Головуючий суду 1 інстанції - Овчаренко О.Л.
Доповідач - Дронська І.О.
Справа № 425/3542/16-ц
Провадження № 22ц/782/216/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2017 року. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді Дронської І.О.

суддів: Карташова О.Ю., Яреська А.В.,

за участю секретаря Попової Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3 на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 01 березня 2017 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Нецвітай Ольга Василівна, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року представник ОСОБА_3, в інтересах позивача ОСОБА_2, звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої посилався на те, що ОСОБА_6, яка доводиться рідною племінницею позивача ОСОБА_2, на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1. У зв'язку зі своїм похилим віком (67 років) та тяжким станом здоров'я (була онкохворою) ОСОБА_6 потребувала сторонньої допомоги. ОСОБА_6 була добре забезпеченою, оскільки отримувала пенсію та працювала. Відповідач, яка не є родичкою ОСОБА_6, запропонувала останній переоформити на неї квартиру, яка належала ОСОБА_6 та запевнила, що буде доглядати її, матеріально підтримувати, а у разі смерті поховає її. Будучи необізнаною та покладаючись на відповідача, ОСОБА_6 погодилась укласти договір, вважаючи, що буде укладено договір довічного утримання. 23.08.2016року між ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_4 було укладено нотаріально посвідчений не договір довічного утримання, а договір купівлі-продажу вищезазначеної спірної квартири, за яким право власності на квартиру перейшло до відповідача. Вважає, що відповідач ввів в оману ОСОБА_6 щодо природи правочину, а саме дійшов згоди з ОСОБА_6 щодо укладання договору довічного утримання, а оформив договір купівлі-продажу, який був підписаний ОСОБА_6 Крім того, як вважає позивач, даний договір був безгрошовим, оскільки відповідач ніяких грошових коштів за спірну квартиру позивачу не сплачував. Також, у договорі вартість квартири вказана формально - 11189грн., що не відповідає ринковій вартості аналогічної трьохкімнатної квартири з автономним опаленням. Вважає, що за своїм віком та юридичною необізнаністю ОСОБА_6 не усвідомлювала значення та наслідки укладеного договору купівлі-продажу, а вважала, що даний договір являється лише формальним, укладеним про людське око, без наміру створити юридичні наслідки, оскільки ОСОБА_6 після укладання договору нікуди переїжджати не збиралась. Позивач вважає, що нема жодних підстав вважати, що ОСОБА_6 мала намір продати свою квартиру, в якій тривалий час проживала. Крім спірної квартири іншого житла у ОСОБА_6 не було. 23.08.2016року ОСОБА_6 померла. Позивач вважає, що оскільки коштів на виконання договору купівлі-продажу відповідач не передала, спірна квартира після укладення договору залишилась у користуванні ОСОБА_6, то можна дійти висновку, що спірний договір купівлі-продажу квартири є удаваним правочином з метою приховання дійсного правочину, а саме договору довічного утримання, а тому спірний договір слід визнати недійсним. Також позивач зазначає, що інших родичів, які б претендували на спірну квартиру, у ОСОБА_6 немає. Позивач просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Нецвітай О.В. 23.08.2016року та зареєстрований за № 16414243; визнати за ОСОБА_7 право власності на спірну квартиру.

У подальшому позивач уточнила свої позовні вимоги та просила суд позовні вимоги в частині визнання права власності за ОСОБА_2 залишити без розгляду та визнати спірний договір купівлі-продажу квартири недійсним.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області 01.03.2017року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа - приватний нотаріус Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Нецвітай О.В. про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, відмовлено. Скасовано заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Рубіжанського міського суду луганської області від 23.11.2016року у вигляді накладання арешту на нерухоме майно- спірну квартиру, яка належить ОСОБА_4

Не погоджуючись із зазначеним рішенням представником позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 та визнати недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Нецвітай О.В. 23.08.2016року та зареєстрований за № 16414243.

Позивач ( апелянт) та його представник, а також відповідач, яких було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явились, від представника апелянта надійшла заява про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з його зайнятістю в іншому процесі.

Колегія суддів, враховуючи, що справа в провадженні апеляційного суду знаходиться з березня 2017року, з метою виконання вимог ч.1 ст.157 ЦПК України, вважає, що клопотання представника ОСОБА_3 задоволенню не підлягає. Крім того, ОСОБА_3 безпосередньо подавав апеляційну скаргу в інтересах позивача та повністю виклав усі доводи та заперечення щодо рішення суду першої інстанції, а тому, розгляд справи без його участі, при наявності належного повідомлення позивача-апелянта ОСОБА_2, з урахуванням положень ч.2 ст.305 ЦПК України, не порушує прав та інтересів останньої.

Справу розглянуто на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України без участі апелянта, його представника за участю представника відповідача та 3-ї особи- приватного нотаріусу Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Нецвітай О.В.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача та 3-ї особи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції у повній мірі відповідає.

