зняття коштів за рахунок кредиту, штрафи, пеню та інші комісії, якщо такі передбачені Тарифами.
Згідно п. 2.3 договору № ОВ/88/1, Держатель зобов'язувався повернути суму наданого кредиту за період визначений у п. 2.2. договору, сплатити проценти за користування кредитом простроченої заборгованості, можливих штрафних санкцій та пені, що визначені договором та/або тарифами за якими обслуговується банківська платіжна картка.
Також, обов'язок Держателя вчасно погашати заборгованість за кредитом, сплачувати мінімальний платіж, проценти за користування кредитом, штрафні санкції та інші платежі, передбачені цим договором, а також виконувати всі інші обов'язки за цим договором, договором про відкриття рахунку, тарифами та правилами, встановлений п. 4.3.1. Кредитного договору.
Банк свої зобов'язання за Договором №88/1 про відкриття та обслуговування рахунку/рахунків фізичної особи з використанням банківської платіжної картки/карток від 29 липня 2013 року та договору № ОВ/88/1про встановлення кредитного ліміту до договору про відкриття рахунку виконав в повному обсязі, відповідачем з грудня 2015 року припинено виконання зобовязань щодо повернення кредитних коштів та сплати нарахованих процентів за користування кредитом.
На підтвердження своїх доводів представником позивача надано розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором № ОВ/88/1 від 01.08.2013 року, згідно якого заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ Банк "Контракт" станом на 27 грудня 2016 року становить 59 270, 35 грн. з яких: 38 353, 67 грн. складає заборгованість за простроченим кредитом, 9 925, 37 грн. - заборгованість за простроченими процентами, 7 113, 13 грн. - заборгованість по пені за простроченим кредитом та простроченими процентами, 3 175 грн. - інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту та прострочених процентів, 703, 12 грн. - 3% річних від суми простроченого кредиту та прострочених процентів.
Згідно п. 4.10 договору № ОВ/88/1 у випадку невиконання держателем своїх зобов'язань за цим договором та/або при недотриманні правил та/або тарифів банк має право розірвати договір в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це держателя за 10 днів до дати такого розірвання.
Банк звертався до Боржника з Повідомленням - вимогою №613-11-600 від 01 березня 2016 року про дострокове погашення кредиту, яка залишена Відповідачем без відповіді та належного реагування.
Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Згідно з ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вказана позиція з питань практики застосування ст. 625 ЦК України висвітлена в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 р. № 5.
Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого станом на 27.12.2016 року позивачем відповідно до умов договору та положень ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахована заборгованість у розмірі 59 270,35 грн., з яких: 38 353, 67 грн. складає заборгованість за простроченим кредитом, 9 925, 37 грн. - заборгованість за простроченими процентами, 7 113, 13 грн. - заборгованість по пені за простроченим кредитом та простроченими процентами, 3 175 грн. - інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту та прострочених процентів, 703, 12 грн. - 3% річних від суми простроченого кредиту та прострочених процентів (а.с. 18).
У спростування викладеного будь яких доказів відповідачем суду не надано.
Виходячи із вищевикладеного, та враховуючи, що відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати зазначеної суми, або зменшення її розміру судом не встановлено.
Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 1378 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 533, 611, 625, 1054 ЦК України, ст. ст. 11, 15, 27, 30, 60, 61, 88, 169, 212-215, 224-226 ЦПК України, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором №ОВ/88/1 від 01.08.2013 року про встановлення кредитного ліміту до договору про відкриття рахунку задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.П. Слюсар