АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 653/2301/13 Головуючий в І інстанції Шарко Н.А. Номер провадження 22-ц/791/429/17 Доповідач: Пузанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоПузанової Л.В.,
суддів:Бугрика В.В.,
Фурман Т.Г.,
секретарРябченко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, від імені якого діє ОСОБА_6, на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 26 грудня 2016 року в справі за скаргою ОСОБА_5 на дії державного виконавця Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, заінтересовані особи - ОСОБА_7, ОСОБА_8,

В С Т А Н О В И Л А:

В листопаді 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, зазначаючи, що на виконанні Генічеського відділу державної виконавчої служби перебував виконавчий лист № 653/2301, виданий Генічеським районним судом Херсонської області 21 січня 2015 року про виділення в натурі у власність ОСОБА_7 49/100 частин будівель бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованої в АДРЕСА_1.

Виконавчі дії щодо примусового виконання зазначеного виконавчого листа були призначені на 18 жовтня 2016 року.

У зв'язку з хворобою та неможливістю бути присутнім під час здійснення зазначених виконавчих дій, 17 жовтня 2016 року він звернувся до відділу із заявою про їх відкладення.

18 жовтня 2016 року без його участі державним виконавцем за місцем знаходження бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» складено акт про виділення стягувачу майна у власність.

Посилаючись на те, що державний виконавець при здійсненні виконавчих дій не дотримався вимог ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» та не прийнявши до уваги його заяву про відкладення виконавчих дій, а також те, що між сторонами виконавчого провадження існує спір щодо майна, яке є предметом поділу, склав акт про виділення стягувачу майна у власність, зазначивши у ньому перелік майна, який не відповідає змісту рішення суду, заявник просив суд поновити строк оскарження дій державного виконавця, визнати дії державного виконавця щодо проведення виконавчих дій по виділенню у власність майна ОСОБА_7 згідно акта від 18 жовтня 2016 року протиправними та зобов'язати державного виконавця зазначений акт скасувати.

В грудні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області Новосад В.С., зазначивши, що відповідно до акту державного виконавця Генічеського ВДВС від 25 листопада 2016 року та постанови від 28 листопада 2016 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 653/2301, виданого 21 січня 2015 року Генічеським районним судом Херсонської області, у власність ОСОБА_7 передано в натурі 49/100 частин будівель та споруд бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованої в АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що частка переданого ОСОБА_7 за актом державного виконавця і постановою про закінчення виконавчого провадження майна, не відповідає частці належного їй майна, а виконавчі дії з передачі майна стягувачу вчинені державним виконавцем за його (заявника) відсутності та з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», заявник просив суд визнати постанову державного виконавця Генічеського районного відділу державної виконавчої служби від 28 листопада 2016 року про закінчення виконавчого провадження протиправною та скасувати її, зобов'язавши державного виконавця відновити виконавче провадження.

Ухвалою суду від 26 грудня 2016 року скарги ОСОБА_5 об'єднано в одне провадження.

Ухвалою суду від 26 грудня 2016 року скарги ОСОБА_5 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, від імені якого діє ОСОБА_6, просить ухвалу суду скасувати, зазначаючи, що висновки суду щодо правомірності дій державного виконавця не відповідають обставинам справи та суперечать положенням Закону України «Про виконавче провадження».

