АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/474/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 Кузьменко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоГончар Н. І.
суддівСіренка Ю. В., Пономаренка В. В.
при секретаріНаконечній М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення матеріальної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2016 року ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення матеріальної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона є власником домоволодіння АДРЕСА_1. ОСОБА_7 на праві особистої власності належить домоволодіння № АДРЕСА_1. Вказує, що її земельна ділянка межується з земельною ділянкою відповідача. На її думку відповідач побудував близько до межі вигрібну яму, будівництво вигрібної ями було здійснено з порушенням діючого законодавства, зокрема, Державних санітарних Правил планування та забудови населених пунктів.

З червня місяця 2014 року відповідач проклав від ванної кімнати до ями трубу. З цього часу виливання нечистот потрапляє в землю, внаслідок чого це потрапляє під її будинок та надвірні споруди.

На її зауваження відповідач не реагує. Із-за неправомірних дій відповідача вона вимушена була звертатись в департамент архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради та у виконавчий комітет Черкаської міської ради.

В листі виконавчого комітету Черкаської міської ради №4714-2 від 02.10.2014 року є інформація про те, що ОСОБА_7 надав письмове зобов'язання щодо усунення виявлених недоліків. Але до теперішнього часу ці недоліки ним не усунені, що перешкоджає їй належним чином користуватись земельною ділянкою.

Із-за таких дій відповідача їй завдані і матеріальні збитки, а саме: пошкоджений туалет, сарай, курятник. На її думку вартість збитків складає 5 000 грн.

Просила суд усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 та зобов»язати ОСОБА_7 перенести вигрібну яму згідно санітарних норм та правил. Стягнути з відповідача на її користь шкоду в сумі 5 000 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій посилаючись, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим просила його скасувати і ухвалити по справі нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши осіб, які з»явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 є власником домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 4-11). ОСОБА_7 на праві власності належить домоволодіння № АДРЕСА_1. Відповідно до державного акту на право приватної власності ОСОБА_7 належить земельна ділянка площею 806 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 (а.с.32).

Згідно листа Департаменту архітектури, містобудування та інспектування № 3808-2 від 04.08.2014 року було здійснено перевірку, за результатами якої встановлено, що на території домоволодіння громадянина ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 у 80-роках минулого століття (за інформацією власника домоволодіння) була збудована вигрібна яма. Встановлено, що яма має бетоноване дно та змуровані стіни із цегли, загальний об'єм ями становить біля 2,5 куб метрів. До червня 2014 року вигрібна яма не використовувалась, лише у червні поточного року гр. ОСОБА_7 проклав від ванної кімнати до ями трубу. Під час проведеного обстеження не було зафіксовано виливання на грунт будь-яких нечистот. Також, зазначено, що в умовах щільної садибної забудови діюче законодавство допускає зменшення санітарних розривів (відстаней) від стін житлових будинків до капітальних споруд вигрібних ям. Вказано, що згідно пред'явленого технічного паспорту на будинок (інв. № 435 реєстр. №11149-115-86) капітальна споруда вигрібної ями не занесена до числа самовільно збудованих споруд (а.с. 15).

22 серпня 2014 року комісією у складі заступника начальника управління інспектування департаменту архітектури, містобудування та інспектування, головного спеціаліста було проведено перевірку території приватного домоволодіння по АДРЕСА_1 в м. Черкаси, в ході якої було встановлено, що на території двору по АДРЕСА_1 в м. Черкаси виявлено збудовану вигрібну яму, яка розташована на відстані близько 5-6 метрів від стіни житлового будинку по АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Як вбачається з листа виконавчого комітету Черкаської міської ради № 4714-2 від 02.10.2014 року будівництво вигрібної ради здійснено з порушенням діючого законодавства, зокрема Державних санітарних Правил планування та забудови населених пунктів. Розміщення колодязів каналізації повинно бути зазначено в проектній документації та повинно відповідати державним будівельним і санітарним нормам та правилам, а проектна документація відповідно до п.2.2 Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів і підлягає обов»язковому погодженню з органами, установами та закладами санепідемслужби (а.с.12).

З висновку судової будівельної - технічної експертизи №36/15 від 15.03.2016 року, вбачається, що для будівництва вигрібної ями не потрібно було отримувати дозвіл на будівництво, а в залежності року її будівництва виконати необхідні дії та здати яму в експлуатацію в ДАБК України. Вигрібна яма не відповідає вимогам державних будівельних та санітарних норм і правил України, оскільки відстань від вигрібної ями до кута стін житлового будинку АДРЕСА_1 становить 4,58 м , що порушує вимоги п.2.22 «Державних санітарних норм і правил утримання територій населених місць», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров'я України 17.03.2011 №145, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 5 квітня 2011 р. за № 457/19195 (необхідна відстань - 20 м (двадцять) метрів); відстань від вигрібної ями до вікна житлового будинку АДРЕСА_1 становить 6,30 м, що порушує вимоги Примітки 5 до таблиці 3.2* Державних будівельних норм України ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (необхідна відстань -15 м); відстань від водоколонки, розташованої на земельній ділянці ОСОБА_7 нижче по рельєфу від вигрібної ями, становить 15,54 м, що не відповідає вимогам п.2.22 «Державних санітарних норм і правил утримання територій населених місць», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров'я України 17.03.2011 №145 та Примітки 3 до таблиці 3.2* Державних будівельних норм України ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (повинно бути не менше 20,0 м). Вигрібна яма відповідає вимогам державних будівельних норм України щодо її конструктивних елементів, але стверджувати, що дана яма має цілком водонепроникні стіни та дно та виконана їх зовнішня гідроізоляція, як це вимагають державні будівельні та санітарні норми України - судовий експерт не може, так як для цього необхідно виконати аналіз підземних вод нижче по рельєфу від вигрібної ями. З точки зору експерта, можливими причинами утворення глибоких тріщин в стінах сараю літ. «Б» з прибудовою літ. «б1» на земельній ділянці АДРЕСА_1 є: нерівномірне осідання фундаменту стін сараю та прибудови, викликане неглибоким заглибленням фундаменту, вимиванням основи з-під фундаменту атмосферними водами з покрівлі сараю з прибудовою при відсутності водовідводної системи та відмостки; зміна (підвищення) рівня ґрунтових вод в зв'язку з можливим витіканням стичних вод з вигрібної ями з наступним вимиванням основи з-під фундаменту близько розташованими до поверхні ґрунтовими водами. Але експерт знову звертає увагу на те, що стверджувати однозначно, що стічні води з ями витікають, можливо тільки після виконання аналізу підземних вод нижче по рельєфу від вигрібної ями; змив поверхневого шару ґрунту зі схилу атмосферними опадами при відсутності протизсувних заходів та відмостки навколо сараю з прибудовою.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації.

Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України (ч. 1 ст. 126 ЗК України).

Частина 2 ст. 152 ЗК України встановлює, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що експлуатація спірної вигрібної ями відповідачем не порушує прав власника будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6, а руйнування її будинку та надвірних споруд не знаходиться в причинному зв»язку з експлуатацією вигрібної ями, яка розміщена на земельній ділянці бул.АДРЕСА_1 та недоведеність факту порушення її права на користування належною їй земельною ділянкою.

Також, суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо відшкодування з відповідача завданих матеріальних збитків в розмірі 5000 грн., а саме: пошкодження туалету, сараю, курятнику, прийшов до обґрунтованого висновку, що позивачем не доведено, що руйнування даних споруд відбулося з вини відповідача.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Виходячи із вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права є безпідставні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 312, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та стягнення матеріальної шкоди - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :