Справа № 265/2697/17
Провадження № 6/265/104/17
У Х В А Л А

25 квітня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І.Г.,

за участю секретаря Бобильової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі подання державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2,

зацікавлена особа: Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», -

В С Т А Н О В И В :

До Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя звернувся державний виконавець Лівобережного ВДВС міста Маріуполя ОСОБА_1 з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що на виконанні у Лівобережному ВДВС м. Маріуполя знаходиться виконавче провадження № 50553904 з виконання виконавчого листа № 6-1871 від 01 грудня 2009 року, виданого Новозаводським районним судом міста Чернігова про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа Банк» 240588,47 гривень.

18 березня 2016 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію постанови направлено сторонам.

Згідно відповідей з ДПС та УПФУ боржник ніде не працює, пенсію не отримує, інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України боржниками - юридичними особами та/або фізичними особами - підприємцями до ДПС України від відповідних фінансових установ не надходила.

За даними ТСЦ 1441 РСЦ МВС в Донецькій області, за боржником не зареєстровані транспортні засоби.

Отже, боржником ОСОБА_2 рішення суду до теперішнього часу не виконано, боржник ухиляється від його виконання, оскільки не вживає заходів щодо виконання рішення.

Просила суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, до виконання зобовязань, покладених на неї виконавчим листом № 6-1871, виданим 01 грудня 2009 року.

У судове засідання на розгляд подання державний виконавець Циклаурі К.В., яка діє на підставі довіреності, не зявилася, від якої до адреси суду надійшла заява з проханням подання розглянути за її відсутності.

Зацікавлені особи ОСОБА_2 та представник ПАТ «Альфа Банк» також не зявилися за невідомих суду причин, проте їх неявка не перешкоджає розгляду подання по суті.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 33 Конституції України, ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а також за змістом ст. 313 ЦК України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 13 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну і повертатися у свою країну.

За вимогами ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За положеннями п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, вправі звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Отже, Законом передбачено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон не за наявністю факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно з п. 5 ст. 6 цього Закону, у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань, можливо обмеження у праві виїзду за межі України.

Звертаючись до суду, державний виконавець обґрунтовував подання такими складовими як наявність статусу боржника у виконавчому провадженні і невиконання рішення суду у добровільному порядку, що зумовили необхідність у тимчасовому обмеженні права на виїзд за межі України з метою забезпечення виконання виконавчого документу.

Проте, суд вважає, що сам по собі факт невиконання боржником зобов'язань не може свідчити про його ухилення від виконання покладених на нього обов'язків. На момент звернення до суду з даним поданням, факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Зокрема, крім ОСОБА_2, за зазначеним виконавчим листом є ще один боржник, ОСОБА_3, на яких покладена солідарна відповідальність, проте про статус даного боржника в частині виконання даного зобовязання, державним виконавцем не зазначено.

Оскільки законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання, як йшлось вище, то, із урахуванням цього суд не впевнився в обґрунтованості вимог щодо обмеження ОСОБА_2 в свободі пересування і праві виїзду за кордон, що задекларовано ратифікованими Україною міжнародними нормами (ст. 2 Протоколу N 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права), Конституцією України і Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні".

Оскільки державним виконавцем не надано будь-яких доказів про ухилення боржника від виконання зобовязань, а саме на підтвердження того, що боржник ОСОБА_2 належним чином повідомлялася про виклики до ВДВС, ознайомлена із постановою про відкриття виконавчого провадження, оскільки державним виконавцем не встановлено місце знаходження боржника, тому суд не знаходить достатніх підстав вважати, що боржник дійсно свідомо і злісно ухиляється від виконання зобовязань, покладених на неї рішеннями суду.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання щодо обмеження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.33 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», ст.377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги, а у разі неприсутності сторін під час проголошення ухвали, протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя _____________________ Мельник І.Г.