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник ОСОБА_7 - ОСОБА_10 її доводи не визнав, ухвалу суду просить залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність оскарженої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у державного виконавця Генічеського відділу ДВС Новосад B.C. перебуває виконавче провадження ВП №48832203 з виконання виконавчого листа №653/2301 від 15 січня 2015р., виданого Генічеським районним судом Херсонської області про виділ в натурі на користь ОСОБА_7 у власність як співвласнику 49/100 частин будівель бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованої в АДРЕСА_1, відповідно до другого варіанту поділу будівель та споруд повторної судової будівельно-технічної експертизи №16 від 04.03.12р. експерта ОСОБА_13 (схема вказана в додатку №2 до висновку експертизи) наступні будівлі і споруди: літ. "А" (частини адміністративної будівлі) заг. пл. 23,5кв.м; літ "Б" (склад) заг. пл. 5,8кв.м; літ. "Г" (склад) заг. пл. 19,1кв.м; літ. "Д" (склад) заг. пл. 22,0кв.м; літ. "Ж" (1/2 ч. вбиральні) заг. пл. 8,1кв.м, (в загальному користуванні всіх співвласників); літ. "З" (1/2 ч. сміттєзбірника) заг. пл. 7,5кв.м, (в загальному користуванні всіх співвласників); №359 (спальний будиночок з навісом) заг. пл. 18,8кв.м; №360 (спальний будиночок з навісом) заг. пл. 18,8кв.м; №366 (спальний будиночок з навісом) заг. пл. 18,8кв.м; №367 (спальний будиночок з навісом) заг. пл. 18,8кв.м; №368 (спальний будиночок з навісом) заг. пл. 18,8кв.м; №369 (спальний будиночок з навісом) заг. пл. 18,8кв.м; №370 (спальний будиночок з навісом) заг. пл. 18,8кв.м; №371 (спальний будиночок з навісом) заг. пл. 18,8кв.м; №377 (спальний будиночок з навісом) заг. пл. 18,8кв.м; №378 (спальний будиночок з навісом) заг. пл. 18,8кв.м; №379 (спальний будиночок з навісом) заг. пл. 18,8кв.м; №380 (спальний будиночок з навісом) заг. пл. 18,8кв.м; №381 (спальний будиночок з навісом) заг. пл. 18,8кв.м; №382 (спальний будиночок з навісом) заг. пл. 18,8кв.м; №388 (спальний будиночок з навісом) заг. пл. 18,8кв.м; №389 (спальний будиночок з навісом) заг. пл. 18,8кв.м; №390 (спальний будиночок з навісом) заг. пл. 18,8кв.м; №391 (спальний будиночок з навісом) заг. пл. 18,8кв.м; №392 (спальний будиночок з навісом) заг. пл. 18,8кв.м; №394 (склад) заг. пл. 36,1кв.м; літ. "К" (1/2 ч. душа) заг. пл. 4,35м. Всього: загальною площею 483,65кв.м №1 (1/2 ч. огорожі); №2 (1/2 ч. воріт); №3 (1/2 ч. водопроводу); №4 (1/2 ч. мощення);№5 (1/2ч. умивальника); №7 (1/2 ч. трансформаторної підстанції), які виділяються в загальне користування всіх власників бази відпочинку. Загальна площа приміщень будівель, що виділяються, складає 498,1кв.м, що дорівнює 49/100.

Сторонами виконавчого провадження по вказаному виконавчому провадженню є стягувач - ОСОБА_7, та боржники ОСОБА_5, ОСОБА_8

04 грудня 2015р. державним виконавцем складено акт про те, що склад під №394 відсутній, а будиночки не пронумеровані, що не дає можливості провести виконавчі дії.

З метою роз'яснення виконання рішення суду, до Апеляційного суду Херсонської області було подано заяву, та винесено постанову про зупинення виконавчих дій 08 грудня 2015р.

06 травня 2016р. державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчих дій по вказаному виконавчому провадженню, оскільки на адресу виконавчої служби надійшла ухвала Апеляційного суду за №22ц/791/1189/2014 від 05 квітня 2016р. про відмову у задоволенні заяви про роз'яснення. Учасників виконавчого провадження повідомлено про те, що виконавчі дії будуть проведені 01 червня 2016р., однак за заявою ОСОБА_5 в зв'язку з його тимчасовою непрацездатністю, проведення виконавчих дій було відкладено на 24 червня 2016 року.

Під час виконавчого провадження виникло спірне питання щодо передачі майна, оскільки одна із сторін виконавчого провадження (ОСОБА_5.) не визнала номери, під якими стоять будиночки (майно, що підлягає поділу), тому постановою від 04 жовтня 2016 року старший державний виконавець Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Новосед А.С. призначила для участі у проведенні виконавчих дій експерта ОСОБА_13, згідно висновків якої у судовій будівельно-технічній експертизі №16 від 04.03.2012 року рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 20 травня 2014 року відбувся виділ в натурі належної ОСОБА_7 частки із спільного нерухомого майна /а.с. 62-65, 73-77/.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України №1404-VIII від 02 червня 2016 року «Про виконавче провадження», відповідно до Прикінцевих та перехідних положень якого рішення, які виконувалися органами державної виконавчої служби до набрання чинності цим Законом, продовжують виконуватися цими органами до настання підстав для завершення виконавчого провадження.

Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом, виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону (пункти 6, 7).

Участь експерта для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань передбачена як ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції 1999 року (з послідуючими змінами), так і в редакції Закону №1404-VIII від 02 червня 2016 року.

12 жовтня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до державного виконавця із заявою про відкладення проведення виконавчих дій в зв'язку з тим, що він є інвалідом ІІ групи і в даний час хворіє, або про зупинення вчинення виконавчих дій до вирішення судом спорів з приводу спірного нерухомого майна та його заяви про відстрочку виконання рішення апеляційного суду Херсонської області від 20.05.2014р. /а.с. 57/.

В цей же день (12.10.2016 року) державний виконавець направила заявнику письмову відповідь про відсутність передбачених законом підстав для зупинення виконавчого провадження /а.с. 61/.

17 жовтня 2016 року ОСОБА_5 направив на адресу державного виконавця заяву із аналогічними вимогами, однак 18 жовтня 2016 року державний виконавець склав акт про те, що ним за участю понятих та у присутності експерта ОСОБА_13 встановлено місце розташування будівель та споруд, виділених у власність ОСОБА_7 рішенням апеляційного суду Херсонської області від 20.05.2014р., щодо примусового виконання якого і вчиняються виконавчі дії /а.с. 3-4/.

25 листопада 2016 року державним виконавцем Новосад А.С. складено акт про проведення виконавчих дій щодо передачі ОСОБА_7 в натурі у власність як співвласнику 49/100 частин будівель бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованої в АДРЕСА_1, відповідно до другого варіанту поділу будівель та споруд повторної судової будівельно-технічної експертизи №16 від 04.03.2012 року експерта ОСОБА_13 (схема вказана в додатку №2 до висновку експертизи).

В цьому ж акті зазначено про виділення в натурі у власність ОСОБА_5 та ОСОБА_8 як співвласникам 51/100 частин будівель наведеної вище бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» відповідно до другого варіанту поділу будівель та споруд повторної судової будівельно-технічної експертизи №16 від 04.03.2012 року експерта ОСОБА_13 (схема вказана в додатку №2 до висновку експертизи).

При цьому нумерація спальних будиночків з навісом, поділених між співвласниками, та їх місцезнаходження визначена державним виконавцем з врахуванням роз'яснень та вказівок експерта ОСОБА_13 щодо зроблених нею висновків у проведеній в справі судовій будівельно-технічній експертизі №16 від 04.03.2012 року та з виходом на місце під час проведених 18 жовтня 2016 року наведених вище виконавчих дій.

При проведенні зазначеної виконавчої дії 25.11.2016 року ОСОБА_5 та ОСОБА_8 присутніми не були /а.с. 49-51/.

На підставі акта від 25.11.2016 року та п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» 28 листопада 2016 року державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження в результаті фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом /а.с. 43-45/.

Не спростовуючи свою обізнаність щодо проведення виконавчих дій 18.10.2016р. та 25.11.2016 року, ОСОБА_5 вважає дії державного виконавця неправомірними з тих підстав, що провівши виконавчі дії щодо передачі в натурі належної ОСОБА_7 частки у спільному майні без його участі, державний виконавець не врахував, що із зазначених у рішенні апеляційного суду Херсонської області як виділених у власність ОСОБА_7 будівель фактично відсутній склад №394 площею 36,1кв.м, а спальні будиночки №370 та №371 є новоствореним майном і належать йому як особі, яка їх створила.

Проте, як вбачається із змісту актів державного виконавця від 18 жовтня 2016 року та від 25 листопада 2016 року ним зафіксовано факт відсутності будівель під №394, а спальні будиночки №370 та №371 не змінювали свого стану після ухвалення апеляційним судом 20.05.2014р. рішення про поділ спільного майна між співвласниками, а, як пояснив в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, набули статусу новоствореного майна задовго до вирішення спору в судовому порядку.

Враховуючи, що відсутність будівлі №394, яка виділена судом у власність ОСОБА_7 не впливає на права ОСОБА_5 у спірному виконавчому провадженні, а спальні будиночки №370 і №371 досліджувалися судовим експертом як предмет поділу і наявність інших спальних будиночків під аналогічними номерами не встановлена, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність передбачених законом підстав вважати дії та рішення державного виконавця неправомірними, а права чи свободи заявника - порушеними.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі і як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Так, твердження заявника про те, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження не відповідає його ж акту від 25.11.2016р. щодо передачі стягувачу об'єкта площею 36,1кв.м ( будівлі №394), якого фактично не існує, а також про те, що державний виконавець безпідставно у оскаржених акті та постанові зазначив загальну площу переданих ОСОБА_7 приміщень як таку, що складає 498,1кв.м і дорівнює 49/100 часток у спільному майні, чим фактично узаконив самовільне будівництво, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки в акті державного виконавця від 25.11.2016р. зазначено про факт відсутності будівлі №394 площею 36,1кв.м, а в постанові про закінчення виконавчого провадження йдеться про фактичне виконання виконавчого документа, яким є виконавчий лист, виданий Генічеським районним судом Херсонської області 21.01.2015р. із дослівним зазначенням резолютивної частини рішення Апеляційного суду Херсонської області від 20.05.2014р. /а.с. 28-29, 113-115/.

