Справа № 157/1866/16-ц
Провадження №2/157/53/17
27 лютого 2017 року місто Камінь-Каширський
Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді Антонюк О.В.,
з участю секретаря - Фесь Т.І.,
позивачки - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому зазначає, що 14 квітня 1999 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб Куклинською сільською радою Маневицького району Волинської області, актовий запис № 4. Від шлюбу у них є шестеро дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за несумісності характерів та зловживання ОСОБА_2 спиртними напоями, внаслідок чого між ними постійно виникають сварки, які спричиняють їй та дітям душевні страждання. Оскільки на ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально протилежних поглядів на сімейне життя розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги, тому вважає, що збереження шлюбу є неможливим, у зв'язку з чим шлюб просить розірвати.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позові підстав і просила їх задовольнити, пояснила, що відповідач негідно поводить себе в сім'ї, зловживає алкогольними напоями, вчиняє сварки в присутності дітей, ображає її нецензурними словами і зберегти сім'ю за таких обставин вона не бажає.
Відповідач ОСОБА_2 до суду повторно не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив і заяву про розгляд справи у його відсутності не подав.
За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивачки проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно зі ст. 55 СК дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній.
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3 та 4 ст. 56 СК).
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 14 квітня 1999 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Куклинською сільською радою Маневицького району Волинської області (а.с. 5).
Від цього шлюбу у сторін є шестеро неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 6, 7, 8, 9, 10).
Позивачка ОСОБА_1 із-за неправомірної поведінки в сім'ї відповідача спільно проживати з останнім не бажає, шлюбні відносини не підтримує і категорично наполягає на розірванні шлюбу, заперечивши щодо надання строку для примирення.
За таких обставин, суд доходить до висновку, що подальше збереження сім'ї сторін є недоцільним, оскільки суперечить інтересам позивачки та дітей, а тому шлюб належить розірвати.
Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивачка не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, а тому змінювати їй прізвище немає підстав.
За згодою позивачки суд не стягує з відповідача судові витрати.
Керуючись ст. ст. 110, 112, 113 СК України, ст. ст. 4, 10, 11, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Шлюб, зареєстрований 14 квітня 1999 року Куклинською сільською радою Маневицького району Волинської області, актовий запис № 4, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_8, - розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуте Камінь-Каширським районним судом Волинської області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.
Рішення може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: О. В. Антонюк