Категорія 24Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого судді : Зайцева А.Ю.,

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

при секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23.03.2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, заступника начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Сетам» про визнання дій державного виконавця неправомірними, визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, протоколу та акту проведення електронних торгів, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до заступника начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство «Сетам» про визнання дій державного виконавця неправомірними, визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, протоколу та акту проведення електронних торгів.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 29.02.2016 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 118875 грн. витрат повязаних з будівництвом та введенням в експлуатацію будинку № 24 по вул. Привокзальна в м. Вінниці та судові витрати. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 07.03.2016 року виправлено допущені в рішенні арифметичні помилки стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 193875 грн.

27.07.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист, а 09.08.2016 року зазначений виконавчий лист було подано для виконання до Замостянського відділу ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькі області. У цей же день заступником начальника Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та накладено арешт на 1/2 частину будинку по вул. Привокзальна, 24 в м. Вінниці. У зазначеній постанові ОСОБА_2 було надано строк до 16.08.2016 року для добровільного виконання рішення суду. Дана постанова була направлена поштою 12.08.2016 року на адресу: м. Вінниця, вул. К. Маркса, 23/122, однак за зазначеною адресою позивач ніколи не проживала та не була зареєстрована, а тому зазначену кореспонденцію не отримувала, чим було порушено її права та положення ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХIV (із змінами і доповненнями).

17.08.2016 року заступником начальника Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору, а 25.08.2016 року винесена постанова про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. При цьому, в матеріалах виконавчого провадження міститься супровідний лист про направлення боржнику копії постанови від 25.08.2016 року про призначення експерта, однак зазначену постанову позивач не отримувала. Окрім того, державним виконавцем залучений до проведення оцінки субєкт оціночної діяльності ОСОБА_6, який не мав належних повноважень субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання в розумінні ст.5 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 року №2658-ІІІ.

Крім цього, 25.08.2016 року заступником начальника Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 здійснено опис і арешт майна 1/2 частки будинку за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 24 в присутності експерта. При цьому, в матеріалах виконавчого провадження міститься повідомлення від 01.09.2016 року про те, що боржника повідомляють, що згідно висновку субєкта оціночної діяльності, вартість 1/2 частини житлового будинку № 24 по вул. Привокзальна в м. Вінниці складає 297391 грн., однак зазначене повідомлення було надіслано на неіснуючу адресу і нею неотримувалось. Із зазначеним висновком ОСОБА_2 не була ознайомлена належним чином та не мала можливості проти нього заперечувати та проводити рецензію, чим було порушено її право подати заперечення на результати визначення вартості майна, оскільки звіт з незалежної оцінки майна державним виконавцем на адресу боржника не направлявся.

04.10.2016 року відповідно до листа за підписом начальника Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області до ДП «Сетам» було подано заявку на реалізацію арештованого майна, однак зазначений факт ОСОБА_2 також не був відомий.

02.11.2016 року проведені електронні торги та відповідно до протоколу № 208577 проведення електронних торгів по лоту № 176379 була продана 1/2 частина житлового будинку, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 24 за 297391,00 грн., переможцем торгів став ОСОБА_5, однак про проведення електронних торгів позивача також не було повідомлено, крім цього, на думку позивача, електроні торги були проведені за ціною, яку надало ТОВ «ТриАлекс», яке не залучалося до участі як субєкт оціночної діяльності відповідно до постанови заступника начальника Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 від 25.08.2016 року.

Посилається на те, що наведені порушення свідчать про порушення правил про визначення стартової ціни майна, яке передано на реалізацію, положень ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» та наказу Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016 року.

Окрім цього, вказує, що зазначені вище документи виконавчого провадження складені з порушенням вимог закону, у звязку з чим електроні торги мають бути визнані судом недійсними та скасовані, а тому, посилаючись на положення ст.41 Конституції України, ст. ст. 16, 203, 215 ЦК України, ст. ст. 11, 13, 31, 58 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХIV, ОСОБА_5 просила суд:

1) визнати дії заступника начальника відділу Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 під час здійснення виконавчого провадження ВП № 51895612 по виконанню виконавчого листа виданого 26.07.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області по справі № 127/11108/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 193875 грн. витрат повязаних з будівництвом і введення в експлуатацію будинку № 24 по вул. Привокзальна, 24 в м. Вінниці неправомірними;

2) визнати недійсними електронні торги, які були проведені ДП «Сетам» МЮУ 02.11.2016 року в частині продажу 1/2 частини житлового будинку, що розташовано за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 24;

3) визнати недійсними протокол № 208577 проведення електронних торгів від 02.11.2016 року та акт проведення електронних торгів.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.02.2017 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача заступника начальника Замостянського відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_4

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.03.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Скасовано заходи забезпечення позову у виді арешту на 1/2 частину житлового будинку за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 24, яка належить ОСОБА_2, вжиті згідно ухвали судді Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2016 року.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно ч.ч. 1 та 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду відповідає положенням ст.213 ЦПК України.

У справі встановлено, що рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 29.02.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25.05.2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 118875 грн. витрат повязаних з будівництвом та введення в експлуатацію будинку № 24 по вул. Привокзальна в м. Вінниці, та стягнуто судові витрати. Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 07.03.2016 року виправлено допущені арифметичні помилки стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 193875 грн. (т.1 а.с.148-149).

26.07.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області видано виконавчий лист (т.1 а.с.147).

09.08.2016 року заступником начальника Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження та накладено арешт на 1/2 частину будинку по вул. Привокзальна, 24 в м. Вінниці. В зазначеній постанові ОСОБА_2 було надано строк до 16.08.2016 року для добровільного виконання рішення суду. Дана постанова була направлена ОСОБА_2 поштою 12.08.2016 року на адресу: м. Вінниця, вул. К. Маркса, 23/122 (т.1 а.с.153-155).

17.08.2016 року заступником начальника Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору (т.1 а.с.157).

25.08.2016 року заступником начальника Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 винесено постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Дана постанова була направлена ОСОБА_2 поштою 05.09.2016 року на адресу: м. Вінниця, вул. К. Маркса, 23/122 (т.1 а.с.162-163, 166).

25.08.2016 року заступником начальника Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 здійснено опис і арешт майна 1/2 частки будинку за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 24 в присутності експерта. Акт опису і арешту майна був направлений ОСОБА_2 поштою 25.08.2016 року на адресу: м. Вінниця, вул. К. Маркса, 23/122 (т.1 а.с.164, 167).

Згідно із звітом про незалежну оцінку ? частини житлового будинку, який розташовано за адресою м. Вінниця, вул. Привокзальна, 24, що належить ОСОБА_2, оцінка станом на 25.08.2016 року ? частини житлового будинку становить 297391 грн. (т.1 а.с.187-218, 169).

04.10.2016 року відповідно до листа за підписом начальника Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області до ДП «Сетам» було подано заявку на реалізацію арештованого майна (т.1 а.с. 172-173).

02.11.2016 року проведенні електронні торги та відповідно до протоколу № 208577 проведення електронних торгів по лоту № 176379 була продана 1/2 частина житлового будинку, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 24 за 297391 грн., переможцем торгів став ОСОБА_5М.(т.1 а.с. 180).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що електронні торги з продажу зазначеного нерухомого майна проведено у відповідності до вимог законодавства, судом не встановлено факту порушень прав та законних інтересів позивача.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду відповідно до положень ч.1 ст.303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, судова колегія прийшла до висновку, що судом першої інстанції ухвалено рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують правильні висновки суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст.215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою третьою, пятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у звязку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця учасника електронних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення протоколу електронних торгів та акта про проведення електронних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних торгах, тобто є правочином.

Отже, для правильного вирішення спору необхідно встановити наявність порушень норм законодавства при проведенні електронних торгів, які могли вплинути на результат торгів, а також порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту - визнання прилюдних торгів недійсними.

Наведене узгоджується з нормами ч. 4 ст. 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з електронних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2831/5, який набрав чинності 05.10.2016 року та відповідно до якого були проведенні електронні торги у даній справі.

Порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», до призначення електронних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 2427, 32, 33, 55, 57 цього Закону) підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статтями 55, 85).

Частиною третьою статті 62 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-ХIV передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки нерухомого майна державний виконавець залучає субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Частинами другою, третьою та четвертою статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

У разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право на оскарження звіту субєкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з електронних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (частина пята статті 58, частина третя статті 62 Закону України «Про виконавче провадження».

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що дії (бездіяльність), які на думку позивача свідчать про порушення державним виконавцем вимог статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» при здійсненні своїх повноважень щодо визначення вартості чи оцінки майна та інші дії (бездіяльність) державного виконавця до призначення електронних торгів, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Тобто, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення електронних торгів, мають самостійний спосіб оскарження і не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.

При цьому, на думку судової колегії, судом першої інстанції вірно враховано правовий висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 23.09.2014 року у справі № 3-112гс14, згідно якого порушення вимог статті 58 Закону N 606-XIV допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених цим Законом, щодо визначення вартості чи оцінки (уцінки) майна до призначення прилюдних торгів, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Таким чином, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

В той же час, позивачем помилково предявлено позовні вимоги до державного виконавця про визнання його дій у виконавчому провадженню по стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 коштів неправомірними, а не подано відповідну скаргу в порядку визначеному розділом VII ЦПК України.

Не можуть бути підставою для визнання недійсними електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, протоколу та акту проведення електронних торгів і доводи наведені позивачем у позові та апеляційній скарзі щодо неналежно проведеної, на її думку, оцінки вартості майна.

Як убачається з матеріалів справи, звіт про незалежну оцінку ? частини житлового будинку, який розташований за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 24, що належить ОСОБА_2 виконаний та підписаний ОСОБА_6, який був призначений постановою заступника начальника Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_4 від 25.08.2016 року для участі у виконавчому провадженні для надання письмового висновку, звіту про оцінку майна з питань визначення ринкової вартості майна боржника, а саме ? частини житлового будинку №24 по вул. Привокзальній в м. Вінниці. При цьому зі справи слідує, що ОСОБА_6 має Сертифікат субєкта ринкової діяльності, виданий ФДМУ за № 16344/14 від 22.04.2014 року та Свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі Оцінювачів № 10129 від 26.07.2013 року, відтак наведені доводи, що залучений до проведення оцінки субєкт оціночної діяльності ОСОБА_6 не мав належних повноважень не заслуговують на увагу.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у розясненнях, викладених у п.24 постанови від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» звертає увагу судів на те, що суб'єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства. Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб'єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб'єктом оціночної діяльності.

Позивачем не було оскаржено дії (бездіяльність) державного виконавця щодо проведення оцінки майна, в тому числі не було оскаржено її результати, які були і є чинними як на момент проведення торгів, так і на сьогодні.

Таким чином, доводи позивача наведені у позові та в апеляційній скарзі стосуються дій (бездіяльності) державного виконавця, скарга на що розглядається в іншому порядку.

Позивачем не наведено інших обґрунтованих підстав з якими закон повязує визнання електронних торгів недійсними.

Верховний Суд України висловив правову позицію від 13.04.2016 року у справі № 6-2988цс15 та від 22.02.2017 року у справі №6-2677цс16, згідно якої сам по собі факт неналежного повідомлення боржника про проведення прилюдних торгів не може бути підставою для визнання таких торгів недійсними. Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Зазначаючи про порушення Порядку реалізації арештованого майна, зареєстрованого в МЮУ за № 1301/29431 від 30.09.2016 року (т.1 а.с.6), позивачем не вказано конкретних фактів із посиланням на відповідний пункт та розділ Порядку, а лише наведено перелік вимог, більшість з яких, що стосуються боржника та його письмового повідомлення, новий Порядок реалізації арештованого майна вже не містить, оскільки Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, зареєстрований в МЮУ за № 1620/28065 від 23.12.2015 року втратив чинність.

Вказуючи про неналежне повідомлення про оцінку майна та проведення електронних торгів, позивачем також не наведено обгрунтованих доводів порушення її прав і законних інтересів, які б, на думку колегії суддів, могли бути підставою визнання прилюдних торгів недійсними.

Крім того, згідно матеріалів справи, державним виконавцем надсилалося ОСОБА_2 рекомендованим листом повідомлення за адресою, зазначеною у виконавчому листі, про результати оцінки ? частини житлового будинку, розташованого за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, 24, що належить позивачу, що підтверджується копіями матеріалів виконавчого провадження, які містяться у справі, а тому відповідно до положень ч.3 ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_2 вважається такою, що ознайомлена з результатами оцінки ? частини житлового будинку (т.1 а.с. 166, 169).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог як з процесуальних так і з матеріальних норм, оскільки частина вимог підлягає розгляду в порядку передбаченому розділом VII ЦПК України, а наявність підстав для визнання недійсними електронних торгів, протоколу та акту про їх проведення не доведено позивачем, як і не доведено наявності порушеного права позивача, яке підлягає захисту у заявлений ним спосіб.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ураховуючи наведене, судова колегія вважає, що наведені в апеляційній скарзі доводи суттєвими не являються, а відтак не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23.03.2017 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Підпис А.Ю. Зайцев

Судді: Підпис О.С. Панасюк

ОСОБА_7 Шемета

Згідно з оригіналом.

Головуючий А. Ю. Зайцев