УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., Попович О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний Банк України» в особі філії публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний Банк України» у м. Черкасах на дії та рішення державного виконавця, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 18 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний Банк України» в особі філії публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний Банк України» у м. Черкасах (далі - ПАТ «Державний експортно-імпортний Банк України» в особі філії ПАТ «Державний експортно-імпортний Банк України» у м. Черкаси; банк) звернулося до суду з указаною скаргою, у якій просило поновити строк на подання скарги та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 42235814, винесену 02 червня 2014 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Канівського міськрайонного управління юстиції (далі - ВДВС Канівського МРУЮ) на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», зобов'язавши державного виконавця поновити виконавче провадження і вжити заходів, спрямованих на виконання рішення суду в повному обсязі.

На обґрунтування скарги банк посилався на те, що 02 червня 2014 року головним державним виконавцем ВДВС Канівського МРУЮ Говорун Д.Я. на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, відкритого з приводу примусового виконання виконавчого листа Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 21 травня 2009 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь банку заборгованості за кредитним договором у сумі 16 819,24 швейцарських франків.

Посилаючись на те, що стягнення заборгованості повинно було відбуватися у валюті отриманого кредиту - швейцарських франках, а не в гривні, проте в ході виконавчого провадження відділом ДВС на рахунок банку перераховувалися кошти саме в гривні, які на виконання умов кредитного договору та рішення суду були конвертовані банком у швейцарські франки згідно існуючого курсу валют, а тому на погашення заборгованості надійшло лише 13 473,00 швейцарських франків, тобто залишок заборгованості згідно рішення суду складав 3346,24 швейцарських франків, у зв'язку із чим не погоджуючись із постановою про закриття виконавчого провадження, банк просив скаргу задовольнити.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року поновлено ПАТ «Державний експортно-імпортний Банк України» в особі філії ПАТ «Державний експортно-імпортний Банк України» у м. Черкасах пропущений з поважних причин строк для подання скарги на дії та рішення ВДВС Канівського МРУЮ в Черкаській області.

У задоволенні скарги ПАТ «Державний експортно-імпортний Банк України» особі філії ПАТ «Державний експортно-імпортний Банк України» у м. Черкасах на дії державного виконавця ВДВС Канівського МРУЮ в Черкаській області Говорун Д.Я. відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 18 травня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Державний експортно-імпортний Банк України» в особі філії ПАТ «Державний експортно-імпортний Банк України» у м. Черкасах задоволено, ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року скасовано, скаргу задоволено.

Визнано неправомірною та скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 42235814, винесену 02 червня 2014 року головним державним виконавцем ВДВС Канівського МРУЮ в Черкаській області на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Поновлено виконавче провадження № 42235814 по виконанню виконавчого листа № 2-192/2009 р., виданого 21 травня 2009 року Канівським міськрайонним судом Черкаської області про стягнення з ОСОБА_3 боргу за кредитним договором № 712107С6 від 26 квітня 2007 року на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний Банк України» в особі філії ПАТ «Державний експортно-імпортний Банк України» в м. Черкаси, зобов'язавши відділ ДВС вжити заходів, спрямованих на виконання рішення суду в повному обсязі.

У іншій частині ухвалу залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, мотивуючи свої доводи порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення на неї банку, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні скарги, виходив з того, що виданий 21 травня 2009 року Канівським міськрайонним судом Черкаської області виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 боргу за кредитним договором в сумі 16 819,24 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ становить 111 833 грн 85 коп., був належним чином виконаний боржником, у зв'язку із чим постановою головного державного виконавця ВДВС Канівського МРУЮ обґрунтовано винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Апеляційний суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та задовольняючи скаргу, виходив з того, що за період часу з 30 липня 2009 року по 30 травня 2014 року на погашення заборгованості, визначеної рішенням суду від 13 квітня 2009 року, надійшло всього 13 473,00 швейцарських франків, а тому врахувавши, що залишок несплаченої заборгованості складав 3346,24 швейцарських франків, суд дійшов висновку про відсутність підстав для закриття виконавчого провадження.

Колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 21 травня 2009 року Канівським міськрайонним судом Черкаської області було видано виконавчий лист № 2-192/2009 на підставі рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13 квітня 2009 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ВАТ «Державний експортно-імпортний Банк України» в особі філії ВАТ «Державний експортно-імпортний Банк України» боргу за кредитним договором № 712107С6 від 26 квітня 2007 року в сумі 16819,24 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ становило 111 833 грн 45 коп. (станом на день ухвалення рішення), в тому числі 15 877,30 швейцарських франків - заборгованості за основним боргом; 827,12 швейцарських франків - процентів за користування кредитом; 18,05 швейцарських франків - плата за управління кредитом; 96,77 швейцарських франків - пеня за прострочення сплати зазначених платежів та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1118 грн 34 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн (а. с. 232-233).

