АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2830/17 Головуючий 1 інст.- Погасій О.Ф.
Справа № 643/8861/16-ц Доповідач - Кругова С.С.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Колтунової А.І.,

Пилипчук Н.П.,

секретаря Прологаєвої А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 1 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним,-

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просив визнати недійсним п.6.5. договору на весільне обслуговування, укладеного 04.04.2016 року між «ІНФОРМАЦІЯ_1» в особі ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_5; зобов'язати ФОП ОСОБА_3 видалити усю інформацію, в тому числі усі фото- та відео- матеріали, які стосуються весілля ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (ІНФОРМАЦІЯ_2), та які розміщені в соціальних мережах «Вконтакте» та «Facebook», а також на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 1 березня 2017 року позов задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 просить вказане рішення скасувати.

В обгрунтування скарги посилається на неповне з'ясування судом обставин, які мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Суд першої інстанції помилково керувався ст. 32 та 34 Конституції України, адже інформація, відображена на фото-, відеоматеріалах, що була розміщена в мережі Інтернет не є конфіденційною.

Спірні фото та відеоматеріали не можна вважати такими, що містять персональні дані про позивача, так як не містять даних за якими можливо ідентифікувати позивача, тому не потребують згоди особи на розголошення.

Представником позивача на апеляційну скаргу подано заперечення, в яких він, посилаючись на підстави викладені у позовній заяві та безпідставність доводів скарги, просить про її відхилення та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що поширення через мережу інтернет відповідачем ОСОБА_3 інформації, що стосується події весілля позивача ОСОБА_4, відбулось без згоди та дозволу позивача та є втручанням в його особисте та сімейне життя.

З таким висновком суду судова колегія погоджується частково.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення не відповідає зазначеним вимогам закону, оскільки постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду.

Судом встановлено, що 4 квітня 2016 року між «ІНФОРМАЦІЯ_1» в особі ОСОБА_3 фізичної особи - підприємця, та ОСОБА_5 був укладений договір на весільне обслуговування, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання по підготовці, організації і координації весілля.

Пунктом 6.5. зазначеного договору передбачено право виконавця використовувати фото і відеоматеріали з весілля (отримані в ході надання послуг по його організації) в якості реклами агентства на сайті і в соціальних мережах (а.с.6-7).

07 травня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 був зареєстрований шлюб, після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила своє прізвище на ОСОБА_5.

Після весілля ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на сайті «ІНФОРМАЦІЯ_1» та в соціальних мережах були розміщені фото та відео з весілля подружжя (а.с.8-15).

Матеріали справи свідчать, що особа, яка уклала договір на весільне обслуговування, а саме ОСОБА_5 його не оскаржила, а тому підстави для визнання п. 6.5 договору недійсним - відсутні.

Відповідач ОСОБА_5 уклала особисто договір з відповідачем ФОП ОСОБА_3, сторони договір не оскаржили, тому суд помилково дійшов висновку про задоволення позову стосовно неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З позовом до суду звернувся ОСОБА_4, який договір не підписував, згоди стосовно себе щодо права виконавця використовувати фото- і відео- матеріали з весілля в якості реклами не надавав, тому у відповідача ФОП ОСОБА_3 відсутні підстави для використання фото- і відео - матеріалів із зображенням позивача.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що зазначена інформація не є конфіденційною не спростовують висновків суду про відсутність згоди позивача і підстав для розповсюдження стосовно нього фото і відео матеріалів.

Тому, судова колегія вважає, що в цій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 1 березня 2017 року - в частині визнання п.6.5 договору на весільне обслуговування від 4 квітня 2016 року недійсним - скасувати і в цій частині ухвалити нове про відмову у позові.

Рішення суду в частині зобов'язання видалити інформацію, що стосується весілля - скасувати відносно ОСОБА_5. В частині весілля відносно ОСОБА_4 рішення суду - залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий С.С. Кругова

Судді А.І. Колтунова

Н.П. Пилипчук