26 квітня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва
в складі: Головуючого - судді - Панченко О.М.
при секретарі - Полярній М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
Позивач в серпні 2016 року звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.11.2007 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», який загальними зборами акціонерів АКБ «Укрсоцбанк» 16.04.2010 року на вимогу ЗУ «Про акціонерні товариства» перейменований на ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/4739, відповідно до якого позивач зобов»язався надати відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 500 000.00 доларів США з графіком повернення кредиту, передбаченим п.1.1.2 договору кредиту та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 29.11.2022 року зі сплатою 13,25% річних. 07.10.2008 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №1 до Договору кредиту, якою змінено розмір плати за користування кредитом в розмірі 15% річних. Свої зобов»язання, визначені п.3.1.1 Договору кредиту, позивачем виконано належним чином в повному обсязі. Відповідачу відкрито позичковий рахунок в АКБ «Укрсоцбанк» та надано суму кредиту.
09.11.2011 року між сторонами укладено договір про внесення змін №2 до договору кредиту, якою заборгованість відповідача за договором кредиту змінена з доларів США на гривню в розмірі 3 758 874.15 грн., а також встановлено розмір плати за користування кредитом на рівні 15% річних в період з 09.11.2011 року по 30.10.2012 року після завершення цього періоду процентна ставка є плаваючою та встановлюється позивачем 01.11. кожного річного періоду в розмірі від 12% до 27% річних.
Відповідачем не виконуються умови договору, у зв»язку із чим позивачем надіслано йому вимогу про усунення порушень зобов»язань, яка залишена ним без задоволення. Неналежне виконання взятих на себе зобов»язань відповідачем призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на 19.10.2015 року становить 7 757 819.83 грн. з якої: сума заборгованості за кредитом 3 720 747.93 грн.; сума заборгованості за відсотками 2 413 788.04 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 327 609.61 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 514 870.81 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 292 207.19 грн., які позивач і просив стягнути з відповідача на користь Банку.
В судовому засіданні представник позивача просив суд про задоволення вимог позову в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації, про що в матеріалах справи є відповідні докази, крім того, неодноразово оскаржував ухвалу суду про відкриття провадження по даній цивільній справі до апеляційного суду, тобто про наявність спору йому було відомо. Суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку за його відсутності за наявності зібраних по справі матеріалів.
Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне.
30.11.2007 року між АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк», який загальними зборами акціонерів АКБ «Укрсоцбанк» 16.04.2010 року на вимогу ЗУ «Про акціонерні товариства» перейменований на ПАТ «Укрсоцбанк» та відповідачем було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №10-29/4739, відповідно до якого позивач зобов»язався надати відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 500 000.00 доларів США з графіком повернення кредиту, передбаченим п.1.1.2 договору кредиту та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості за Договором кредиту до 29.11.2022 року зі сплатою 13,25% річних.
07.10.2008 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №1 до Договору кредиту, якою змінено розмір плати за користування кредитом в розмірі 15% річних. Свої зобов»язання, визначені п.3.1.1 Договору кредиту, позивачем виконано належним чином в повному обсязі. Відповідачу відкрито позичковий рахунок в АКБ «Укрсоцбанк» та надано суму кредиту.
09.11.2011 року між сторонами укладено договір про внесення змін №2 до договору кредиту, якою заборгованість відповідача за договором кредиту змінена з доларів США на гривню в розмірі 3 758 874.15 грн., а також встановлено розмір плати за користування кредитом на рівні 15% річних в період з 09.11.2011 року по 30.10.2012 року після завершення цього періоду процентна ставка є плаваючою та встановлюється позивачем 01.11. кожного річного періоду в розмірі від 12% до 27% річних.
Відповідачем не виконуються умови договору, у зв»язку із чим позивачем надіслано йому вимогу про усунення порушень зобов»язань, яка залишена ним без задоволення.
Неналежне виконання взятих на себе зобов»язань відповідачем призвело до виникнення простроченої заборгованості, яка станом на 19.10.2015 року становить 7 757 819.83 грн. з якої: сума заборгованості за кредитом 3 720 747.93 грн.; сума заборгованості за відсотками 2 413 788.04 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту 327 609.61 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 514 870.81 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 292 207.19 грн., які позивач і просив стягнути з відповідача на користь Банку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Пункти 3.3.6, 3.3.8 Договору кредиту встановлюють, що відповідач зобов»язаний сплачувати позивачу проценти в розмірі, передбаченому п.1.1.1 цього договору, а також здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку змін максимального ліміту заборгованості, визначеного п.1.1.1. цього договору, у сумі різниць між максимальним лімітом заборгованості, що діяв у попередньому договорі та максимальним лімітом заборгованості, що діятиме в наступному періоді, в строк не пізніше останнього робочого дня попереднього періоду, а також в кінцевий термін повернення заборгованості за кредитом, що визначений в п.1.1.1. цього договору.
Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно чинного законодавства, зокрема ст. ст. 549-550 ЦК України, встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов»язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов»язання.
Відповідно до вимог ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Під час розгляду судової справи доказів, які мали спростувати наведені представником позивача розрахунків відповідачем не надано.
Враховуючи викладене, суд вважає доведеним, що відповідач порушив умови договору від 30.11.2007 року, в частині повернення коштів в строки передбачені умовами договору, а тому не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання не відновлювальної кредитної лінії підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 116 367.30 грн.
Враховуючи наведене та керуючись Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин»,ст.ст. 10,15,60,212-215. 224-233 ЦПК України, ст.ст. 104,526, 543, 553, 554, 559, 598, 609, 1048, 1049, 1054 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» за договором про надання не відновлювальної кредитної лінії №10-29/4739 від 30.11.2007 року заборгованість в розмірі 7 757 819.83 грн. та 116 367.30 грн. судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: