БІЛОВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 408/460/17
Провадження № 2/408/460/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року Біловодський районний суд Луганської області

в складі: головуючого-судді: Цимбал Ю.Ю.

при секретарі: Мірошнік Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Біловодська Луганської області цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Біловодської районної державної адміністрації до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В С Т А Н О В И В :

Орган опіки та піклування Біловодської райдержадміністрації Луганської області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з причини загрози життю та здоров'ю новонародженої дитини у ОСОБА_1 відібрано сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та влаштовано до Луганського обласного Будинку дитини № 2 на повне державне забезпечення, натомість матижодного разу не відвідувала малолітнього сина, його долею не цікавиться, матеріальної та іншої допомоги не надає, продовжує пиячити, ніде не працює, будинок в я кому вона проживає знаходиться в антисанітарному стані.

Сім'я ОСОБА_1 з 2012 року перебуває на обліку в Біловодському центрі соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді як сім'я, що опинилася в складних життєвих обставинах. Після вилучення малолітнього ОСОБА_3 було здійснено оцінку потреб сім'ї та дітей, ОСОБА_1 було запропоновано соціальний супровід, від якого вона відмовилася.

Батько дитини ОСОБА_2 не забезпечує дитину, не цікавиться її життям, ані з сім'єю, ані за місцем реєстрації не проживає.

На підставі викладеного, представник позивача просить суд позбавити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь Луганського обласного будинку дитини № 2 в я кому виховується дитина.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив суд розглянути справу без його участі, наполягає на задоволенні позову.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день та час судового засідання були повідомлені належним чином шляхом поміщення оголошення про день, час та місце розгляду справи в газеті «Урядовий кур'єр» від 27 квітня 2017 року №79.

На підставі викладеного суд, вважає, можливим розглянути справу за відсутності відповідача по наявним матеріалам в справі.

У відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги органу опіки та піклування Біловодської райдержадміністрації Луганської області обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 164 СК України, позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Тому у кожному випадку треба виявити і оцінити позитивний результат у долі дитини, який має настати.

Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну винну поведінку матері або батька, яку можна вважати юридичною відповідальністю.

Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов'язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість.

Так, судом встановлено, що у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1, яке видано 07 липня 2015 року виконавчим комітетом Данилівської сільської ради Біловодського району Луганської області на ім'я ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідачі зазначені його батьками, що також підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №3 від 14 липня 2015 року.

Згідно Розпорядження голови Біловодської райдержадміністрації № 106 від 10 липня 2015 року у ОСОБА_1 відібрано сина ОСОБА_3 у зв'язку з загрозою життю та здоров'ю новонародженої дитини.

Із Розпорядження голови Біловодської райдержадміністрації № 135 від 02.09.2015 вбачається, що новонароджений ОСОБА_3 влаштований до Луганського обласного Будинку дитини № 2 на повне державне забезпечення та відповідно доповідомлень вказаного дитбудинку від 10 червня 2016 року №313 та від 03 листопада 2016 року №796 ОСОБА_1 жодного разу не відвідувала дитину, долею свого малолітнього сина не цікавилася, матеріальної та іншої допомоги не надавала.

З повідомлень Данилівської сільської ради Біловодського району №74/02-19 від 22 березня 2016 року та Широківської селищної ради Станично-Луганського району №146 від 15 жовтня 2015 року вбачається, що батько дитини ОСОБА_2 ні з сім'єю, ані за місцем реєстрації не проживає, його місце знаходження невідоме.

З інформації Біловодського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молодіза результатами соціальної роботи з сім'єю ОСОБА_1 від 02 грудня 2016 року №103 вбачається, що з даною сім'єю проводилася соціальна робота, але до серйозних змін вона не призвела,родина з 2012 року перебуває на обліку в центрі як сім'я, що опинилася в складних життєвих обставинах. В червні 2015 року було здійснено оцінку потреб сім'ї та дітей, ОСОБА_1 було запропоновано соціальний супровід, від якого вона відмовилася. ОСОБА_1 байдуже ставиться до здоров'я, духовного та морального розвитку дітей, не виконує обов'язків щодо їх матеріального утримання та проживає в несприятливих житлово-побутових умовах, що в свою чергу загрожує життю та здоров'ю дітей

З характеристики на ОСОБА_1, наданою Данилівською сільською радою Біловодського району Луганської області, вбачається, що вона фактично перебуває у шлюбі але стосунки з чоловіком не підтримує, вихованням дітей не займається, не працює, господарства не веде, зловживає спиртними напоями.

Згідно висновків зазначених у актах обстеження житлово-побутових умов №1/201 від 12 серпня 2016 року та №3/2016 від 07 листопада 2016 року сім'я ОСОБА_1 проживає в незадовільних санітарних умовах, ремонт проводився давно, в кухні на стінах кіптява, відсутній водопровід, під час візитів комісії мати ОСОБА_1 перебувала в стадії сильного алкогольного сп'яніння.

З Висновку органу опіки та піклування від 16 грудня 2016 року №25-15/2173 вбачається, що батьки дитини ОСОБА_3 - відповідачі у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, самоусунулися від виховання сина, у зв'язку з чим орган вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав.

Вирішуючи спір, видається зазначити наступне.

Дитинство в Україні охороняється державою (частина третя статті 51 Конституції України). Пріоритетом у правовому регулюванні сімейних відносин є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (частина друга статті 1, частина третя статті 5 Сімейного Кодексу України. Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини, Україна визнала, що дитині для повного і гармонійного розвитку особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухиленні від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Як зауважив Європейський Суд з прав людини ( далі по тексту - ЄСПЛ) у ряді рішень з цього приводу, визначаючи, чи був такий захід, як позбавлення батьківських прав, «необхідним у демократичному суспільстві» слід проаналізувати, чи може він найкраще задовольняти інтереси дитини. Водночас ЄСПЛ нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага.

Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв'язків, вимагатиме від судів ретельно оцінювати низку факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам'ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими (п.79 рішення ЄСПЛ від 10 січня 2008 у справі «Кірнс проти Франції» (Kearns v. France) (заява № 35991/04).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв'язків із сім'єю, крім випадків, коли сім'я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним ( п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року ( заява № 10383/09).

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд засуджує поведінку та ставлення відповідачів до власної дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які ухиляються від виконання батьківських обов'язків стосовно сина та вважає доведеним факт такого ухилення, а тому приходить до висновку про необхідність позбавити їх батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, на підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та, згідно ст..166 Сімейного Кодексу України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Беручи до уваги, що суд прийшов до висновку про необхідність позбавити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 батьківських прав відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2 на користь Луганського обласного Будинку дитини №2 аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частки його заробітку /доходу/ щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу аліментів за один місяць.

Судові витрати суд покладає на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212 - 215, 218, 224 - 226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов органу опіки та піклування Біловодської районної державної адміністрації до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане 07 липня 2015 року виконавчим комітетом Данилівської сільської ради Біловодського району Луганської області, актовий запис за № 12/.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Луганського обласного Будинку дитини №2 ( 93400, м. Сєвєродонецьк вул. Лисичанська, 1-б) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки заробітку /доходу/ щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 січня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 320 грн. 00 коп., зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.Ю. Цимбал