АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2017 року по справі за поданням головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва Олександра Вячеславовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1, стягувач Публічне акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль», -

в с т а н о в и л а :

У січні 2017 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєв О.В. звернувся із зазначеним поданням на обґрунтування якого зазначив, що на виконанні перебуває виконавчий лист Васильківського міськрайонного суду Київської області №362/5860/14-ц від 08 липня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» суми боргу в розмірі 26 264 394,18 грн. Виконавче провадження відкрито 07 вересня 2015 року.

Зазначаючи про те, що ОСОБА_1 отримує доходи, однак кошти на погашення заборгованості та виконання рішення суду не перераховує, просив тимчасово обмежити її у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон. (а.с.2-4)

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2017 року, з урахуванням ухвали Печерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2017 року та ухвали Печерського районного суду міста Києва від 27 лютого 2017 року про виправлення описок, подання задоволено, громадянку ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, до повного виконання зобов'язань згідно виконавчого листа Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08.07.2015 року №362/5860/14-ц. (а.с.28-30, 43)

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись порушення судом норм процесуального права, незаконність та необґрунтованість ухвали Печерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2017 року, просила її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання. На обґрунтування скарги зазначила, що державним виконавцем не було вжито жодного заходу примусового виконання рішення, передбаченого ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», тому суд дійшов помилкового висновку про її ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням. (а.с.45-47)

В судовому засіданні представник Банку - Оборський Я.В. заперечував проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. ОСОБА_1 просила відкласти розгляд справи посилаючись на зайнятість її представника, проте доказів поважності причин неявки до суду не надала. (а.с.72-77)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України колегія суддів визнала неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 124 Конституції судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідні роз'яснення містяться і в п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває виконавчий лист №362/5860/14-ц виданий Васильківським міськрайонним судом Київської області 08 липня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» суми боргу в розмірі 26 264 394,18 грн. (а.с.5)

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. від 07 вересня 2015 року відкрито виконавче провадження №48661119.(а.с.7)

Розмір заборгованості в сумі 26 264 394,18 грн., колегія суддів визнала значною. Державним виконавцем надані копії виконавчого провадження в яких містяться докази вжиття заходів на виконання набравшого законної сили судового рішення, у т.ч. надіслання боржнику викликів до державного виконавця щодо виконання судового рішення.(а.с.9-25)

Боржник ОСОБА_1 була повідомлена про перебування на виконанні виконавчого листа №362/5860/14-ц виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області 08 липня 2015 року, оскільки 16 вересня 2015 року отримала копію постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. від 07 вересня 2015 року про відкриття виконавчого провадження №48661119. (а.с.8)

ОСОБА_1 не надала доказів, за яких суд мав би можливість дійти висновку про виконання зобов'язань перед кредитором і погашення заборгованості без вжиття заходів про застосування яких просив державний виконавець.

Посилання апелянта, що вона не ухиляється від виконання зобов'язання об'єктивними доказами не підтверджені.

Подання подано державним виконавцем до Печерського районного суду міста Києва, тобто за місцем знаходження відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, який здійснює виконання виконавчого документа.

Зважаючи на вищевказані вимоги законодавства та обставини справи в їх сукупності колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення подання, оскільки невжиття таких заходів, у випадку виїзду ОСОБА_1 за межі України, може ускладнити або унеможливити виконання набравшого законної сили рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

Ухвала суду щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України може бути оскаржена в апеляційному порядку (п. 24-1 ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Водночас ст. 324 ЦПК України містить норму, яка визначає перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені у касаційному порядку після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскарження ухвал апеляційного суду щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України в цій статті, яка є спеціальною нормою процесуального права, що регламентує право касаційного оскарження судових рішень у касаційному порядку, не передбачено. Відповідна правова позиція міститься і в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 вересня 2015 р. у справі N 6-716цс15, яка з огляду на положення ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами України.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 02 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

О.В.Борисова

В.М.Ратнікова

Справа № 22-ц/796/4605/2017

Унікальний номер 757/5558/17-ц

Головуючий у першій інстанції - Васильєва Н.П.

Доповідач Левенець Б.Б.