При цьому відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», який визначає обов'язки та права виконавців, державний виконавець не уповноважений вносити будь-які зміни в судове рішення, робити перерахунок визначеної судом для виділення в натурі загальної площі приміщень та частки співвласників, яка виділена в натурі із спільного майна, в тому числі і з підстав відсутності виділених судом приміщень.

Постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження не є документом, на підставі якого виникає право власності на майно, або який підтверджує чи спростовує це право і не може свідчити про узаконення самочинного будівництва.

Необґрунтованим є посилання заявника на положення ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких під час виконання рішень про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, виконавець вилучає такі предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що мав бути переданий стягувачу в натурі, виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження, а в разі встановлення факту відсутності предмета, що мав бути переданий стягувачу, повертає виконавчий документ стягувачу.

Аналогічні положення містить і Закон України «Про виконавче провадження» 1999 року.

Однак у даній справі державний виконавець виконував рішення не про передачу стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, яка б передбачала їх вилучення у боржника, а про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності.

В процесі примусового виконання рішення Апеляційного суду Херсонської області від 20.05.2014 року в лютому 2016 року державний виконавець звернувся до апеляційного суду із заявою про роз'яснення судового рішення. Необхідність такого роз'яснення державний виконавець пов'язував із тим, що спальні будиночки не пронумеровані, а склад загальною площею 36,1кв.м на схемі від 04.03.2012 року відсутній.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 05 квітня 2016 року в роз'ясненні рішення від 20 травня 2014 року відмовлено із вказівкою на те, що судове рішення є чітким і зрозумілим, його резолютивна частина містить вичерпні, чіткі і безумовні висновки по суті розглянутих вимог, вона містить посилання на другий варіант поділу будівель та споруд повторної судової будівельно-технічної експертизи №16 від 04.03.2012 року експерта ОСОБА_13 (схема додатку №2 до висновку експерта) /а.с. 73-77/.

У зв'язку з наведеним, державний виконавець правомірно залучив до участі у виконавчому провадженні експерта ОСОБА_13, яка роз'яснила свої висновки щодо нумерації спальних будиночків.

Відсутність об'єкта №394 не могла бути підставою для складання акта про неможливість виконання рішення та для закінчення виконавчого провадження в зв'язку з цим.

Твердження заявника про те, що ОСОБА_7 державним виконавцем виділені спальні будиночки №370 і №371, які є новоствореним майном, а спальні будиночки, які були предметом поділу, залишились «нічийними», не підтверджено належними доказами і спростовуються актом державного виконавця від 18.10.2015 року, складеним за участю експерта ОСОБА_13 /а.с. 3-4/.

Що ж стосується відмови державного виконавця відкласти виконавчі дії, то відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка діяла на час звернення заявника із відповідними заявами (12.10.2016 року та 17.10.2016 року), виконавець може відкласти проведення виконавчих дій з власної ініціативи або за заявою стягувача чи боржника на строк до 10 робочих днів за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороби сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом.

Із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що примусове виконання судового рішення триває із вересня 2015 року. Проведення виконавчих дій неодноразово відкладалося, в тому числі і за заявою ОСОБА_5 в зв'язку з його хворобою. Експерт ОСОБА_13 залучалася до участі у виконавчому провадженні для з'ясування та уточнення нумерації спірних будиночків саме через заперечення ОСОБА_5 з цього приводу. Інші спальні будиночки під №370 і №371 експертом та державним виконавцем не виявлені /а.с. 66, 67/. ОСОБА_5 попереджений державним виконавцем про відсутність передбачених законом підстав для відкладення проведення виконавчих дій та для зупинення вчинення виконавчих дій /а.с. 61/, однак не вважав за необхідне реалізувати свої права і обов'язки у виконавчому провадженні через представника, в той час, як відповідно до вимог ч.6 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на час проведення оскаржених виконавчих дій, особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

При наведених обставинах колегія суддів дійшла висновку, що ухвала постановлена судом з додержанням вимог закону і підстави для її скасування та задоволення скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, від імені якого діє ОСОБА_6, відхилити.

Ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 26 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Л.В.Пузанова

Судді: В.В.Бугрик

Т.Г.Фурман