Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

22 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,

Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_4 на свою користь аліменти на неповнолітніх дітей у розмірі 40 % від усіх видів доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилалася на те, що від шлюбу з відповідачем має двох синів: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які повністю перебувають на її утриманні, а відповідач участі у вихованні дітей не бере та не надає достатньої матеріальної допомоги на їх утримання, у зв'язку із чим ОСОБА_3 просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 23 листопада 2015 року та до досягнення старшою дитиною повноліття, після чого стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття ОСОБА_5

В частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення допущено до негайного виконання.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 06 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково, стягнувши з нього аліменти на дітей у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 23 листопада 2015 року і до повноліття ОСОБА_2

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій установлено та підтверджується матеріалами справи, що 20 січня 2001 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який 06 травня 2014 року було розірвано.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають разом із матір'ю та перебувають на її утриманні.

Також судами установлено, що відповідач щомісячно перераховував позивачці грошові кошти на утримання дітей у розмірі 2000 грн.

Згідно з довідкою Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 14 січня 2016 року, грошове забезпечення ОСОБА_4 за період з липня по грудень 2015 року складало 69 261 грн 10 коп. (а. с. 27).

Обґрунтовуючи позовні вимоги ОСОБА_3 посилалася на те, що відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей, у зв'язку із чим просила стягнути з нього на свою користь аліменти на неповнолітніх дітей у розмірі 40 % від усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Статтею 180 СК України передбачений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (стаття 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

Щодо максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - 50 % заробітної плати боржника.

Порядок стягнення аліментів визначено у статті 74 цього Закону та статтях 194-197, 274 СК України.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що відповідач зобов'язаний надавати позивачці матеріальну допомогу з утримання двох малолітніх дітей та має можливість таку допомогу надавати, у зв'язку із чим дійшли висновку про стягнення з останнього аліментів на дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 23 листопада 2015 року та до досягнення старшою дитиною повноліття, після чого стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття ОСОБА_5

Разом з тим, визначивши розмір аліментів на двох дітей у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 листопада 2015 року та до досягнення старшою дитиною повноліття, після чого визначивши стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) до повноліття ОСОБА_5, суди попередніх інстанцій, не врахували положень частини другої статті 183 СК України про обов'язок суду у разі стягнення аліментів на двох і більше дітей визначити єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-1798цс16, яка відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

З огляду на викладене колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували вимоги частини другої статті 183 СК України, частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки обставини справи судами встановлені повно і правильно, додаткового дослідження доказів чи встановлення обставин у справі не вимагається, проте в частині визначення розміру та періоду стягнення аліментів на двох дітей судами рішення ухвалені із неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому вони відповідно до статті 341 ЦПК України підлягають зміні з ухваленням нового рішення у справі про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на дітей у розмірі єдиної частки від заробітку - 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 23 листопада 2015 року та до досягнення повноліття найстаршою дитиною - ОСОБА_2.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 341 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

в и р і ш и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20 травня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 06 липня 2016 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 23 листопада 2015 року та до досягнення повноліття ОСОБА_2.

Рішення оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М. Коротун

Л.М. Мазур

О.В. Попович