Справа № 473/3658/16-ц
"28" лютого 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу дійсним.
09.12.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу будинку №15 по вул. Тімірязєва в м. Вознесенську, Миколаївської області, укладеного 19.11.1999 року та зареєстрованого за №734 на Універсальній товарно сировинній біржі дійсним.
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначила, що даний договір був укладений між нею, її чоловіком ОСОБА_4, який помер 27.02.2015 р. та ОСОБА_2 в письмовій формі і зареєстрований на Універсальній товарно сировинній біржі, нічиїх прав та законних інтересів не порушує і всі умови договору купівлі-продажу будинку виконані. Посилаючись на те, що нотаріальне посвідчення договору неможливе в звязку з тим, що ОСОБА_4 помер, всі умови договору купівлі-продажу будинку виконані, позивач просила позов задовольнити.
Ухвалою суду від 26 січня 2017 року за клопотанням представника позивача був замінений неналежний відповідач ОСОБА_3 на належного відповідача ОСОБА_2
В судове засідання представник позивача ОСОБА_5 не зявився, від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просить розглядати справу у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.
Судом встановлено, що 19.11.1999 року між ОСОБА_1, ОСОБА_4, як покупцями та ОСОБА_2, як продавцем був укладений договір купівлі-продажу будинку №15 по вул. Тімірязєва в м. Вознесенську, Миколаївської області та зареєстрований в той же день на Універсальній товарно сировинній біржі за реєстровим №734. Право власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було зареєстровано у КП "Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації 03 березня 2000 року за № 1280.
ОСОБА_4 27 лютого 2015 року помер (Свідоцтво про смерть серії І-ФП №215457 від 02.03.2015 року).
В судовому засіданні було встановлено, що сторони при укладенні договору як продавець та покупець прийшли до взаємної згоди за всіма істотними умовами договору і виконали свої зобовязання, що підтверджується укладеним в письмовій формі договором купівлі-продажу, але нотаріально посвідчити договір неможливо.
Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (2004 року), останній застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.
Тому в даному випадку застосуванню підлягає Цивільний Кодекс України 1963 року. Згідно до ст. 227 ЦК України (1963 року) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.
Згідно ч.2 ст.47 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
Таким чином, оскільки сторони по договору купівлі-продажу нерухомого майна повністю виконали всі умови договору, а нотаріально посвідчити договір неможливо, суд вважає необхідним визнати дійсним вказаний договір купівлі-продажу.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 130, 174, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі продажу дійсним - задовольнити повністю.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу будинку №15 по вул. Тімірязєва в м. Вознесенську, Миколаївської області, укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_2, та зареєстрований 19.11.1999 року на Універсальній товарно сировинній біржі за реєстровим №734.
Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: М.М. Ротар