Справа № 303/566/17-ц
Номер рядка стат.звіту - 46
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Штець І.І.,

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісяця з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Також просила стягнути з відповідача на її користь аліментів за попередні 12 місяців на утримання сина в розмірі щомісячно по 1000,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, участі у його вихованні не приймає. Син проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Хоч офіційно відповідач не працює, однак має періодичні заробітки у формі нерегулярного, періодичного доходу й відповідно до ст. 180 СК України повинен брати участь в утриманні дітей.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. При цьому пояснила, що проживала разом з відповідачем до жовтня 2016 року. При цьому зверталася усно до ОСОБА_2 з проханням надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, проте таку отримала тільки один раз в розмірі 800,00 грн.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечив частково та погодився при цьому сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., оскільки сплачувати аліменти в розмірі заявленому позивачем не має можливості. З приводу стягнення з нього аліментів за попередній період заперечив та пояснив, що постійно допомагав матеріально дитині, проте документально може підтвердити тільки один раз на суму 800,00 грн.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФМ № 196717 від 08.06.2011 року.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу.

Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року (ратифікована Україною постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХII), держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Керуючись вимогами ст. 182 СК України та п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне положення дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином судом встановлено, що дитина проживає разом з матірю, а батько в свою чергу достатнього утримання на дитини не надає. Виходячи з вищенаведеного, враховуючи, що відповідач має нерегулярний дохід, поряд із матірю несе обовязок із утримання дитини, а тому є підстави для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, на чому наполягає позивач. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини суд враховує матеріальне становище позивача, яка працює, стан здоровя дитини, відповідача, який є працездатною людиною, інших осіб, які перебувають на його утриманні не встановлено, а тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, про необхідність визначити аліменти в розмірі 1100,00 грн. щомісячно, починаючи з 31.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. При цьому враховується також і те, що жодних доказів на обґрунтування заявленого позивачем розміру аліментів, суду не представлено.

Вирішуючи питання про стягнення аліментів за попередні 12 місяців на утримання дитини у розмірі 1000,00 грн. щомісячно суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Разом з тим в ч. 2 ст. 191 СК України перебачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Застосовуючи до правовідносин сторін положення ч. 2 ст. 191 СК України суд звертає увагу на те, що за змістом цієї статті аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач вживала заходи щодо їх одержання з відповідача, але не могла їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. При цьому обовязок довести названі обставини та представити відповідні докази належить позивачу.

Згідно з вимогами ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належним доказом може бути показання свідка (ст. 63 ЦПК України).

Обґрунтовуючи заявлений позов в цій частині позивач вказувала на те, що усно зверталася до відповідача з проханням надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак ОСОБА_2 відмовлявся надавати таку.

З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, враховуючи відсутність жодного доказу на підтвердження позиції позивача щодо як вжиття певних заходів щодо одержання аліментів, так і ухилення відповідача від їх сплати, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати, від оплати яких було звільнено позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 191 СК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1100,00 гривень щомісячно, починаючи з 31.01.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави 640,00 грн. грн. судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Заболотний