Справа № 589/116/17
Провадження № 2/589/400/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Литвинко Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Афанасенко Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Шосткинської міської ради Сумської області, третя особа ОСОБА_2 про встановлення факту належності по ? частці квартири кожному із померлих, встановлення факту прийняття спадщини померлою та визнання права власності в порядку спадкування за законом на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила: встановити факт належності по ? частині квартири АДРЕСА_1 кожному: ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2; встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після ОСОБА_3, визнати за позивачем право власності на вищезазначену квартину в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що в 2002 році помер її батько ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина на частку належної йому та його дружині (матері позивача) на праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1. Спадкоємцями за законом на вказане майно були ОСОБА_4 (дружина), позивач та третя особа (діти). В 2013 року померла ОСОБА_4 Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначену квартиру. Позивач в установлений законом термін звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Третя особа (сестра позивача) відмовилась від спадщини на користь позивача. В жовтні 2016 року постановою нотаріуса позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру, оскільки вказана квартира не була зареєстрована її власниками.

В судове засідання позивач, представник відповідача та третя особа не з'явилися. Позивач та третя особа надали суду заяви, в яких підтримали позовні вимоги та просили розгляд справи проводити за їх відсутності. Представник відповідача надав суду заяву, в якій просив також проводити розгляд справи за його відсутності, при прийнятті рішення покладався на розсуд суду.

Дослідивши письмові докази по справі та надавши їм відповідну правову оцінку, вислухавши позиції позивача та третьої особи, які надавалися в попередніх судових засіданнях, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції Сумської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_2, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області.

За життя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належала квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло, видане 5 грудня 2000 року Колективним підприємством "Житлово-комунальне забезпечення".

На час відкриття спадщини ОСОБА_3 діяв ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень учасників процесу, після смерті ОСОБА_3 його спадщина була прийнята дружиною ОСОБА_3 та дочкою ОСОБА_1, які були зареєстровані та проживали за вищезазначеною адресою, а отже вступили в управління та володіння вказаним спадковим майном. Згідно листа завідувача Шосткинської міської державної нотаріальної контори від 18 березня 2017 року інші спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. А виходячи з того, що квартира належала подружжю ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності і за життя ОСОБА_3 спорів з приводу часток у власників не виникало, тому після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями у рівних частках було успадковано 1/2 частини вказаної квартири, належної померлому.

Після смерті ОСОБА_4 приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу Буйвал Г.В. заведено спадкову справу. Донька померлої ОСОБА_1 25 грудня 2016 року звернулася до нотаріуса з заявою, в якій повідомила про те, що прийняла спадщину після смерті матері, оскільки на момент відкриття спадщини проживала та була зареєстрована за адресою: квартира АДРЕСА_1. Факт прийняття спадщини нотаріусом перевірено в установленому законом порядку.

Донька померлої ОСОБА_2 30 квітня 2014 року звернулася до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1

25 жовтня 2016 року приватним нотаріусом Буйвал Г.В. винесено постанову за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про одержання свідоцтва про право на спадщину за законом після її матері на квартиру АДРЕСА_1, частина якої належала ОСОБА_3 Вказаною постановою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вказана квартира не зареєстрована у відповідному реєстраційному органі.

Надавши суду копію зазначеної постанови, а також копію технічного паспорту на квартиру та висновку експертного дослідження №103/2016, ОСОБА_1, звернулася до суду за захистом своїх прав як власника вищезазначеної квартири, оскільки іншим чином позбавлена можливості їх захистити.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до частини 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З викладеного вбачається, що за життя ОСОБА_3 та ОСОБА_4, належало на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_1. Оскільки спорів щодо часток у подружжя не виникало, відповідно частки майна кожного були рівними. Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_4 прийнято спадщину, оскільки остання вступила в управління та володіння вказаним майном.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.

Тому, враховуючи те, що встановлення даних фактів необхідно позивачці для реалізації своїх спадкових прав, суд вважає за можливе встановити зазначені юридичні факти.

Крім того судом встановлено, що на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на визнання за нею права власності на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після померлої матері.

Ті обставини, що вказана квартира не зареєстрована, не може перешкоджати визнанню за позивачем права власності, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. В цей же час Цивільним Кодексом Української РСР 1963 року, що діяв на час придбання власниками спірної квартири не було передбачено обов'язкової реєстрації права власності на нерухоме майно.

Враховуючи наведене, та встановивши, що вказане майно входить до спадкової маси, а позивач є єдиним спадкоємцем після смерті спадкодавця та її право на спадщину гарантовано державою, однак оформлення спадкових прав в нотаріальному порядку вичерпано, а тому, на підставі до ст.16 ЦК України, суд вважає, що цивільне право позивача підлягає захисту судом, шляхом визнання за нею права власності на вказане спадкове майно.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 30, 57-61, 88, 179, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Встановити факт належності по ? частині квартири АДРЕСА_1 кожному: ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, яка має загальну площу 77,6 кв.м., житлову площу 48,2 кв.м. та скаладається з коридору 15 кв.м., кімнати 18 кв.м., кімнати 14,4 кв.м., кімнати 15,8 кв.м., кухні 7,9 кв.м., ванної кімнати 2,7 кв.м., вбиральні 1,3 кв.м., вбудованих шаф 0,7 та 0,6 кв.м., комори 1,2 кв.м.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, після ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1, яка має загальну площу 77,6 кв.м., житлову площу 48,2 кв.м. та скаладається з коридору 15 кв.м., кімнати 18 кв.м., кімнати 14,4 кв.м., кімнати 15,8 кв.м., кухні 7,9 кв.м., ванної кімнати 2,7 кв.м., вбиральні 1,3 кв.м., вбудованих шаф 0,7 та 0,6 кв.м., комори 1,2 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області Т.В.Литвинко