ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: Бутенка В.О.,

за участі секретаря: Литвиненко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фастівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,-

в с т а н о в и в:

В березні 2017 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 грудня 2009 року померла ОСОБА_2, яка проживала в частині будинку №36 по вул. Лянгасова в м. Фастові Київської області, яка належала їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. При житті ця одинока жінка похилого віку, звернулась до позивача з проханням доглянути її до смерті і вона погодилася так, як родичів вона не мала. 20 серпня 2009 року ОСОБА_2 склала заповіт на імя позивача, який посвідчений нотаріусом Фастівської держнотконтори, яким заповіла ОСОБА_1, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося та на все, що буде їй належить на день смерті та на що матиме право за законом. З того часу позивач піклувалася про неї, надавала їй всіляку допомогу, яку вона потребувала, з 2005 року ОСОБА_2 видала на імя позивача довіреність, посвідчену приватним нотаріусом на право виконувати всі дії, повязані з виконанням даного доручення (отримання пенсії, сплачувати комунальні послуги та інше). Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на вказаний будинок. ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавицею по день її смерті, в установлений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповіддю нотаріуса від 29листопада 2016 року за №2083/02-7 нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею не предявлено правовстановлюючих документів щодо належності ОСОБА_2 житлового будинку. Тому позивач змушена була звернутися до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, просила його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за їхньої відсутності, заяву підтримали.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1223 Цивільного Кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно частини 1 статті 1233 Цивільного кодексу України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до частини 1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 по праву приватної власності належала ? частина житлового будинку, що знаходиться в м. Фастові по вул. Лянгасова, 36 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Фастівською держнотконторою від 23.09.1983 р., реєстр № 3280, що стверджується довідкою КП ФМР «Фастівське БТІ» від 24 січня 2017 року (а.с.10).

20 серпня 2003 року ОСОБА_2 заповіла позивачу ОСОБА_1 все належне їй майно (а.с.9).

Згідно свідоцтва про смерть серія І-ОК № 172225, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського управління юстиції Київської області 23 грудня 2009 року ОСОБА_2 померла 23 грудня 2009 року (а.с.7).

Після мерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на ? частину вказаного будинку. Спадщину після померлої ОСОБА_2 прийняла позивач ОСОБА_1 шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

При зверненні до нотаріальноїконтори з приводу видачісвідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_2, позивач отримав відмову нотаріуса з посиланням на відсутність оригіналу правовстановлюючого документа, а саме оригіналу свідоцтва про право на спадщину по заповітом на ? частину житлового будинку № 36 по вул. Лянгасова в м. Фастові, нотаріус рекомендував звернутися до суду з позовом про визнання права власності на вказаний будинок, що стверджується відповіддю завідувача Фастівської міської державної нотаріальної контори від 29.11.2016 року (а.с.13).

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які пийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Відповідно до п. 3.3 ОСОБА_3 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у звязку з їх втратоюта відсутності реєстрації обєкта нерухомості за спадкодавцем (на імя спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно».

Також у даному ОСОБА_3 зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання прававласності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на імя спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем».

Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за заповітом, вжив всіх заходів щодо оформлення права власності у встановленому Цивільним кодексом України порядку, проте не набув цього майна із незалежних від нього причин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 16,1218, 1220-1223, 1233-1234, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 3,10, 15, 57-61, 208-209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву позовом ОСОБА_1 до Фастівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будиноку №36 по вул. Лянгасова в м. Фастові, Київської області в порядку успадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яка настала 23.12.2009 року і складається з приміщень по плану: кухня 2-1 площею 8,7 кв.м., трьох житлових кімнат 2-2-10,4 кв.м., 2-3-13,9 кв.м., 2-4-12,1 кв.м., веранди 1 площею 2,4 кв.м., загальною площею 47 кв.м., житловою 36,4 кв.м, два сараї «Б», «Ж», гараж «Г», убиральня «Т», хвіртка №2, колодязь питний «К», частини огорожі та вимощення, інвентаризаційною вартістю 93507 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.О.Бутенко