У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого-судді Здоровиці О.В.

при секретарі Сисенко Ю.В..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Добропілля заяву в.о. заступника начальника Добропільської об»єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_1 про поновлення строку для пред»явлення виконавчого листа до виконання,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить поновити пропущений строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Добропільського міськрайонного суду від 02 червня 2015 року, яким з ОСОБА_2 стягнуто в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн.. Заяву мотивовано тим, що до інспекції надійшов вищевказаний виконавчий лист з Добропільського міськрайонного суду поза межами строку, який вказаний у виконавчому листі для звернення до відділу ДВС для примусового виконання, що в свою чергу позбавляє заявника, який є стягувачем за даним виконавчим листом звернутися до відділу ДВС для примусового виконання рішення суду.

Заявник в судове засідання не з»явився. Про час і місце розгляду заяви був належним чином повідомлений.

Від боржника ОСОБА_3 до суду надійшла заява, в якій вона просила розглядати заяву без її участі та залишити її без розгляду, так як судові витрати в розмірі 243,60 грн., які стягнуті з неї на користь держави за рішенням Добропільського міськрайонного суду від 02.06.2015 року нею сплачено добровільно.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 371 ЦПК України неявка сторін, які беруть участь у справі не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку, а заява має бути розглянута у десятиденний строк, суд вважає за можливе розглядати зазначене питання у відсутність сторін.

У звязку з неявкою сторін у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши дану заяву та дослідивши матеріали цивільної справи № 227/1997/15-ц (провадження № 2/227/1218/2015) прихожу до висновку, що дана заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, 02.06.2015 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області по цивільній справі № 227/1997/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, було прийнято рішення, за яким з ОСОБА_2 на користь держави стягнуто судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн..

Дане рішення набрало чинності 13.06.2015 року.

Відповідно до ст.8 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла станом до 05.01.2017 року), за виконавчим документом про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її імені виступає орган, за позовом якого судом винесено відповідне рішення, або орган державної влади (крім суду), який відповідно до закону прийняв таке рішення. За іншими виконавчими документами про стягнення в дохід держави коштів або про вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави від її

імені виступають органи доходів і зборів.

30.09.2016 року судом був виданий виконавчий лист у даній цивільній справі про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судових витрат у вигляді судового збору, який був направлений для виконання до Добропільської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області 30.09.2016 року.

З виконавчого листа вбачається, що строк пред»явлення його до виконання зазначено до 14.06.2016 року.

Тобто, з наведеного вбачається, що до Добропільської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області, тобто стягувачу виконавчий лист був направлений вже після спливу строку пред»явлення виконавчого листа до виконання, що унеможливлює пред»явлення листа до виконання.

Відповідно до ч.1 ст.371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

За зазначених обставин, суд вважає, що причини пропуску строку для пред»явлення виконавчого документа до виконання є поважними.

Але, суд звертає увагу на те, що боржником ОСОБА_2 в заяві від 10.02.2017 року зазначено, що сума судового збору, в розмірі 243,60 грн., яка стягнута з неї за рішенням суду від 02.06.2015 року на користь держави сплачена нею добровільно.

В якості підтвердження вищевказаного боржником ОСОБА_2 додано до заяви оригінал квитанції № 47 від 10.02.2017 року, з якої вбачається, що останньою дійсно 10.02.2017 року добровільно сплачена сума судового збору в розмірі 243,60 грн. за рішенням суду від 02.06.2015 року по справі № 227/1997/15-ц.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заява Добропільської об»єднаної ДПІ ГУ ДФІ у Донецькій області про поновлення строку для пред»явлення виконавчого листа № 227/1997/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 суми судового збору в дохід держави в розмірі 243,60 грн. до виконання задоволенню не підлягає, у зв»язку з добровільною сплатою боржником даної суми.

Керуючись ст. 371 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

В задоволенні заяви в.о. заступника начальника Добропільської об»єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області ОСОБА_1 про поновлення строку для пред»явлення виконавчого листа № 227/1997/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 в дохід держави судового збору в розмірі 243,60 грн. до виконання, який видано Добропільським міськрайонним судом Донецької області 30.09.2016 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя О.В.Здоровиця

10.02.2017