Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1590/16-ц
Провадження № 2/674/147/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2017 року Дунаєвецький районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Артемчук В. М.

при секретарі Мудрицькій Л.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дунаївці цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до

Головного управління Держгеокадастру у

Хмельницькій області

Дунаєвецької міської ради

Хмельницької області

Дунаєвецької районної державної адміністрації

Хмельницької області,

третя особа : Товариство з обмеженою відповідальністю ім.Богдана

ОСОБА_3 с.Залісці Дунаєвецького району

Хмельницької області

про визнання права на земельну частку (пай)

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2016 року позивачка, ОСОБА_2 в інтересах якої діє ОСОБА_1 звернулася до суду з уточненими під час судового розгляду позовними вимогами до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, Дунаєвецької районної державної адміністрації Хмельницької області, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю ім.Богдана Хмельницького с.Залісці Дунаєвецького району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай) мотивуючи тим, що у 1947 році позивачка вступила у члени колгоспу імені ОСОБА_3 с. Залісці Дунаєвецького району Хмельницької області, де пропрацювала на різних посадах з 1947 по 1972 рр. включно.

1980 року позивачка вийшла на пенсію за віком, як член колгоспу «ім. Б.Хмельницького».

1996 року на виконання Указу президента України «Про невідкладні заходи, щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994р., відбулося розпаювання земель переданих у колективну власність КСП «ім. Б.Хмельницького» с. Залісці Дунаєвецького району Хмельницької області.

10 вересня 2015 року позивачка отримала Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ХМДН № 024730, виданого Заліецівською сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області. У відповідності до даного Свідоцтва, ОСОБА_2 має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарською підприємства «ім. Б.Хмельницького», правонаступником якого є ТОВ «ім. Б.Хмельницького». Фактично 10.09.2015р. позивачка дізналась про те, що вона, як пенсіонер, член КГСП «ім. Б.Хмельницького» має також право на земельну частку (пай).

З метою реалізації свого права на земельну частку (пай) позивачка, 19.09.2016р. звернулася у відділ Держгеокадастру у Дунаєвецькому районі Хмельницької області щоб з'ясувати чи внесена вона в списки, які додаються до державного акту на право колективної власності на землю КСІ1 «ім. Б.Хмельницького» с. Залісці Дупаєвецького району Хмельницької області.

Проте, листом відділу Держгеокадастру у Дунаєвецькому районі Хмельницької обл.. № 32-2211-99.4-3510/2-16 від 11.10.2016р. повідомлено, що відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю виданого колгоспу «ім. Б.Хмельницького» с. Залісці та «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)», що видаються Дунаевецькою районною державною адміністрацією па території Залісцівської сільської ради» відомості про ОСОБА_2 відсутні.

Таким чином, через помилкове не включення до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що додається до державного акта па право колективної власності па землю КСП «ім. Б.Хмельницького», гр. ОСОБА_2 позбавлена свого права па отримання Сертифікату на земельну частку (пай), що в свою чергу порушує її право па отримання земельної частки (паю), як людини, яка все життя пропрацювала у даному колгоспі та є його пенсіонером членом, а тому позивачка змушена звернутися до суду для поновлення свого порушеного права.

Представник позивачки по довіреності ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимог підтримав, заславшись на обставини викладенні у позовній заяві, а також подав до суду заяву в якій відмовляється від стягнення з відповідачів на користь позивачки сплачений нею судовий збір.

Представник відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не зявився, однак подав до суду заперечення в яких просив проводити розгляд справи у його відсутності, відмовити в задоволенні позовних вимог пославшись на наступне.

05.10.1995 року КСП ім..ОСОБА_3 (зараз - ТОВ ім.Б.Хмельницького) було видано Державний акт на право колективної власності на землю.

Згідно трудової книжки позивачки вона дійсно була членом колгоспу з 1947 року.

Згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.95 р. №720/95 право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарськогокооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, втому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства,відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

Згідно п.7 вказаного Указу установити, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Згідно от. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно п.24 ПП ВСУ №7 від 16.04.2004 р. сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю.

Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває прала на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (дай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної дія цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Позови громадян, повязані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Але, позивач звернулась до суду лише 07.11.2016 р. за захистом свого права, а згідно ст. ст. 257, ч. 4, 267 ЦК України сплив трьох років позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Представник відповідача: Дунаєвецької міської ради Дунаєвецького району Хмельницької області ОСОБА_4, в судовому засіданні позов визнала та пояснила, що оскільки позивачка отримала право на майновий пай, а тому має право на земельний пай.

Представник відповідача: Дунаєвецької районної Державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій проти позову не заперечив та просив проводити розгляд справи у його відсутності.

Представник третьої особи: Товариство з обмеженою відповідальністю ім.Богдана Хмельницького с.Залісці Дунаєвецького району Хмельницької області в судовому засіданні в с удовому засіданні пояснила, що позивачка була членом колгоспу, в 1972 році вона розрахувалася з колгоспу і виїхала з села. В 1994 році під час розпаювання землі не було відомо, чи вона жива і де вона знаходиться, а тому її не включали в списки. В 2015 році позивачка отримала сертифікат на майновий пай.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивачки, представників відповідача та третьої особи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що згідно записів про членство в колгоспі в трудовій книжці колгоспника №231 виданої на імя ОСОБА_5 (прізвище після реєстрації в 1972 році шлюбу - ОСОБА_2), 1947 року була прийнятий в члени колгоспу ім.Б.Хмельницького с.Залісці Дунаєвецького району Хмельницької області. (а.с. 8,9).

Згідно довідки №121 від 19.09.2016 року виданої ТОВ ім.Б.Хмельницького вбачається, що позивачка дійсно працювала в даному госпдарстві на різних роботах з 1950 року по 1970 рік, а також дояркою з 1971 року по 1982 рік включно (а.с.35).

Відповідно до довідки виданої головою правління колгоспу ім. Б.Хмельницького, організованого в 1930 році, вбачається що позивачка вступила в колгосп в 1947 році та працювала там з 01 січня 1947 року по 31 грудня 1972 року, також дане підтверджується відомістю про роботу №29 (а.с.14,15).

З протоколу №3/46 комісії по призначенню пенсії і допомоги колгоспникам, позивачці з 08 лютого 1980 року призначено пожиттєво пенсію в розмірі 29 карб. 44 коп., особовий рахунок №180/50 відкритий 09.08.1980 року(а.с.12,13), також факт те що позивачка на даний час є пенсіонеркою підтверджується пенсійним посвідченням №180150 від 13.02.1987 року.

Відповідно до довідки № 32-2211-99.4-3510/2-16 від 11.10.2016 року, виданої відділом Держгеокадастру в Дунаєвецькому районі Хмельницької області, ОСОБА_2 не була включена до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю по колгоспу ім.Б.Хмельницького с.Залісці та «Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай)», що видаються Дунаєвецькою райдержадміністрацією. Вартість земельної частки (паю) по колишньому колгоспу ім.Б.Хмельницького с.Заслісці Дунаєвецького району Хмельницької області станом на 11.10.2016 року складає 84332,66 грн. (а.с.16).

Судом також встановлено, що 10 вересня 2015 року Залісцівською сільською радою Дунаєвецького району Хмельницької області, на імя позивачки, було видано свідоцтво про вправо власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ХМДН №024730, відповідно до якого, позивачка має право на пайовий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ТОВ ім.Б.Хмельницького с.Залісці Дунаєвецького району Хмельницької області, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників 16 травня 2001 року, загальна вартість майна пайового фонду підприємства станом на 16 травня 2001 року складає 3076119 гривень, частка позивачки 2560, або 0,08320979 відсотків.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005року у справі «Смірнова проти України»).

Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до п. 2 постанови ОСОБА_4 Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310 "Про трудові книжки колгоспників" трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів, в тому числі на членів риболовецьких колгоспів, з часу прийняття їх в члени колгоспу.