За результатами розгляду справи судом першої інстанції були встановлені наступні обставини.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що 23.08.2016року між ОСОБА_6, діючої за згодою чоловіка ОСОБА_8, з однієї сторони, та ОСОБА_4, діючої за згодою чоловіка ОСОБА_9, з іншої сторони, укладено договір купівлі -продажу квартира АДРЕСА_1, який, у зв'язку із хворобою ОСОБА_6, ( тремтливість рук) на прохання останньої, підписано ОСОБА_10 та особисто ОСОБА_4 вдома у ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 у присутності приватного нотаріуса Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Нецвітай О.В., яким зазначений договір нотаріально посвідчений.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла.

Зазначені обставини повністю відповідають матеріалам справи.

Також судом першої інстанції встановлено, що звернувшись до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від ІНФОРМАЦІЯ_2, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, позивач зазначила, що є рідною тіткою померлої ОСОБА_6 на підтвердження родинних відносин між позивачем та померлою ОСОБА_6 позивачем ОСОБА_2 надані копія свідоцтва про народження ОСОБА_11, довідка на підтвердження зміни її прізвища після укладення шлюбу з ОСОБА_11 на ОСОБА_6, копії свідоцтва про одруження позивача ОСОБА_2, свідоцтва про народження ОСОБА_11,, який, як зазначає сторона позивача, є братом померлої ОСОБА_6, довідка на підтвердження прізвища, імені та по батькові матері позивача ОСОБА_2, яких, на думку сторони позивача, достатньо для підтвердження родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_6

Як вбачається з доводів позовної заяви ОСОБА_2 інших родичів, які б претендували на спірну квартиру у ОСОБА_6 немає.

Після смерті ОСОБА_6 позивач ОСОБА_2 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

У судовому засідання представник позивача зазначив, що укладанням спірного договору купівлі-продажу порушені права та законні інтереси позивача ОСОБА_2, яка є рідною тіткою сторони договору - померлої ОСОБА_6 та яка звернулась після її смерті до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції мотивував тим, що позивач ОСОБА_2 не є стороною спірного договору купівлі-продажу нерухомого майна від 23.08.2016року. З наданих позивачем документів неможливо встановити наявність родинних відносин між позивачем ОСОБА_2 та померлою ОСОБА_6 Як зазначає сторона позивача ОСОБА_2 ( у дівоцтві ОСОБА_11) ОСОБА_12 є рідною сестрою ОСОБА_13, який у свою чергу є батьком ОСОБА_6, однак, окрім свідоцтва про народження ОСОБА_6 стороной позивача не надано свідоцтва про народження ОСОБА_7 та ОСОБА_13, або інших належних документів, з яких можливо було би встановити, що ОСОБА_13 та ОСОБА_2 є рідними сестрою та братом, а ОСОБА_2 відповідно є тіткою ОСОБА_6

Враховуючи те, що стороною позивача не надано доказів на підтвердження та не доведено те, що позивач ОСОБА_2 та сторона спірного договору померла ОСОБА_6, є рідними тіткою та племінницею, відсутність вимоги про встановлення факту родинних відносин, яка позивачем заявлена не була, суд першої інстанції дійшов до висновку про те, що позивачем, яка не є стороною спірного договору, відповідно не доведено, що вона є заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушені вчиненням оспорюваного договору купівлі-продажу від 23.08.2016року, укладеного між ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_4, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним задоволенню не підлягають.

Проаналізував наявні дані, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини по справі та надані сторонами, в їх сукупності, всі докази, відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України та правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ст..60 ЦПК України).

Відповідно до ст.. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

У доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що у судовому засіданні суду першої інстанції було встановлено, що позивач ОСОБА_7 є рідною сестрою ОСОБА_13, який у свою чергу є батьком ОСОБА_6 та ОСОБА_11.

Колегія суддів вважає, що зазначений довід не відповідає встановленим судом першої інстанції обставинам, викладеним у рішенні суду.

Дійсно, відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_6, а.с.9, та ОСОБА_11, а.с.76а, вбачається, що батьком останніх є ОСОБА_13, матір'ю ОСОБА_16.

Висновків про те, що ОСОБА_7 є рідною сестрою ОСОБА_13 рішення суду першої інстанції не містить, навпаки, на підставі наданих позивачем доказів, оцінених судом першої інстанції у повній відповідності до вимог ст..212 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов висновку про неможливість на підставі наданих документів встановити, що ОСОБА_13 та ОСОБА_2 є рідними сестрою та братом, а ОСОБА_2 відповідно є тіткою ОСОБА_6

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції мав прийняти до уваги те, що усі документи, надані суду, які підтверджують родинні відносини позивача з ОСОБА_6 могли зберігатися тільки у близьких людей, а не у сторонніх людей, оскільки зазначений довід не ґрунтується на належних та допустимих доказів та ґрунтується на припущенні апелянта.

Також колегія суддів не приймає до уваги довід апелянта про те, що стороння людина не стала би звертатися до Державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та до суду за захистом своїх порушених прав, оскільки кожна особа на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо звернення до нотаріуса та суду, за винятком передбачених законом підстав. Зазначений довід також ґрунтується на припущенні апелянта.

