АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 635/4830/15-ц Головуючий 1 інстанції Токарєва Н.М.
Провадження № 22ц/790/1927/17 Доповідач: Коваленко І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Сащенко І.С., Костенко Т.М.,

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської районної державної адміністрації, ОСОБА_3, треті особи: Садівниче товариство «Осводівець», ОСОБА_4 про визнання частково недійсним розпорядження Харківської районної державної адміністрації,-

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Харківської районної державної адміністрації, ОСОБА_3, треті особи: Садівниче товариство «Осводівець», ОСОБА_4 про визнання частково недійсним розпорядження Харківської районної державної адміністрації.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказувала, що вона є власником земельної ділянки №28, що розташована на території Глибоцької сільської ради в садовому товаристві «Осводівець». ОСОБА_3 є власником її суміжної земельної ділянки №29 в садовому товаристві «Осводівець». Зазначає, що Державний акт на право власності на землю відповідача є фактично підробленим, межі земельної ділянки відповідача встановлені не вірно, внаслідок чого постійно виникають судові спори між нею та відповідачем. Крім того, технічна документація по встановленню меж садової ділянки для складання Державного акту на право власності на землю ОСОБА_3 в СТ «Осводівець» ділянка № 29, складовою частиною якої є акт погодження меж, не відповідає вимогам чинного законодавства України, оскільки погодження межі з ділянкою позивача здійснено невстановленою особою, що досліджено судово-почеркознавчою експертизою № 10517, проведеною в рамках кримінального провадження № 0000750 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

У звязку з цим, ОСОБА_1 просила суд частково визнати недійсним розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 17.02.2004 № 53 «Про передачу у власність земельних ділянок членам садового товариства «Осводівець» у частині передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_3 (п. 8 у списку членів СТ «Осводівець», яким передаються у власність земельні ділянки для ведення садівництва).

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявився, але надав заяву до суду, відповідно до якої, просив справу розглядати за його відсутністю.

Представник Харківської районної державної адміністрації у судове засідання не зявився, направив до суду заперечення проти позову, в яких, просить повністю відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1, бо нею не було вказано та юридично обґрунтовано у якому обсязі та які саме права і охоронювані законом її інтереси були порушені вказаним розпорядженням.

У судове засідання представник третьої особи - садівничого товариства «Осоводівець» та третя особа ОСОБА_4 не зявилися, надали заяву, згідно з якою просили розглядати справу за їх відсутності.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 07 грудня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з безпідставності та необґрунтованості позовних вимог, оскільки сам по собі акт погодження меж земельних ділянок, який позивачка вважає підробленим, не призводить до виникнення, зміни чи припинення прав на земельну ділянку.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Відповідно до ч.2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки №28, що розташована на території Глибоцької сільської ради в садовому товаристві «Осводівець» на підставі договору дарування від 24.06.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу ОСОБА_6, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_1

Право власності позивача на вказану земельну ділянку, також підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 180804 від 30.11.2010, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 31.

Розпорядженням Харківської районної державної адміністрації від 17.02.2004 № 53 «Про передачу у власність земельних ділянок членам садового товариства «Осводівець» ОСОБА_3 передано у приватну власність земельну ділянку № 29 загальною площею 0,0584га., яка розташована на території Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області у СТ «Осводівець». На підставі цього розпорядження відповідачу видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХР № 089076 від 10.10.2004 року.

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилалась на невірне встановлення меж земельної ділянки відповідача ОСОБА_3 та додано копії технічного звіту по кадастровій зйомці земельної ділянки № 28 в СТ «Осводівець», що належить їй на праві власності, який виконано ДП «Центр державного земельного кадастру» у 2011 році, копію технічного звіту, виконаного ДП «Східгеоінформ» у 2014 році, та висновок незалежного консультанта. Вказувала також, що висновком судово-почеркознавчої експертизи від 12.11.2014 року № 10517, проведеної Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України в рамках кримінального провадження № 0000750 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, встановлено, що підписи в акті погодження меж садової ділянки виконано не ОСОБА_7, ОСОБА_8, а іншим особами. Станом на теперішній час досудове розслідування триває, винну особу не встановлено.

Відповідно до Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 4 травня 1999 року за № 43 (з відповідними змінами), технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку не містить вимог погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і землекористувачами.

Пунктом 2.1 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Держкомзему від 18.05.2010 року № 376 передбачено, що встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельних ділянок або проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Пунктом 2.8 Інструкції передбачено, що після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками складається акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, який містить підписи суміжних землевласників (землекористувачів) у разі, якщо вони не заявляють претензій до існуючих меж.

З урахуванням вищевказаного вбачається, що погодження меж є виключно допоміжною стадією, спрямованою на уникнення технічних помилок, а підписання акту погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Погодження меж земельної ділянки є складовою частиною кадастрового плану, який, у свою чергу, є складовою частиною технічної документації, необхідної для передачі громадянам безоплатно земельних ділянок на праві приватної власності.

Крім того, чинне законодавство України не передбачає обов'язку землекористувача надавати згоду на погодження меж суміжних земельних ділянок.

Згідно вимог ч.ч.1, 2 ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Матеріали справи свідчать, що рішенням апеляційного суду Харківської області від 21.12.2011 по справі № 22-ц-27768/2011 позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1, треті особи КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації», ДП «Центр Державного земельного кадастру» в особі Харківського районного відділу Харківської регіональної філії про поновлення порушеного права шляхом примусового знесення будівель задоволено частково та зобовязано ОСОБА_1 відновити стан земельної ділянки № 29 садового товариства «Осводівець» Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області, який існував до порушення прав, шляхом перенесення стіни будівлі гаражу (сараю) та споруди навісу (літ. «Б» і літ. «Г»), що знаходяться на частині земельної ділянки № 29 та розташовані впритул з будівлями гаражу літ. «Б» і літньої кухні літ. «В» земельної ділянки № 29 - на земельну ділянку № 28, що належить на праві власності ОСОБА_1

Крім цього, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 01.07.2014 по справі № 635/6452/13-ц у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: відділ земельних ресурсів у Харківському районі Харківської області, ДП «Центр Державного земельного кадастру» в особі Харківської регіональної філії, КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» про усунення порушень у користуванні земельною ділянкою, відновлення меж земельної ділянки, перенесення незаконно побудованої огорожі, відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовлено.

Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, враховуючи те, що законом не передбачено обовязку землекористувача надавати згоду на погодження меж суміжних земельних ділянок, й встановивши, що підписи в акті погодження меж садової ділянки виконано не ОСОБА_7, ОСОБА_8, а іншим особами, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що діями відповідачів права позивача, як власника земельної ділянки, не порушено.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись 303, 304, п.1ч.1ст.307, ст..ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 07 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді