Справа № 462/4752/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/783/2428/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

за участю: представника апелянта ПАТ КБ «Приватбанк» - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «Приватбанк» на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 січня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд із позовом про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором від 16.02.2011 року в розмірі 33681,55 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного з ПАТ КБ «ПриватБанк» договору №б/н від 16.02.2011 року ОСОБА_4 отримав в банку кредит у розмірі 3400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складають між ним та банком договір. Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором, однак, відповідач належним чином умов вказаного договору не виконав і станом на 31.07.2016 року в нього утворилась заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» у розмірі 33681,55 грн., з яких 3397,46 грн. тіло кредиту, 24954,02 грн. заборгованість за відсотками, 3250 грн. заборгованість за пенею, комісією, а також 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1580,07 грн. штрафу (процентна складова).

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 16 січня 2017 року у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Дане рішення оскаржив позивач - ПАТ КБ «Приватбанк».

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення прийняте без повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі та з порушенням норм процесуального і матеріального права. Зокрема зазначає, що відповідач підписуючи анкету-заяву підтвердив, що ознайомлений та згоден зі всіма умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, в т.ч. і умовами та правилами користування кредитною карткою, тарифами по кредитним карткам та зобовязується в подальшому ознайомлюватися зі змінами на сайті Банку www.privatbank.ua. Крім того, апелянт зазначає, що відповідно до виписки відповідач не лише знімав гроші кошти з картки, але частково і погашав заборгованість, а відтак дії з погашення заборгованості свідчать про визнання заборгованості по кредиту. Таким чином, враховуючи зазначене, твердження суду першої інстанції, що відповідач не був ознайомлений із розмір встановленої процентної ставки та іншими умовами користування кредитною карткою не відповідають фактичним обставинам справи. Також, зазначає, що невиконання відповідачем передбаченого цим договором обовязку отримувати виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахунком, не є підставою вважати, що відповідач не усвідомлював розмір заборгованості за кредитом та не знав про розмір нарахованих відсотків за користування кредитними коштами та штрафним санкціям у звязку з порушенням зобовязань, а відтак просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі та стягнути судові витрати.

В судове засідання відповідач та його представник, будучи повідомленими належним чином про день та час розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення, не прибув, не повідомив суд про причину неявки. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не зявилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення даним вимогам закону не відповідає.

Положеннями ст.214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що обставини наведені позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» у позовній заяві не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають матеріалам справи та зібраним по справі доказам.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з врахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК України.

Статтею 60 ЦПК України визначено, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Судом встановлено, що 16 лютого 2011 року ОСОБА_4 заповнив і підписав у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» бланк анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг, згідно якої отримав платіжну картку (а.с.11).

У заяві, серед іншого, зазначено, що ОСОБА_4 погоджується, що дана заява разом з памяткою клієнта і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають договір між ним і банком про надання банківських послуг.

З наявних матеріалів, зокрема, з розрахунку заборгованості за договором № б/н від 16.02.2011 року (а.с. 6-7) вбачається і не спростовано стороною відповідача, що ОСОБА_4 користувався платіжною карткою, одержаною на підставі заяви від 16.02.2011 року, здійснював відповідні операції.

Із матеріалів справи вбачається, що станом на 31.07.2016 року банк визначив за договором від 16.02.2011 року заборгованість у розмірі 33681,55 грн., з яких 3397,46 грн. тіло кредиту, 24954,02 грн. заборгованість за відсотками, 3250 грн. заборгованість за пенею, комісією, а також 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1580,07 грн. штрафу (процентна складова).

Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.

Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Вище згаданий правочин відповідачем не оспорювався та судом недійсним не визнавався.

Пунктом 1.27 ст. 1 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні встановлено, що платіжна картка це електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Пунктами 14.1, 14.8 та 14.12 ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що електронний платіжний засіб може існувати в будь-якій формі, на будь-якому носії, що дає змогу зберігати інформацію, необхідну для ініціювання електронного переказу. Банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу. Банк перед укладенням договору зобов'язаний ознайомити користувача з умовами договору про використання електронного платіжного засобу (далі у цій статті - договір), ознайомити з тарифами на обслуговування електронного платіжного засобу та правилами користування електронним платіжним засобом. Банк зобов'язаний забезпечити викладення цієї інформації в доступній формі й розмістити її в доступному для користувача місці, а також надати на його вимогу в письмовій або електронній формі.

Таким чином, 16.02.2011р. між Банком і ОСОБА_4 відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України було укладено договір шляхом приєднання відповідача до зазначених Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Укладення договору підтверджено сторонами шляхом прийняттям до виконання його умов, а саме: ОСОБА_3 приймав і зараховував на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконував розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка, проводив інші операції за рахунком, надавав грошові кошти (кредит) відповідачу в межах встановлених лімітів та на умовах розташованих на сайті банку.

За своєю правовою природою укладений між Банком та ОСОБА_4 договір банківського обслуговування є змішаним договором банківського рахунку та кредитного договору.

Договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунку у банку на умовах, погоджених сторонами. (ч. 1 ст. 1067 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Своїм підписом на анкеті-заяві ОСОБА_4 засвідчив факт укладення з Банком договору банківського обслуговування та взяв на себе зобов'язання виконувати умови зазначеного договору.

Підписанням вказаного договору ОСОБА_4 надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг.

Користування вказаним кредитним лімітом та його часткове погашення ОСОБА_4, підтверджується наявними у справі розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку.

Апелянтом розрахунок заборгованості, який знаходиться в матеріалах справи та є предметом позовних вимог, не спростовано.

Отримання і користування ОСОБА_4 кредитом у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку підтверджується випискою по рахунку.

Нормативне регулювання в Україні правовідносин із використанням платіжних карт, як спеціальних платіжних засобів, регулюється Законами України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", "Про банки і банківську діяльність", «Про електронний цифровий підпис", постановою НБУ № 705 "Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів", іншими законами України та нормативно-правовими актами Національного банку України, які допускають інші (не паперові) докази в підтвердження видачі кредитних коштів.

Крім цього, користування банківським картковим рахунком з 2012 року підтверджується наявними у справі копіями роздруківок робочих сторінок програмного комплексу Банку730102, строк дії картки 09/16) Наведене підтверджується наявною у справі копією робочої сторінки програмного комплексу Банку.

У відповідності до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач ОСОБА_4, належним чином не виконав зобовязання, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитним договором станом на 31.07.2016 р. на загальну суму 33681,55 грн..

Отже, апеляційна скарга ПАТ КБ "Приватбанк" підлягає до задоволення, а рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 січня 2017 року слід скасувати та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства /ПАТ/ ОСОБА_3 банк /КБ/ "ПриватБанк" .

Таким чином, до задоволення підлягає заборгованість за кредитним договором у розмірі 33681,55 грн., з яких 3397,46 грн. тіло кредиту, 24954,02 грн. заборгованість за відсотками, 3250 грн. заборгованість за пенею, комісією, а також 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1580,07 грн. штрафу (процентна складова).

Задовольняючи апеляційну скаргу та позовні вимоги в повному обсязі, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати: судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1378грн. та за подання апеляційної скарги в розмірі 1515,80 грн..

Відповідно до ч. 1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Вказаних вимог суд першої інстанції не дотримав, не встановив дійсних обставин справи.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст.ст. 88, 303, п.1,2 ч.1, ст.307, ст. ст. 309, 313, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «Приватбанк» - задовольнити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 16 січня 2017 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 банк «Приватбанк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН. НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «Приватбанк» заборгованість у розмірі 33681,55 грн.

Стягнути з ОСОБА_4, (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН. НОМЕР_1, АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «Приватбанк» судові витрати у розмірі 1378 грн. за подання позовної заяви та 1515, 80 грн. за подання апеляційної скарги.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_5