03 червня 2009 року головним державним виконавцем ВДВС Канівського МРУЮ Говорун Д.Я. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню вищевказаного виконавчого листа № 2-192/2009 про стягнення боргу всього на загальну суму 112 982 грн 19 коп., якою одночасно боржнику запропоновано було добровільно сплатити борг в строк до 08 червня 2009 року (а. с. 13).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 28 липня 2009 року була задоволена заява ОСОБА_3 і розстрочено виконання рішення суду першої інстанції від 13 квітня 2009 року терміном на 3 роки 8 місяців шляхом щомісячних стягнень в рівних частинах (а. с. 11).

Ухвалою цього ж суду від 04 вересня 2009 року за заявою ПАТ «Державний експортно-імпортний Банк України» було роз'яснено рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 13 квітня 2009 року у тому, що з ОСОБА_3 на користь банку стягнуто борг за кредитним договором в сумі 16 819,24 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 23 січня 2009 рік становить 111 833 грн 85 коп. (а. с. 12).

02 червня 2014 року головним державним виконавцем ВДВС Канівського МРУЮ Говорун Д.Я. на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, відкритого з приводу примусового виконання виконавчого листа № 2-192/2009, виданого Канівським міськрайонним судом Черкаської області 21 травня 2009 року, у зв'язку з повним фактичним виконанням (а. с. 16).

Згідно з довідкою банку про хід виконання рішення суду від 13 квітня 2009 року, на погашення заборгованості за період часу з 03 червня 2009 року по 12 червня 2014 року до банку відділом ДВС було перераховано суми грошових коштів, які надходили у гривні, перераховувалися банком у швейцарський франк по курсу НБУ на дату надходження, в загальній сумі 114 457 грн 60 коп., які були конвертовані у 13 473,00 швейцарських франків, тобто, зважаючи на резолютивну частину рішення від 13 квітня 2009 року, лише частину боргу від загальної суми 16 819,24 швейцарських франків, і таким чином, залишок заборгованості склав 3346,24 швейцарських франка (а. с. 17),

Відповідно до вимог ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (п. 1 статті 11 Закону). Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Як зазначалося вище, рішенням суду від 13 квітня 2009 року з боржника присуджено до стягнення борг саме в іноземній валюті, а з урахуванням приписів чинного ЦК України, судом зазначений гривневий еквівалент такого боргу з чіткою вказівкою, що це еквівалент суми боргу саме станом на 23 січня 2009 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За умовами укладеного між сторонами кредитного договору № 712107С6 від 26 квітня 2007 року кредит надавався у готівковій формі, шляхом видачі готівкових коштів через касу позивача (п. 2.3.1). Платежі за кредитом здійснюються у валюті кредиту - швейцарських франках. Відповідно до п. 2.4.1 договору позичальник зобов'язаний погасити кредит на рахунок, вказаний у п. п. 2.3.1 цього договору у строк, зазначений в п. 2.1 цього договору. Погашення кредиту відбувається у валюті кредиту щомісяця рівними частинами, починаючи з наступного місяця після одержання кредиту у сумах, визначених графіком погашення кредиту. Строки, передбачені графіком погашення кредиту за договором, є обов'язковими.

Згідно п. 2.7.3 кредитного договору якщо позичальник за згодою банку буде направляти кошти в погашення основного боргу за кредитом в іншій валюті ніж валюта кредиту, то добровільна конверсія (конвертація сум) таких платежів буде здійснюватися за курсом, який встановлений банком за два банківських дні до дати платежу по погашенню кредиту. Якщо після такої конверсії (конвертація) сума у валюті кредиту буде недостатньою для повного погашення заборгованості позичальника за договором, позичальник зобов'язаний сплатити банку суму, якої не вистачає для повного виконання зобов'язань перед банком за договором.

Пунктом 2.7.4 договору визначено, що усі витрати банку, пов'язані з конверсією/конвертацією валют для здійснення платежів за кредитом, несе позичальник (а. с. 5-7).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 21 грудня 2016 року у справі № 6-1672цс16, якщо в зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інше не встановлено договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновком апеляційного суду, що погашення боргу за кредитним договором повинно було здійснюватися позичальником у швейцарських франках як валюті кредиту, а у разі проведення розрахунку позичальником в національній валюті - гривні, платіж мав би бути визначений в такій сумі, яка б відповідала необхідній до погашення частині кредиту у швейцарських франках (відповідно за графіком погашення кредиту); при цьому конвертація суми платежу повинна була здійснюватися за курсом, який встановлений банком за два банківських дні до дати платежу по погашенню кредиту (п. 2.7.3 кредитного договору), у зв'язку із чим суд дійшов обґрунтованого висновку про неправомірність дій державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження № 42235814 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому встановивши, що скарга на дії і рішення ВДВС Канівського МРУЮ була подана начальнику ВДВС у встановлений законом строк, а останнім не надано належного підтвердження поштового вручення копії відповіді за результатом розгляду звернення, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що строк звернення із скаргою пропущений банком з поважних причин і такий підлягає поновленню.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в касаційній скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують, у зв'язку з чим ухвала суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 18 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М. Коротун

Л.М. Мазур

О.В. Попович