Справа № 147/1070/16-ц
Провадження № 2/147/383/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2017 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря судового засідання Чудак Г.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Тростянець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, мотивуючи свої вимоги тим, що перебувала з відповідачем з 2007 року по травень 2016 року у фактичних шлюбних відносинах. Під час спільного проживання у них, ІНФОРМАЦІЯ_4, народився син ОСОБА_5. На даний час відповідач із сім`єю не проживає, син проживає з матір'ю і знаходиться на її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач звернулась до суду з позовом та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином ОСОБА_5 повноліття.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, за обставин, викладених в позові, просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав частково, погодився сплачувати на утримання сина в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суду пояснив, що він не працює та у центрі зайнятості не перебуває. Кошти, про які просить позивач не має змоги сплачувати, оскільки сам перебуває на утриманні дружини. Суду також повідомив, що періодично проживає у Росії.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що у сторін, які перебували у фактичних шлюбних відносинах, ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_5, батьком якого є відповідач ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 (а.с.4).

Дитина проживає з матір'ю ОСОБА_1, та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою №828 від 23.08.2016 року, виданою виконкомом Тростянчикської сільської ради (а.с.6).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідач не проживає з позивачем однією сім'єю, в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дитини.

Обставин, які б доводили необхідність звільнення його від обов'язку утримувати спільного сина, судом не встановлено, та відповідачем в силу ст. 60 ЦПК України не доведено.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Встановленим судом фактичним обставинам відповідають сімейні правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України та гарантуються Основним Законом України.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий заробіток, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_5, а оскільки він офіційно не працює, аліменти підлягають стягненню в твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2017 року становить 1689 грн. Протягом року прожиткові мінімуми збільшуються.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що дитина станом на день звернення до суду має повних 8 років, то стягнення аліментів з відповідача на сина повинно бути не менше ніж 506,70 грн.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від 05.10.2000 року «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Відповідно до п.п. 1,2 ст. 3, п.2 ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Згідно п.1 ст. 18, п. 1,2 ст. 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Зважаючи на норми ст. 184 СК України та з урахуванням положень частини 2 ст. 182 СК України, суд визначає аліменти у твердій грошовій сумі в чітко визначеному розмірі. Разом з тим розмір твердої грошової суми аліментів не повинен бути менше розміру, встановленого ч.2 ст. 182 СК України.

Суд також враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. позивача, платника аліментів, відсутність у відповідача інших утриманців. Також суд приймає до уваги можливості відповідача і потреби його неповнолітнього сина, що обов'язок утримувати дитину є обов'язком обох їх батьків, тому суд приходить до висновку, що сума аліментів в розмірі 800 грн. буде обґрунтованою та законною.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць.

Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, та ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 (вісімсот) грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 23.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп. на користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звертається до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя