Справа № 199/529/17-ц
21 квітня 2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Богун О.О.
при секретарі Гуменюк О.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради, Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради, Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, в обґрунтування позову зазначивши, що відповідно рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради від 18.12.2015 №267/4 позивач є піклувальником ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Батьки дитини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.03.1991 року. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Мати дитини - ОСОБА_4, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2010 визнана безвісно відсутньою.
Батько дитини - ОСОБА_5, 1972 року народження рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2008 позбавлений волі на два роки за скоєння злочину передбаченого ч.2 ст. 185 ККУ.
Фактично з дня народження дитини, ним опікувався дідусь - ОСОБА_6, 1941 року народження, який займався вихованням, навчанням та утриманням онука, його лікуванням.
Рішенням виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради від 17.08.2007 №243/4 «Про призначення опікуном над малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 опікуном над дитиною був призначений ОСОБА_6.

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6 помер.

Після його смерті позивач ОСОБА_1 оформила опікунство над ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У зв'язку з викладеним позивач просить позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь опікуна ОСОБА_1.

В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши заяву про слухання справи у її відсутність на задоволення позову наполягала.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином.

Представник 3-ї особи Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином.

Представник 3-ї особи Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що Рішення виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради від 18.12.2015 №267/4 ОСОБА_1 призначено піклувальником над дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Батьки дитини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.03.1991 року. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Мати дитини - ОСОБА_4, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.02.2010 визнана безвісно відсутньою.

Батько дитини - ОСОБА_5, 1972 року народження рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2008 позбавлений волі на два роки за скоєння злочину передбаченого ч.2 ст. 185 ККУ.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає разом з опікуном ОСОБА_1, за цей час батько дитини не відвідував, не цікавився станом його здоров'я ні письмово, ні по телефону, не надавав будь-якої допомоги.

Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1998 року та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України та за ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1-4 статті 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (з послідуючими змінами та доповненнями), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Висновком Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 21 квітня 2017 року визнано доцільним позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Факт ухилення відповідача ОСОБА_5 від виконання своїх обов'язків по вихованню його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, достовірно встановлено, при цьому ОСОБА_5 свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками щодо виховання дитини, що підтверджується зібраними по справі письмовими доказами, а також не заперечується самим ОСОБА_5

На підставі наданих доказів, суд приходить до висновку про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За змістом ч.2 ст.166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Оскільки відповідач є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, він зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на його утримання, відповідно до ст.ст.180-184 СК України, згідно яких батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23 січня 2017 року до повноліття дитини, на користь опікуна ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., за вимоги щодо позбавлення батьківських прав та 640,00 грн. на користь держави за вимоги щодо стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 169, 209, 212, 214-215, 218, 222, 224-226, 88 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Самарської районної у м. Дніпропетровську ради, Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, понесені нею судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держависудові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп.

Позивач може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Відповідач, який не з'явився у судове засідання, може подати до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: