АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 642/3477/16 Головуючий 1 інстанції: Євтіфієв В.М.
Провадження: № 22ц/790/405/17
Категорія: встановлення факту Суддя-доповідач: Гуцал Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Гуцал Л.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, подану її представником - ОСОБА_3, на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 15 вересня 2016 року за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем однією сім'єю, заінтересована особа - Друга дерржавна нотаріальна контора,-

встановила:

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 15 вересня 2016 року частково задоволено заяву ОСОБА_2. Суд вирішив: вважати постійним проживання ОСОБА_2 однією сім'єю з ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 28 равня 2012 року до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, заявник ОСОБА_2, в особі свого представника, подала до суду апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду першої інстації та задовольнити її заяву у повному обсязі, встановивши факт постійного проживання ОСОБА_2 однією сім'єю з ОСОБА_5, у період із січня 2010 року до смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду відповідно до приписів ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

За приписами ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Разом з тим, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення. Якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилась очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, апеляційний суд перевіряє справу в повному обсязі.

Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира АДРЕСА_1.

З 22 травня 2007 року ОСОБА_5 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Заявник ОСОБА_2 є рідною сестрою ОСОБА_6 та стверджує, що з січня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала однією сім'єю з ОСОБА_5, оскільки здійснювала за ним догляд, допомогала йому, була пов'язана з ним спільним побутом, вони мали взаємні права та обов'язки.

ОСОБА_2 також зазначала, що після смерті ОСОБА_5 інших спадкоємців крім неї - не має.

Суд першої інстанції вважав, що є підстави для часткового задоволення заяви, а саме для встановлення факту постійного проживання заявника та ОСОБА_5 у період часу з 28 травня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Проте, погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше п'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так, у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер.

У ст.256 ЦПК України міститься застереження про те, що у такий спосіб особи можуть встановлювати певні факти у тому випадку, коли законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем і викладених в ній доводів вбачається, що до суду з вказаною заявою вона звернулася з метою оформлення в подальшому права на спадкування нерухомого майна за законом у четверту чергу згідно ст.1264 ЦК України.

Отже, встановлення цього факту заявниці необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Звертаючись до суду з заявою ОСОБА_2 в якості заінтересованої особи зазначила Другу Харківську державну нотаріальну контору.

Суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені особливості вирішення справи за заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю, не з'ясував які ж фізичні та юридичні особи можуть бути заінтересовані у вирішенні цієї справи і підлягають виклику в судове засідання, та які мають право подавати докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень. Крім того, суд не визначив предмет доказування і, вирішуючи справу зосередився лише на перевірці доказами обставин проживання заявниці зі спадкодавцем на протязі вказаного заявницею періоду, при цьому задовольняючи заяву частково, встановив період проживання заявника зі спадкодавцем, який не може мати юридичного значення для заявника, адже є меншим ніж п'ять років.

Поза увагою суду залишилась та обставина, що у даному випадку заінтересованою особою має бути не нотаріальна контора, а орган місцевого самоврядування в особі Харківської міської ради, яку суд не залучив до участі у справі, незважаючи на те, що оскаржуване рішення впливає на її права, оскільки фактично позбавляє права на визнання спадщини відумерлою (ст.1277 ЦК України).

Вищевказане свідчить про те, що існує спір про право, що виключає розгляд заяви про встановлення факту в порядку окремого провадження.

Допущені судом першої інстанції грубі порушення процесуального права призвели до неправильного вирішення справи.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з залишенням вказаної заяви без розгляду, відповідно до вимог ч.6 ст.235, ч.4 ст.256 ЦПК України.

Зазначене судове рішення апеляційної інстанції не позбавляє ОСОБА_2 права, передбаченого ст.3 ЦПК України, звертатися до суду за захистом своїх невизнаних чи оспорюваних прав на спадщину в позовному провадженні з залученням до справи тих осіб, на права і обов'язки яких може вплинути майбутнє рішення.

Керуючись ст.ст. 292, 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ст. 309, ст. ст. 313, п. 3 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану її представником - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 15 вересня 2016 року скасувати, заяву ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем однією сім'єю залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з моменту набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: