Ухвала іменем україни
01 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М.,Мазур Л.М., Писаної Т.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю «Юджінія Тревел ЛТД» про стягнення дивідендів та ринкової вартості статутного фонду, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 3 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Юджінія Тревел ЛТД» (далі - ТОВ «Юджінія Тревел ЛТД») про стягнення дивідендів та ринкової вартості статутного фонду.

14 листопада 2014 року вищезазначена справа прийнята до провадження суддею Приморського районного суду м. Одеси Івченко В.Б.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 3 лютого 2016 року, позовну заяву залишено без розгляду на підставі ч. 3 ст. 169 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

ОСОБА_6 звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить ухвалу суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суди виходили із того, що положення ч. 3 ст. 169 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України застосовуються незалежно від причин повторної неявки належним чином повідомленого про розгляд справи позивача.

Однак з таким висновком погодитися не можна.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК Українипозовна заява залишається без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Статтею 169 ЦПК України визначено наслідки неявки в судове засідання особи, яка бере участь у справі.

За змістом вимог ч. 3 ст. 169 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України законом надано суду право залишити позовну заяву без розгляду за наявності таких умов у сукупності: позивача належним чином було повідомлено про час і місце розгляду справи; позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин; від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав має право на справедливий судовий розгляд.

За таких обставин ухвали судів підлягають скасуванню з підстав, передбачених ч. 1 ст. 338 ЦК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки судами були порушені норми процесуального права, що призвели до постановлення незаконних ухвал, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

З матеріалів справи убачається, що підставою для залишення позовних вимог ОСОБА_6 без розгляду була неявка її та її представника ОСОБА_7 в судові засідання, призначені на 22 грудня та 25 грудня 2015 року.

22 грудня 2015 року ОСОБА_6 подала до суду заяву про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою (а. с. 84, т. 3), у зв'язку з чим судом було оголошено перерву до 25 грудня 2015 року.

25 грудня 2015 року представник позивача ОСОБА_7 надала суду медичну довідку про те, що вона перебуває на амбулаторному лікуванні з 22 грудня 2015 року до теперішнього часу (а. с. 90, т. 1).

Крім того, у матеріалах справи наявний проїзний документ на потяг сполученням Одеса-Москва на ім'я ОСОБА_6 на 23 грудня 2015 року, що свідчить про те, що позивач з 23 грудня 2015 року перебувала за межами території України (а. с. 111, т. 3).

Слід також зазначити, що вищезазначена справа в суді розглядається з 2012 року, позивач та її представник весь цей час постійно з'являлися в судові засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, сприяє здійсненню особами їх прав, а не створює умови, за яких позивач позбавлений можливості захистити свої інтереси.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про залишення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України є передчасним.

За таких обставин ухвали судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, з направленням справи до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 25 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 3 лютого 2016 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун Л.М. Мазур Т.О. Писана