Провадження № 2/161/2320/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді - Подзірова А.О., при секретарі Маковецькій Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.

Свій позов мотивує тим, що 12 липня 2005 року помер ОСОБА_5. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами площею 48 кв.м., що знаходиться в селі Княгининок (колишня назва Маяки) Луцького району, Волинської області по вулиці Промисловій, 33. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця є сини, ОСОБА_1 та ОСОБА_4. Спадщину за законом після смерті спадкодавця позивач прийняв в установленому законом порядку шляхом спільного постійного проживання разом із спадкодавцем на момент його смерті у спадковому будинку, так як був зареєстрований та проживав разом із ним до дня смерті. Спадкоємець за законом ОСОБА_4 заяву про прийняття спадщини в установленому порядку не подав, а тому спадщину не прийняв. Для оформлення своїх спадкових прав позивач звернувся до приватного нотаріуса Луцького нотаріального округу Волинської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, проте нотаріусом було відмовлено у його видачі в звязку з відсутністю у спадкоємця оригіналів правовстановлюючих документів, які підтверджують право власності на вищевказане спадкове майно на імя спадкодавця, про що було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Просить визнати за ним, право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами площею 48 кв.м., що знаходиться в селі Княгининок (колишня назва Маяки), Луцького району, Волинської області по вулиці Промислова, 33, як на спадкове майно по смерті ОСОБА_5, який помер 12 липня 2005 року.

Представник позивача ОСОБА_6 в судове засідання не зявився проте, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради в судове засідання не зявився проте, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився з невідомих суду причин.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_7 в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та про визнання позовних вимог.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 12 липня 2005 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 І-ЕГ № 007620, яке видане 13 липня 2005 року виконавчим комітетом Маяківської сільської ради (а.с. 5).

Судом встановлено, що після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами площею 48 кв.м., що знаходиться в селі Княгининок (колишня назва Маяки) Луцького району, Волинської області по вулиці Промисловій, 33, що підтверджується довідкою Маяківської сільської ради № 579/02.14 від 09.06.2016 року (а.с. 6), зазначений будинок рахується за померлим ОСОБА_5 на підставі запису №6 з по господарської книги Княгинівської сільської ради на 2016-2020 року.

Відповідно до ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Також, судом встановлено, що після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем першої черги за законом є син ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЕГ № 282576 та син ОСОБА_4 (а.с. 8 ).

Згідно ст. 1268 ч. 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо пртягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст.1269 ч.1 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1273 ч.1 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу.

З довідки ОСОБА_2 сільської ради від 25.11.2016 р. за № 3811 вбачається, що спадкодавець ОСОБА_5, який помер 12.07.2005 року на день смерті постійно проживав та був зареєстрований разом з сином ОСОБА_1 на території сільської ради за адресою: Волинська область Луцький район с. Княгининок вул. Промислова, 33 та спільно вели господарство. Інших осіб за вище вказаною адресою зареєстровано не було.

З матеріалів спадкової справи №15/2016, яка заведена приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_8 після смерті 12 липня 2005 року ОСОБА_5 судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину про що подав відповідну заяву, а відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 таких заяв не подавали, а тому спадщину фактично не приймали.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, 4 грудня 1992 року розірваний шлюб між спадкодавцем - ОСОБА_5 та ОСОБА_3, тому остання не може бути спадкоємцем після смерті ОСОБА_5

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_5, який помер 12.07.2005 року, право власності на спадкове майно за законом, а саме на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в селі Княгининок (колишня назва Маяки), Луцького району, Волинської області по вулиці Промислова, 33.

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 11, 58 - 60, 88, 213 215, 224 - 226 ЦПК України, на підставі ст.ст.1217, 1222, 1223, 1261, 1268 1270, 1273 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться в селі Княгининок (колишня назва Маяки), Луцького району, Волинської області по вулиці Промислова, 33 після смерті батька ОСОБА_5, який помер 12 липня 2005 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його отримання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Подзіров А.О.