Справа № 372/1033/17
Провадження № 2-803/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Болобана В.Г.,

за участі секретаря Рудніцької О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Обухові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, в якій просила суд зняти арешт та заборону відчуження накладені на підставі постанови головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 23.09.2009 року ВП 14940009 на земельну ділянку з кадастровим номером :01:054:0042, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, місто Обухів, вулиця Петровського, 1, яка належить позивачу на праві власності та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис про арешт вказаної земельної ділянки.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:054:0042, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, місто Обухів, вулиця Петровського, 1 на підставі договору купівлі-продажу та витягу з Державного реєстру правочинів. На зазначену земельну ділянку, яка належала позивачу з листопада 2008 року, накладено арешт при примусовому виконанні ухвали Печерського районного суду м. Києва від 10.09.2009 року, відповідно до якої арешт накладався на все майно, що належало ОСОБА_3. В 2010 році за зверненням позивача ВДВС Обухівського РУЮ було винесено постанову про зняття арешту з належної їй земельної ділянки, але в 2017 році, коли позивач намагався оформити право власності на свою земельну ділянку, зясувалось що арешт з неї так і не знятий та вона перебуває під забороною відчуження, а відповідно до наданої відповідачем інформації, відомості про накладення арешту відсутні, оскільки виконавче провадження знищено, а тому ОСОБА_1 слід звернутись для вирішення вказаного питання до суду. Перебування вказаного майна під незаконним арештом порушує права позивача та створює перешкоди у здійсненні користування і розпорядження належним йому на праві власності майном, а тому просить позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без неї, позовні вимоги підтримала.

Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив розглянути позов згідно з чинним законодавством, а також зазначив про неможливість надання будь-якої інформації щодо здійснення виконавчого провадження, в ході якого накладено арешт на майно ОСОБА_1, за відсутності таких архівних даних, оскільки виконавче провадження вже знищено.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 12.11.2008 року, що посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, номер у реєстрі нотаріальних дій 969 належить земельна ділянка з кадастровим номером :01:054:0042, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, місто Обухів, вулиця Петровського, 1, вказане також підтверджується витягом з реєстру правочинів від 12.11.2008 року № 6737907 та інформаційною довідкою з реєстру речових прав на нерухоме майно № 85494567.

При примусовому виконанні ухвали Печерського районного суду м. Києва № 2-4674 від 10.09.2009 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 винесено постанову у виконавчому провадженні ВП № 14940009 про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_3 та оголошено заборону його відчуження, в тому числі на земельну ділянку з кадастровим номером :01:054:0042, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, місто Обухів, вулиця Петровського, 1, яка належала ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу від 12.11.2008 року. Тобто державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону його відчуження, проте помилково арешт та заборону відчуження було накладено на належне позивачу майно, замість майна боржника, ОСОБА_3

30.09.2010 року головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції у Київській області ОСОБА_2 винесено постанову у виконавчому провадженні ВП № 14940009 про зняття арешту з майна боржника, якою постановлено зняти арешт та заборону відчуження з земельних ділянок з кадастровими номерами :01:054:0042, (Київська область, Обухівський район, місто Обухів, вулиця Петровського, 1) та :04:016:0041 (Обухівський район, Українська міська рада, СТ «Луговий»).

У березні 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про зняття арешту з майна: земельної ділянки з кадастровим номером :01:054:0042, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, місто Обухів, вулиця Петровського, 1, оскільки виявив при намаганні оформити право власності на вказану земельну ділянку, що накладений арешт та заборона її відчуження згідно з постановою державного виконавця від 30.09.2010 року не знятий.

Проте, 15.03.2017 року отримав відповідь про відмову, так як строк зберігання завершених виконавчих проваджень становить три роки, а відтак надати інформацію стосовно виконавчого провадження ВП № 14940009 не можливо, оскільки виконавче провадження знищено у зв'язку із закінченням терміну зберігання та йому рекомендовано звернутись до суду.

За правилами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

В порушення вказаних вимог закону, при закінченні виконавчого провадження, арешт, накладений на майно земельної ділянки з кадастровим номером :01:054:0042, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, місто Обухів, вулиця Петровського, 1, державним виконавцем не знято.

Оскільки виконавче провадження, що було відкрите за ухвалою Печерського районного суду м. Києва № 2-4674 від 10.09.2009 року, знищене за терміном зберігання як таке, що завершене, то настають наслідки завершення виконавчого провадження зі скасуванням арешту з майна позивача, оскільки існування арешту та заборони відчуження унеможливлює реалізацію позивачем свого права як власника майна.

В свою чергу, за змістом ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Тобто, за підсумовуючим аналізом вказаної правової норми, суд дійшов висновку, що законодавець пов'язує можливість звернення особи з даним позовом у разі порушення права власності на майно, на яке було накладено арешт.

Згідно зі ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

На підставі ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності, або обмежене в його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи те, що у ОСОБА_1 не є боржником за ухвалою Печерського районного суду м. Києва № 2-4674 від 10.09.2009 року, а накладення арешту та заборони відчуження на земельну ділянку з кадастровим номером :01:054:0042, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, місто Обухів, вулиця Петровського, 1, порушує можливості реалізації позивачем своїх прав щодо володіння, користування та розпоряджання майном, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про виключення запису про накладення арешту з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, суд вирішує також задовольнити, оскільки ця вимога є похідною від першої вимоги.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 57, 60, 212-214 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зняти арешт та заборону відчуження, накладені на підставі постанови головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Обухівського районного управління юстиції ОСОБА_2 від 23.09.2009 року ВП № 14940009, на земельну ділянку з кадастровим номером :01:054:0042, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, місто Обухів, вулиця Петровського, 1, яка належить на праві власності ОСОБА_1.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про арешт земельної ділянки з кадастровим номером :01:054:0042, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, місто Обухів, вулиця Петровського, 1, від 06.10.2009 року за №19471535.

Стягнути з Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1280,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

СуддяОСОБА_5