Відповідно до Указу Президента №720 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали у ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості)ю при паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства кооперативу, товариства є рівними.

Відповідно до п. 24Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року за №7член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до Списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи. Яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7Указу Президента №720 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі) можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Отже, право на земельну частку (пай) виникає з моменту передачі державного акта на право колективної власності на землю конкретному колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарську акціонерному товариству, членом якого є особа, яка претендує на пай, в тому числі і пенсіонер, що раніше працював у цьому сільськогосподарському підприємстві.

Виходячи зі змісту вказаних вимог закону особа набуває права на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП, включення до списку осіб, долучених до Державного акту на право колективної власності на землю, одержання КСП цього акту.

Це положення Указу Президента повністю відповідає вимогам ч.1ст.125 ЗК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно із наказом Мінагрополітики №40 від 25.01.2013 року головне управління Держгеокадастру в області наділене повноваженнями щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб в межах області.

Відповідно до довідки Дунаєвецької міської ради Хмельницької області №243 від 30.03.2017 року видно, що за межами села с.Залісці Дунаєвецького району Хмельницької області є вільна, нерозпайована земельна ділянка (сад), яка в даний час надається учасникам бойових дій в тому числі АТО, для ведення особистого селянського господарства.

Земельна частка (пай) являє собою умовну частку сільськогосподарських земель, розмір якої визначений як середній по господарству в умовних кадастрових гектарах. На відміну від земельної ділянки, яка має чітко визначені межі й розмір у фізичних гектарах, місцезнаходження та межі земельної частки (паю) є невизначеними.

Згідно положень ч. 7ст. 25 Земельного кодексу Українивартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) працівників відповідних підприємств, установ і організацій та пенсіонерів з їх числа є рівними.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що оскільки позивачка ОСОБА_2 на день видачі КСП «ім. Богдана Хмельницького» с. Залісці державного акту на право колективної власності на землю, пенсіонеркою, яка раніше працювала в ньому і являвся членом вказаного господарства, не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), внаслідок чого права позивачки були порушені, тому має право на земельну частку (пай).

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Судом також враховується, що позовна давність у розумінні ст.256 Цивільного кодексу України це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого цивільного права чи інтересу шляхом подачі позовної заяви до суду.

Інститут позовної давності полегшує встановлення судами об'єктивної істини у справі і тим самим сприяє винесенню правильних рішень. Якби можливість захисту порушеного права не обмежувалася певним строком, це надзвичайно ускладнювало б розв'язання цивільних справ у зв'язку з великою імовірністю втрати доказів, можливістю неадекватного відображення обставин справи особами, що беруть у ній участь тощо. Позовна давність сприяє стабілізації цивільного обігу, усуненню невизначеності у відносинах його учасників. Крім того, позовна давність слугує зміцненню договірної дисципліни, стимулює активність учасників цивільного обігу щодо здійснення їх прав, а також посилює взаємний контроль за виконанням зобов'язань.

Судом беруться до уваги ті обставини, що позивачка дізнались про її право на земельну частку (пай) після отримання 10 вересня 2015 року свідоцтва про вправо власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії ХМДН №024730, до цього часу в зв`язку з відсутністю юридичних знань позивачка не могла усвідомити належного її такого права, також як зазначила в судовому засіданні представник третьої особи, на період розпаювання землі КСП ім.Б.Хмельницького в 1994 році, не було відомо де знаходиться позивачка та чи вона жива, а тому строк позовної давності потрібно рахувати з дня отриманні позивачкою майнового сертифікату.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16 ЦК України, Указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємства і організаціям» №720/95 від 08.08.1995 р., Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості ) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право на земельну частку ( пай) у розмірі середньої земельної частки (паю) по Дунаєвецькій міській раді Хмельницької області за межами с.Залісці Дунаєвецького району Хмельницької області із земель запасу.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Дунаєвецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча:/підпис/

Вірно:

Суддя Дунаєвецького районного суду В. М. Артемчук