Як встановлено колегією суддів судом першої інстанції у повній мірі виконані вимоги ч.4 ст.10 ЦПК України, відповідно до яких суд сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснював особам, які брали участь у справі, їх права та обов'язки у тому числі щодо вчинення або не вчинення процесуальних дій, сприяв здійсненню їхніх прав.

Як вбачається з мотивувальної частини рішення суду першої інстанції суд не погодився з думкою сторони позивача про те, що наданих документів достатньо для встановлення підтвердження родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, між тим позивачем не було надано суду безпосередньо свідоцтв про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_13, з аналізу записів яких можливо зробити висновок про родинні відносини позивача та ОСОБА_13, який є батьком ОСОБА_6

Відповідних клопотань щодо забезпечення доказів родинних відносин позивачем суду першої інстанції не заявлялось, у той час як своїм правом щодо витребування доказів судом сторона позивача у суді першої інстанції користувалась неодноразово, а.а.с.50, 58.

Колегія суддів не приймає надану апелянтом копію свідоцтва про народження ОСОБА_7, оскільки зазначене свідоцтво надано з порушенням ч.1 ст.131 ЦПК України.

Доказів щодо неможливості своєчасно подати докази, або наявність безпідставної відмови суду першої інстанції у прийнятті доказів ( свідоцтва про народження ОСОБА_7) апелянтом суду апеляційної інстанції не надано, безпосередньо доводів щодо зазначених обставин апеляційна скарга не містить.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неможливості встановити родинні відносини ОСОБА_13, який є батьком ОСОБА_6, без наявності свідоцтва про народження ОСОБА_13, та встановити, що ОСОБА_7 є рідною сетрою ОСОБА_13 та рідною тіткою ОСОБА_6.

Щодо доводів позивача-апелянта про порушення прав та законних інтересів позивача вчиненням спірного договору купівлі-продажу від 23.08.2016року, укладеного між ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_4.

Як вбачається з доводів позовної заяви ОСОБА_2 посилається на те, що спірним договором порушені права останньої як спадкоємиці померлої ОСОБА_6, яка інших родичів, які б претендували на відчужену за спірним договором купівлі-продажу квартиру, не мала.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що право власності на спірну квартиру за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_6 набула за договором купівлі-продажу квартири від 22.12.2007року, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8, згода якого на купівлю та укладання цього договору була надана, а.с.61.

Відповідно до заяви ОСОБА_8, останній дав згоду ОСОБА_6 на купівлю за спільні кошти та укладання дружиною договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та не заперечував, щоб правовстановлювальний документ було видано на ім'я дружини, а.с.108. Справжність підпису ОСОБА_8 у встановленому порядку завірено приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Білоус З.В., а.с.108.

Також, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 23.08.2016року та заяви ОСОБА_8, останній дав згоду своїй дружині ОСОБА_6 на продаж за ціну та на умовах йому відомих житлової квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, яку вона придбала за спільні кошти подружжя, а.а.с.103-105.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла, а.с.8. Після смерті останньої відкрилася спадщина.

Як вбачається з позовної заяви ОСОБА_2, остання, посилаючись на те, що вона є рідною тіткою померлої ОСОБА_6 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя , який його пережив, та батьки.

Як вбачається з положень ч.1 ст.1263 ЦК України рідні дядько та тітка спадкодавця мають право на спадкування за законом у третю чергу.

Відповідно до ч.2 ст.1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Чоловік ОСОБА_6 - ОСОБА_8 на час смерті ОСОБА_6 був живий та за законом мав право на спадкування після смерті дружини у першу чергу.

Інформації щодо відмови ОСОБА_8 від спадщини матеріали справи не містять.

Вищевикладене свідчить про те, що у першу чергу зацікавленою особою щодо укладання або оспорювання спірного договору, окрім сторін договору, є чоловік ОСОБА_6, як спадкоємець першої черги.

26.08.2016 року ОСОБА_8 складає нотаріально посвідчений заповіт на випадок своєї смерті, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, яке йому належить на момент складання цього заповіту, а також все те, що буде належати йому у майбутньому, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_3, у рівних частках кожній, а.с.85.

ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, а.с.63.

Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою-четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Колегією суддів не встановлено порушення прав та законних інтересів ОСОБА_2 щодо спірної квартири укладанням ОСОБА_6 договору купівлі-продажу квартири, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено, що ОСОБА_2 є заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушені вчиненням оспорюваного договору купівлі-продажу від ІНФОРМАЦІЯ_2, укладеного між ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_4 та вважає доцільним не надавати правову оцінку іншим доводам апеляційної скарги щодо договору купівлі-продажу квартири від ІНФОРМАЦІЯ_2.

Колегія суддів вважає, що апелянтом, за доводами апеляційної скарги, не доведена наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 01 березня 2017 року переглянуто колегією суддів в межах доводів апеляційної скарги, порушень норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегією суддів не встановлено, а тому підстави для скасування рішення, відсутні.

Керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якої діє ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 01 березня 2017 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області Нецвітай Ольга Василівна, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: