Справа № 311/47/17
Провадження № 2/311/307/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2017 року м. Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Осінцевій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В :

12.01.2017 року представник позивача адвокат ОСОБА_3, який діє в інтересах позивача ОСОБА_1, звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що 21 січня 2010 року помер батько позивача ОСОБА_4, після смерті якого позивач успадкував 1/3 частину спадкового майна. Крім нього відповідну частку отримала мати позивача ОСОБА_5, яка 25 листопада 2014 року померла. У звязку з тим, що постійного місця роботи позивач не мав, отримувані кошти були випадковими, утримувати сімю та допомагати при житті матері було тяжко, тому він вимушений був виїхати на заробітки до Російської Федерації. Свій відїзд позивач узгодив з матірю, яка на той час матеріальної допомоги не потребувала, отримуючи пенсію за віком та на стан здоровя не скаржилась. Після відїзду до Російської Федерації, де позивач працював не офіційно у місті Нижній Новгород водієм, яких-небудь стосунків він з матірю не підтримував. При поверненні позивача на територію України у грудні 2016 року, від сусідів матері йому стало відомо, що матір померла 25 листопада 2014 року. Тому вважає, що він пропустив встановлений законом строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 з поважних причин. Таким чином, він вимушений звернутися до суду з даним позовом про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом, в якому просить встановити йому додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 25 листопада 2014 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1А не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.38).

В судове засідання представник позивача адвокат ОСОБА_3 не зявився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність його довірителя ОСОБА_1, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просить позов задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.28).

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, зявитися до зали суду немає можливості, оскільки виїжджає за межі країни на постійне місце проживання , позов визнає та проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про надання йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері не заперечує (а.с.23).

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 25 листопада 2014 року померла мати позивача ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Бердянську реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 1769, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.4).

Той факт, що позивач ОСОБА_1 являється сином померлої ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про народження позивача, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.6).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть, виданого Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, 21 січня 2010 року помер батько позивача ОСОБА_4, про що складено актовий запис №14 (а.с.6а).

Як вбачається зі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 13 грудня 2016 року, посвідченого державним нотаріусом Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області, після смерті ОСОБА_4, який помер 21 січня 2010 року, спадкоємцями спадкового майна є: дружина померлого ОСОБА_5, дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_1, на 1/3 частку кожному. Спадщина, на яку у вказаній частці видано свідоцтво, складається з: ? частки житлового будинку №11, що знаходиться у місті Василівка по провулку Пушкіна Василівського району Запорізької області, розташованого на земельній ділянці Василівської міської ради Василівського району Запорізької області. На вказаній земельній ділянці розташовано житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами. Вказана частка житлового будинку належала спадкодавцю на підставі договору №92 про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності, виданого виконавчим комітетом Василівської міської ради Запорізької області 09 липня 1958 року (а.с.8, 9, 34).

Як вбачається з договору дарування, посвідченого 28 вересня 2010 року приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_6 та зареєстрованого у реєстрі за №1411, що міститься в матеріалах справи (а.с.36), ОСОБА_5 передала безоплатно у власність ОСОБА_2 ? частку житлового будинку №11 по провулку Пушкіна, місто Василівка, Запорізької області з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, що знаходяться на земельній ділянці Василівської міської ради Запорізької області по провулку Пушкіна загальною площею 0,0579 га кадастровий номер :06:028:0035 (а.с.36).

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав за №36214270 від 12 листопада 2012 року, 1/6 частка житлового будинку №11 по провулку Пушкіна міста Василівка Запорізької області належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.32).

Згідно витягу про державну реєстрацію прав за №36214146 від 12 листопада 2012 року, 1/6 частка житлового будинку №11 по провулку Пушкіна міста Василівка Запорізької області належить ОСОБА_5 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.35).

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав №27581647 від 08 жовтня 2010 року, 1/2 частка житлового будинку №11 по провулку Пушкіна, місто Василівка, Запорізька область на праві приватної власності належить ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 28.09.2010 року (а.с.37).

Як вбачається з довідки Василівської міської ради Запорізької області від 25.01.2017 року за №03-01-12/188 на день смерті ОСОБА_5 реєстрація громадян за адресою: провулок Пушкіна, 11, місто Василівка Запорізької області відсутня. ОСОБА_2 знята з місця проживання 02.10.2012 року (а.с.22).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого за №75636377 від 13.12.2016 року вбачається, що за ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності зареєстрована 1/6 частка житлового будинку №11 по провулку Пушкіна м.Василівка Запорізької області, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.12.2016 року, виданого Токмацькою районною державною нотаріальною конторою Запорізької області (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_5, яка померла 25 листопада 2014 року відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку № 11 по провулку Пушкіна в місті Василівка Запорізької області.

З листа державного нотаріуса Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області за № 35/01-16 від 24.01.2017 року вбачається, що після смерті ОСОБА_5, яка померла 25 листопада 2014 року та проживала по провулку Пушкіна. 11 в м.Василівка, із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилася (а.с.19), що також вбачається з Інформаційної довідки зі спадкового реєстру за № 46480557 від 20.01.2017 року, копія якої міститься в матеріалах даної цивільної справи (а.с.21).

Також. як вбачається Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 46480572 від 20.01.2017 року, за життя ОСОБА_5 заповіт складено не було (а.с.20).

Приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_6 листом за № 23/02-17 від 30.01.2017 року позивача ОСОБА_1 повідомлено, що ним пропущено строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, яка померла 25 листопада 2014 року та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 та запропоновано звернутися до суду для вирішення питання про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.29).

На даний час у позивача ОСОБА_1 виникла необхідність в оформленні спадкового майна після смерті матері ОСОБА_2, а оскільки до нотаріальної контори позивач із заявою про прийняття спадщини за законом своєчасно не звернувся, тим самим пропустив встановлений Законом строк для прийняття спадщини, тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Встановлений законом строк для прийняття спадщини є строком спеціальним, протягом якого існує саме право на спадщину. Пропуск цього строку позбавляє спадкоємця права вимагати повернення майна, що перейшло до інших спадкоємців, або права на відшкодування вартості цього майна.

Натомість, спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини (ст.1272 ЦК).

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи вищевикладене, правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

За правовою позицією Верховного Суду України, прийнятого Судовою палатою у цивільних справах при розгляді справи № 6-85 цс 12 від 26.09.2012 року, правила ч. 3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК України, та набути право на спадщину відповідно до ч.5 ст.1268, статей 1296-1299 ЦК України.

Згідно зі ст.1272 ЦК України за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В законі не міститься визначення поняття поважності причин пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 померла 25.11.2014 року.

Шестимісячний строк для прийняття спадщини спливає 25.05.2015 року.

Позивач ОСОБА_1 своєчасно не звернувся до нотаріальної контори так як з березня 2013 року по грудень 2016 року перебував за межами України та не підтримуючи стосунків з матірю ОСОБА_2, не знав, що остання померла 25 листопада 2014 року, тому зазначені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 слід визнати поважними, оскільки наведені причини пропуску на подання заяви про прийняття спадщини є поважними та встановлені обставини свідчать про наявність для позивача обєктивних причин та істотних труднощів для подання заяви у встановлений законом строк.

Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за вищевикладеними підставами, крім того позовні вимоги відповідачкою ОСОБА_2 визнані у повному обсязі, тому відповідно до вимог ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, та суд вважає необхідним визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2, позовні вимоги задовольнити та визначити ОСОБА_1 додатковий шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 25 листопада 2014 року, оскільки позивачем ОСОБА_1 строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст.1216, ст.ст.1270, 1272 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 25 листопада 2014 року.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за законом тривалістю шість місяців, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дати проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_7