Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/154/17
Провадження № 2/280/314/17
У Х В А Л А

15 лютого 2017 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Щербаченко І. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Здвижківської сільської ради Коростишівського району Житомирської області про визнання права власності,

встановив:

До суду звернувся представник позивача з вказаним позовом, в якому просить визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на земельну ділянку загальною площею 0,61 га, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Коростишівський район, село Здвижка, вулиця Садиба, 13а. Представником позивача також подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що єдиним доходом позивача є пенсія розміром 1700 гривень, яких вистачає лише для сплати комунальних платежів та забезпечення мінімального харчування, необхідного для підтримання життєдіяльності.

Згідно статті 83 Цивільного процесуального кодексу України, враховуючи майновий стан сторони, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Оскільки, Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, а тому при вирішенні даної справи застосовуються положення даного Закону.

Відповідно до статті 8 даного Закону враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Позивачем не надано підтвердження скрутного матеріального становища, що позбавляє її можливості сплатити судовий збір. Таким чином, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Під час вирішення питання про відкриття провадження по справі у відповідності до положень статті 121 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог статей 119 та 120 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: найменування суду, в який подається заява, ім'я (найменування) заявника, їх місце проживання або місце знаходження, поштовий індекс, зміст позовних вимог, ціну позову відносно вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, вказівка доказів, підтверджуючих кожну обставину, перелік прикладених до заяви документів, а так само посилання на норму закону України, на підставі якого він просить суд захистити його права.

У порушенням вимог пунктів 5 та 6 частини 2 статті 119 Цивільного процесуального кодексу України позивачем не викладено у позовній заяві про визнання права власності за набувальною давністю чітко позовні вимоги, а також у позовній заяві, що стосується вищевказаних позовних вимог (з врахування особливостей предмету та підстав позову) не зазначені докази, які б підтверджували відповідні обставини.

Відповідно до частини 1 статті 344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

При цьому, позивач пославшись на вищевказану статтю Цивільного кодексу України, будь-яких доказів на підтвердження даного факту не надав і на них відсутні посилання в тексті позовної заяви.

Наявність у володільця певної правової підстави для володіння майном виключає можливість набуття права власності за набувальною давністю, але не позбавляє особу можливості набути право власності на таке майно у визначеному позасудовому порядку.

Посилаючись у позові на володіння майном протягом 10 років, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що при заволодінні чужим майном вона не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю.

З огляду на вимоги статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, статті 15 Цивільного кодексу України щодо захисту в порядку цивільного судочинства саме порушеного права, позивачем не наведено чи дійсно порушуються його права і в чому саме полягає порушення законних прав.

Пунктом 2 частини 1 статті 80 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Однак, до матеріалів справи не додано висновок про вартість майна, відповідно до якого позивачем зазначено ціну позову станом на 2017 рік.

Також позивачу необхідно сплатити судовий збір у відповідності до положень

Із врахуванням вимог частини 1 статті 121 Цивільного процесуального кодексу України, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу п'ятиденний строк для усунення вказаних недоліків з дня отримання копії ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 83, 118-121 Цивільного процесуального кодексу України 8 Закону України «Про судовий збір»,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 про звільнення від сплати судового збору за подачу позову ОСОБА_1 до Здвижківської сільської ради Коростишівського району Житомирської області про визнання права власності.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Здвижківської сільської ради Коростишівського району Житомирської області про визнання права власності залишити без руху.

Надати позивачу п'ятиденний строк для усунення вказаних недоліків з дня отримання копії ухвали суду.

У разі невиконання позивачами вимог вказаних в ухвалі суду у встановлений строк заява вважається неподаною та повертається позивачам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Щербаченко