Справа № 646/5911/16-ц
Провадження 2/646/178/2017
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.17 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Салайчук С.М.,

за участі секретаря Сімоненко К.Ю.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк", ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю, та визнання недійсним договору поруки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просить встановити факт спільного проживання однією сімєю з ОСОБА_2 Анатолієвичем без реєстрації шлюбу з 01 липня 2004 року та визнати недійсним з моменту укладення договір поруки № 223920 від 20.08.2008 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 20.08.2008 року.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 20 вересня 2008 року вона перебуває зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Анатолієвичем. Від шлюбу подружжя має дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. У січні 2016 року позивачеві стало відомо, що між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 від 20.08.2008 року, за яким ОСОБА_3 як позичальник отримав споживчий кредит в сумі 24000,00 доларів США. В забезпечення договору про надання споживчого кредиту між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 223920 від 20.08.2008 року. Про підписання договору поруки ОСОБА_2 позивача не повідомив, попередньо підписання договору поруки з нею не узгоджував, а тому вона не могла знати про існування цього договору. Укладення договору поруки чоловіком позивача впливає на її інтереси та інтереси малолітньої дитини, оскільки погашення заборгованості боржника буде відбуватись за рахунок спільних коштів та майна.З 01 липня 2004 року, в тому числі на момент укладення договору поруки, позивач та ОСОБА_2 спільно проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство. У звязку із поданням ПАТ «УкрСиббанк» позову про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 питання про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу позивача та ОСОБА_2 має значення для оспорювання вказаного договору поруки. Позивач вказує, що вона не надавала згоди на укладення ОСОБА_2 договору поруки, їй не було відомо про те, що такий договір поруки ОСОБА_2 взагалі було укладено, а тому вказаний договір поруки, на думку позивача, підлягає визнанню недійсним.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. Зазначив про те, що згода дружини на укладання договору поруки потрібна не була, оскільки укладаючи оспорюваний договір ОСОБА_2 скористався своїм особистим немайновим правом фізичної особи, що відповідало його внутрішній волі, виступати в якості поручителя та взяти на себе відповідальність за виконання зобовязання ОСОБА_3 за кредитним договором.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні визнала позов в повному обсязі.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, допитавши свідків, дослідивши представлені сторонами докази в справі, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.08.2008 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 0, відповідно до якого ОСОБА_3 було надано кредитні кошти у сумі у сумі 24000,00 доларів США.(а.с. 51-55).

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № 0 від 20.08.2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 20.08.2008 року був укладений договір поруки № 223920, відповідно до якого поручитель ОСОБА_2 зобовязався відповідати перед позивачем за виконання зобовязань ОСОБА_3 в повному обсязі. Відповідальність позичальника та поручителя є солідарною. (а.с.5-6).

Заочним рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 21.01.2016 року у справі № 635/5113/15-ц було задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за вищевказаним кредитним договором (а.с. 9-10).

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 02.03.2016 року вищевказане заочне рішення суду від 21.01.2016 року було скасоване (а.с.11).

20.09.2008 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб, після чого дружина змінила прізвище на «Маковецька», що підтверджується копією свідоцтва серії I-ВЛ № 263465, виданого повторно 09.07.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції в Харківській області (а.с.7).

Від шлюбу подружжя має дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії I-ВЛ № 241599, виданого 24.05.2011 року Відділом державної реєстрації акті цивільного стану по місту Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції в Харківській області (а.с.8).

Частиною 2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6, який є другом сімї, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, під присягою підтвердив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у 2008 році, при цьому вони проживали разом як сімя з вересня 2004 року та вели спільний бюджет.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8, будучи попередженими про кримінальну відповідальність, під присягою підтвердили вищевказані показання свідка ОСОБА_6

Враховуючи викладене, та з урахуванням ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, суд вважає доведеним факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім'єю з вересня 2004 року, а не з 01 липня 2004 року, як це зазначає позивач, тому позов в цій частині підлягає задоволенню частково.

В той же час, що стосується позовних вимог про визнання недійним договору поруки, то суд приходить до наступного.

Так, відповідно до п. 1.3 договору поруки, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору (а.с.5).

Відповідно до п. 1.4 договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною (а.с.5).

Крім того, відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 16, ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу

Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно ч.ч.1-5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину (ст. ст. 215, 216 ЦК України).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (ст. 6 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Положеннями п.5.1 договору поруки встановлено, що уклавши цей договір поручитель підтверджує, що він володіє всіма необхідними документами, в тому числі дозволом другого з подружжя.

При цьому, станом на день укладення договору поруки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не перебували в зареєстрованому шлюбі, а тому її згода на укладання договору потрібна не була.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що в судовому засіданні не знайшли своє підтвердження доводи позивача, якими вона обґрунтовувала свої позовні вимоги про визнання недійсним договору поруки, тому суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст. 60, 65 Сімейного кодексу України, ст. 6, 215, 216, 628, 638 ЦК України, ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк", ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю, та визнання недійсним договору поруки задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу з вересня 2004 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.М. Салайчук