АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/549/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 03 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, відділу державної виконавчої служби Чорнобаївського районного управління юстиції про звільнення від сплати аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання непрацездатної повнолітньої дитини, -

в с т а н о в и л а :

В червні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7 , Відділу ДВС Чорнобаївського РУЮ про звільнення від сплати аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини, посилаючись на те, що рішенням Золотоніського місцевого суду від 13 лютого 2002 року стягнуто з ОСОБА_6 аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної дитини дочки ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/5 частина всіх видів заробітку, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 15.08.2001 року щомісяця, до зміни матеріального становища утримувачки аліментів.

Позивач зазначає, що добросовісно сплачував встановлені рішенням суду аліменти, проте на даний час його матеріальний стан змінився, в звязку з виходом на пенсію. Тому не має можливості сплачувати аліменти саме у тому розмірі, який зазначено в рішенні суду.

Крім того, вказує, що йому також потрібне лікування, а коштів не вистачає.

З таких підстав ОСОБА_6 просив суд звільнити його від обовязку утримувати дитину ОСОБА_4, а саме аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Золотоніського місцевого суду від 12 лютого 2002 року.

В липні 2016 року ОСОБА_7 подала до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_6 про збільшення стягнення аліментів на повнолітню непрацездатну дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що їхня непрацездатна дочка являється інвалідом дитинства першої групи , постійно потребує лікування і догляду, так як її стан здоровя погіршується, а розмір соціальної допомоги не покриває ці витрати. Крім того, ОСОБА_6 ніякої допомоги не надає, крім аліментів, визначених рішенням суду, а тому просила суд збільшити розмір аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 20 грудня 2016 року обєднано позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та ОСОБА_7 до ОСОБА_6 в одне провадження.

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 03 січня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено .

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_6, як незаконне, а по справі ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про задоволення апеляційної скарги по наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засідання.

Але таким вимогам закону рішення не відповідає.

Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про звільнення від сплати аліментів, суд першої інстанції виходив із того, що повноліття дитини потребує коштів для проживання, а позивач має можливість їх надавати.

Про такі висновки суду не відповідають матеріалам справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 є непрацездатною і отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства з надбавкою за догляд з 08.11.2016 року в сумі 2 322 грн. Крім того, ОСОБА_9 є власником земельного паю, який переданий в оренду СТОВ «Канівське»; за 2016 рік отримала орендну плату в сумі 7 816 грн. 79 коп.

ОСОБА_6 є пенсіонером за віком і отримує пенсію в розмірі 1 290 грн. 95 коп. Докази про отримання ним іншого доходу в матеріалах справи відсутні.

Рішенням Золотоніського місцевого суду Золотоніського району від 13.02.2002 року з ОСОБА_6 стягнуто на користь ОСОБА_10 на утримання повнолітньої непрацездатної дитини ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/5 частина всіх видів доходу, але не менше ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

ОСОБА_6 виконував рішення суду і заборгованості за аліментами відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішення суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

За змістом ст. 198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Таким чином, аналіз змісту ст. 198 СК України дає підстави для висновку, що для виникнення обовязку батька (матері) утримувати свою повнолітню дочку (сина) необхідні наявність трьох умов : дочка (син) є непрацездатними; дочка (син) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати дочку (сина).

При визначені розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоровя чи матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст.ст. 182, 200 СК України).

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» від 21.12.2016 року № 1801-VІІ прожитковий мінімум особи, яка втратила працездатність на час розгляду справи складає 1 247 грн.

ОСОБА_6 і його повнолітня дочка ОСОБА_9 є непрацездатними особами.

Потреба в матеріальному становищі означає, що сукупний дохід непрацездатного не забезпечує йому підтримання нормальної життєдіяльності , яка і є критерієм визначення прожиткового мінімуму .

Поскільки на даний час повнолітня дочка ОСОБА_9 отримує дохід, що значно перевищує дохід позивача ОСОБА_6, то суд приходить до висновку про задоволення позову.

Рішення суду в іншій частині сторони не оскаржували.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 03 січня 2017 року - змінити.

Звільнити ОСОБА_6 від сплати аліментів, стягнутих із нього рішенням Золотоніського місцевого суду від 13 лютого 2002 року на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_9.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :