Справа № 226/193/17
Провадження № 2-о/226/28/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

23.02.2017 року Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Пікало К.І.,

заявника ОСОБА_1, заінтересованих осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Мирнограді Донецької області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_4, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,

встановив:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй свідоцтва про право власності на житло № 9612 від 08.04.2004 року, виданого Комунальним підприємством «Управління міського господарства» на квартиру № 29 в будинку № 7 мікрорайону «Южний» в м. Красноармійську Донецької області. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що у вказаному свідоцтві її прізвище, ім'я та по батькові вказане як «Шалік Альона Олександрівна», в той час як за паспортом вона є ОСОБА_1. Дані до свідоцтва про право власності вносилися за відомостями її свідоцтва про народження, в якому російською мовою її ім'я було зазначене як «Алена». При отримання паспорту її ім'я було перекладене українською як «Олена», хоча російською мовою на другій сторінці паспорту зазначено «Алена». Вона та заінтересовані у справі особи її мати і брат хочуть продати квартиру, але у нотаріуса виник сумнів у належності їй свідоцтва про право власності на квартиру внаслідок розбіжності у зазначенні її імені, тому без встановлення судом факту належності документу відчуження квартири неможливе. Просить встановити факт належності їй свідоцтва про право власності на житло № 9612 від 08.04.2004 року, виданого Комунальним підприємством «Управління міського господарства» на квартиру № 29 в будинку № 7 мікрорайону «Южний» в м. Красноармійську Донецької області.

В судовому засіданні заявник підтримала вимоги, пояснила, що її ім'я ОСОБА_5, але під час видачі паспорту її ім'я було переведене українською як ОСОБА_1, а вона не знала, що може наполягати на певному зазначенні імені, їй не здалося це суттєвим, оскільки вона не передбачала, що виникнуть складності з належністю їй інших документів. Просила задовольнити її вимогу.

Заінтересована особа ОСОБА_2, яка є матір'ю заявника, в судовому засіданні підтримала вимогу дочки та підтвердила викладені тою обставини.

Заінтересована особа ОСОБА_4, який є рідним братом заявника, в судовому засіданні заявив, що заперечень проти заяви у нього немає.

Вислухавши заявника та думку заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимога заявника підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Глава 6 ЦПК України, а також постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» розкриває зміст судової діяльності з розгляду справ даної категорії, при цьому факти, що мають юридичний характер, це факти, з якими закон повязує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Крім того, відповідно до розяснень, викладених у п. 12 вказаної постанови, при розгляді справ про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, ім'я якої, зазначене в документі, не збігається з імям, вказаним, зокрема, у свідоцтві про народження або в паспорті, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

З копії паспорту ВК 838371, виданого 13.09.2011 року Красноармійським МВ ГУМВС України в Донецькій області, вбачається, що він виданий на ім'я заявника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилась в м. Красноармійську Донецької області (а.с. 17). До укладення шлюбу 06.08.2011 року заявник носила прізвище Шалік (а.с. 9).

Свідоцтво про народження І-НО № 303488 від 08.09.1994 року, виготовлене Красноармійським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, видане щодо ОСОБА_5 (російською), яка народилася 16.07.1994 року в м. Красноармійську Донецької області від матері ОСОБА_6 (російською).

Мати заявника ОСОБА_6 (українською Шалік) ОСОБА_7 внаслідок неодноразових укладень шлюбу та розлучень йменувалася прізвищами Линник, ОСОБА_4, наразі йменується прізвищем ОСОБА_2 (а.с. 6-8, 13-14, 18, 21).

Свідоцтво про право власності на житло № 9612 від 08.04.2004 року, видане Комунальним підприємством «Управління міського господарства» на квартиру № 29 в будинку № 7 мікрорайону «Южний» в м. Красноармійську Донецької області, щодо якого ставиться питання його належності заявникові, видане щодо спільної сумісної власності трьох осіб ОСОБА_8, ОСОБА_3 та ОСОБА_9 (а.с. 10).

Як вбачається із зазначеного вище свідоцтва, з урахуванням дати його видачі 08.04.2004 року, воно було видане до отримання заявником паспорту та на підставі наявного на той момент документу, що посвідчує особу власника свідоцтва про народження, де, як вже зазначалося вище, ім'я заявника зазначене як ОСОБА_5 (російською).

Доводи заявника, що це свідоцтво належить саме їй, підтверджує і той факт, що в паспорті громадянина України серії ВК 838371, виданого 13.09.2011 року Красноармійським МВ ГУМВС України в Донецькій області, на другій його сторінці ім'я заявника вказане російською мовою як «Алена» (а.с. 17).

Суд вбачає, що документи, які посвідчували особу заявника і на підставі яких був виданий паспорт, викладені російською мовою, при видачі паспорту заявникові її ім'я було зазначене шляхом перекладу з російської імені «Алена» українською як «Олена», що тягне за собою необхідність встановити належність правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло саме заявникові ОСОБА_1

Отже, досліджені судом документи в сукупності із свідченнями заявника і заінтересованих осіб дають суду підстави вважати, що доводи заявника підтверджені, вимога заяви правомірна на ґрунтується на Законі.

Встановлення даного юридичного факту для заявника має юридичне значення, оскільки безпосередньо породжує юридичні наслідки та надає заявнику можливість реалізувати своє право на розпорядження житлом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 212-215, 256-259 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_4, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, правовстановлюючого документу: свідоцтва про право власності на житло № 9612 від 08.04.2004 року, виданого Комунальним підприємством «Управління міського господарства» на квартиру № 29 в будинку № 7 мікрорайону «Южний» в м. Красноармійську Донецької області.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.С. Салькова