Справа № 471/1049/16-ц
Провадження №2/471/22/17
Номер рядка звіту 22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2017 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - Скарницька І. Б.,

за участю секретаря - Данілової Л.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

представника третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Братське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ФГ "Забава" в особі ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділ Держгеокадастру в Братському районі Миколаївської області, про визнання договору оренди землі недійсним,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ФГ "Забава" в особі ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділ Держгеокадастру в Братському районі Миколаївської області, про визнання договору оренди землі недійсним.

В своєму позові позивач зазначив, що він є власником земельної ділянки площею 11,2263 га. Між ним та ФГ «Забава» в особі ОСОБА_5 01 листопада 2008 року було укладено договір оренди землі, який зареєстровано 22 січня 2009 року, строк дії договору становить 49 років. Проте даний договір він не підписував. Крім цього, як зазначив позивач у своєму позові, з моменту укладення договору орендну плату він не отримував. Зважаючи на це, позивач просив суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки укладений між ним та ФГ «Забава» від 01.11.2008 року.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, зазначив, що договір ним не підписаний, він тільки підписував два чистих аркуші паперу, орендну плату від відповідача він також не отримував, розписка яка міститься в матеріалах справи, згідно якої він отримав кошти в сумі 100000 грн. не завірена нотаріально, отже не може бути доказом отримання ним орендної плати від відповідача. Також, під час судового засідання, позивач підтвердив отримання від відповідача 35 000 грн., проте зазначив, що ці кошти йому був винен саме відповідач та віддав йому (позивачеві) борг.

Представник позивача у судовому засіданні зазначила, що договір ОСОБА_1 не було підписано, оскільки на той момент існував договір оренди між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 Шляхом обману ОСОБА_7 отримав чисті аркуші паперу з підписом позивача. Також зазначила, що при підписанні договору потрібно підписувати кожний аркуш паперу, а не тільки останні аркуші з реквізитами сторін. Зважаючи на те, що волевиявлення позивача на укладення договору не було, даний договір оренди слід визнати недійсним.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що договір оренди землі було підписано саме позивачем, що також підтверджено матеріалами кримінального провадження, а саме висновком експерта, згідно якого договір підписано саме ОСОБА_1 При укладанні договору сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, зокрема, строку дії договору та його ціни, позивач отримав кошти в розмірі 100000 грн., а у користування відповідача залишив земельну ділянку. Посилання позивача на те, що на момент укладення договору існував інший договір спростовується письмовою угодою від 25.10.2008 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 про розірвання договору оренди землі зареєстрованого Братською філією ДП «Центр ДЗК» від 05.11.2007 року.

Представник третьої особи також вважав, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, зазначив, що наявність угоди між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 не може вказувати на недійсність угоди між останнім та ОСОБА_5, оскільки, була воля орендодавця на укладання договору оренди землі, що підтверджено матеріалами справи.

Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.05.2014 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 11, 2263 га, кадастровий номер :03:000:0159.

01 листопада 2008 року між ОСОБА_1 та ФГ «Забава» в особі ОСОБА_5 було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки термін дії якого становить 49 років. Договір було зареєстровано у Братському секторі Миколаївської регіональної філії ДЗК 22 січня 2009 року за № 25.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, що регулює питання оренди землі є Закон України Про оренду землі.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з нормами ЗУ Про оренду землі, договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ст. 15 ЗУ Про оренду землі, істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно вимог ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про суд практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", зокрема п.8 визначено, що відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Як вбачається з висновку експерта № 88 від 23.07.2014 року за результатами почеркознавчої експертизи в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000279 від 24.06.2014р., які були витребувані судом та досліджені під час розгляду справи, підпис в графі "Орендодавець" від імені ОСОБА_1 в наданому на дослідженні договорі оренди землі від 01.11.2008 року, виконаний ОСОБА_1.

Під час судового засідання позивач та його представник не оспорювали висновок експерта, клопотань про проведення повторної експертизи не заявляли.

Нормами Цивільного кодексу України та Законом України "Про оренду землі" така вимога до договору, як підпис орендодавця на кожному аркуші договору не передбачена.

Отже, зважаючи на те, що висновком експерта підтверджено справжність підпису позивача у договорі оренди землі, суд приходить до висновку про те, що на момент укладення договору він відповідав волі ОСОБА_1, підстави для визнання договору недійсним відсутні.

Посилання позивача та його представника на те, що відповідачем не здійснюється оплата за користування земельною ділянкою також на знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Позивачем під час розгляду справи не зазначено, яку саме заборгованість та за який період має відповідач за договором оренди землі від 01.11.2008 року, не надано розрахунку цієї заборгованості. Натомість в матеріалах справи міститься розписка від 01.09.2008 року, справжність якої не оспорювалась позивачем, згідно якої він отримав від відповідача 100000 грн. терміном на 1 рік, в якій зазначено, що у разі неповернення коштів, він залишає ОСОБА_5 у користування земельну ділянку.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Під час судового розгляду позивачем не надано належних доказів на підтвердження своїх позовної вимог щодо недійсності договору оренди землі, а наявність договору оренди землі між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 не спростовує факту укладення договору між позивачем та відповідачем, тому суд дійшов висновку про те, що підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ФГ "Забава" в особі ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: відділ Держгеокадастру в Братському районі Миколаївської області, про визнання договору оренди землі недійсним відмовити.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою яка брала участь у справі, але не була присутньою у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Братський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_8