Справа № 465/468/15 Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П.
Провадження № 22-ц/783/1153/17 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої - судді Копняк С.М.,

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю представника апелянта - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 27 січня 2015 року у справі за поданням Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до погашення ним заборгованості, згідно виконавчих документів, що перебувають у зведеному виконавчому провадженні ВП 42513859,-

в с т а н о в и л а:

Франківський відділ ДВС Львівського міського управління юстиції звернувся до суду із поданням, в якому просить вирішити питання про тимчасове обмеження ОСОБА_3, у праві виїзду за межі України до погашення ним заборгованості на загальну суму 481040,81 грн. згідно виконавчих документів, що перебувають у зведеному виконавчому провадженні ВП 42513859, яке включає в себе чотири виконавчих провадження:

- виконавче провадження №42370742 з примусового виконання виконавчого листа №755/27862/13-ц, виданого 26.12.2013 р. Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» судового збору у розмірі 229,40 грн;

- виконавче провадження №42370742 з примусового виконання виконавчого листа №755/27862/13-ц, виданого 26.12.2013 р. Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту в сумі 450524,87 грн.;

- виконавче провадження №42370760 з примусового виконання виконавчого листа №755/27862/13-ц, виданого 26.12.2013 р. Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» третейського збору в сумі 4905,25 грн.;

- виконавче провадження №44368821 з примусового виконання виконавчого листа №1-154/10, виданого 07.07.2010 р. Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» боргу у сумі 25381,29 грн.

По вказаних виконавчих провадженнях 05.03.2014р. та 12.08.2014р. державним виконавцем, керуючись ст. 3,18,24 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, які скеровано боржнику до виконання, стягувачу для відома.

Боржником заборгованість згідно вищевказаних виконачих документів не сплачена та становить 481040,81 грн.

Державний виконавець Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстицій просив подання задовольнити, та тимчасово обмежити ОСОБА_3 (останнє місце проживання - АДРЕСА_1) у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань по виконавчих документах, що перебувають на виконанні у Франківському відділу ДВС Львівського МУЮ.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 27 січня 2015 року подання Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до погашення ним заборгованості, згідно виконавчих документів, що перебувають у зведеному виконавчому провадженні ВП 42513859- задоволено.

Встановлено тимчасове обмеження права виїзду за межі України ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, останнє місце проживання - АДРЕСА_1) до виконання ним своїх зобовязань по виконавчих документах, що перебувають у зведеному виконавчому провадженні ВП 42513859 на виконанні в Франківському ДВС Львівського МУЮ.

Не погоджуючись з даною ухвалою, представник боржника ОСОБА_2 оскаржив таку в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, незаконною, ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не досліджено та не з»ясовано усі обставини справи і прийнято за доведені ті обставини, які фактично є недоведеними. Покликається на приписи ст. 33 Конституції України, ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, ЗУ «Про виконавче провадження», ч. 2 ст. 377 -1 ЦПК України.

Зазначає, що мотиви подання щодо обмеження права виїзду за межі України боржника ОСОБА_3 є безпідставними та не відповідають дійсності. Боржник ОСОБА_6 не ухилявся та не ухиляється від виконання покладеного на нього зобов»язання. Так, згідно з даними паспорта боржника, на момент здійснення виконавчого провадження, ОСОБА_3 був зареєстрований в Центрі обліку та нічного перебування бездомних громадян, що в АДРЕСА_2, де зареєстрований і на даний час. До подання державним виконавцем не долучено будь-яких доказів щодо його звернення до суду із поданням про розшук боржника чи майна, на яке може бути звернуто стягнення. Згідно з матеріалами виконавчого провадження, постановами державного виконавця накладено арешт на все належне боржнику ОСОБА_3 рухоме та нерухоме майно. В порядку виконання судового рішення, було реалізовано квартиру, яка належала боржнику, будь-яке інше майно в нього відсутнє, що підтверджується відповідями на запити державного виконавця, які знаходяться в матеріалах виконавчого провадження.

Вважає, що державним виконавцем належним чином не обґрунтовано необхідність застосування додаткового заходу впливу з метою забезпечення виконання боржником ОСОБА_3 рішення суду у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду його за кордон. В межах виконавчого провадження накладено арешт на майно та кошти боржника, заборонено відчуження майна, що є достатнім для забезпечення виконання рішення суду.

Просить ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 27 січня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання державного виконавця.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про задоволення такої, виходячи з наступного.

За приписами статті ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок розв'язання спорів у цій сфері регулює Закон України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України».

Закон України від 21.01.1994 року «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п.2 ст.6 вказаного Закону передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон, наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

За приписами п. 18 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов»язань за рішенням.

Однак, звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції не надав суду доказів того, що боржник ОСОБА_3 ухиляється від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням суду. Хоча саме державний виконавець зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Враховуючи наведене, обмеження у праві виїзду за межі України застосовано судом першої інстанції безпідставно, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи. Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, адже саме лише невиконання боржником зобов'язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов»язків.

До того ж, як зазначив ОСОБА_3 в апеляційній скарзі та його уповноважений представник ОСОБА_2 підтвердив у суді апеляційної інстанції, боржник не ухилявся та не ухиляється від виконання покладеного на нього зобов»язання. Так, згідно з даними паспорта боржника, на момент здійснення виконавчого провадження, ОСОБА_3 був зареєстрований в Центрі обліку та нічного перебування бездомних громадян, що в АДРЕСА_2, де зареєстрованийі на даний час. До подання державним виконавцем не долучено будь - яких доказів щодо його звернення до суду із поданням про розшук боржника чи майна, на яке може бути звернуто стягнення. Згідно з матеріалами виконавчого провадження, постановами державного виконавця накладено арешт на все належне боржнику ОСОБА_3 рухоме та нерухоме майно. В порядку виконання судового рішення, було реалізовано квартиру, яка належала боржнику, будь - яке інше майно в нього відсутнє, що підтверджується відповідями на запити державного виконавця, які знаходяться в матеріалах виконавчого провадження.

Всі ці обставини в сукупності є свідченням того, що він не ухиляється від виконання судового рішення.

Згідно вимог ст. ст. 312 ч.1 п. 2, якщо судом першої інстанції питання було вирішено з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування, суд апеляційної інстанції, розглянувши скаргу на хвалу суду першої інстанції, змінює, або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає необгрунтованим висновок суду про наявність підстав для задоволення подання Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до погашення ним заборгованості, згідно виконавчих документів, що перебувають у зведеному виконавчому провадженні ВП 42513859.

За таких обставин, ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні подання.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч. 2 п. 2, 311, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 27 січня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання Франківського ВДВС Львівського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України до погашення ним заборгованості, згідно виконавчих документів, що перебувають у зведеному виконавчому провадженні ВП 42513859 - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така, що в силу вимог ст. 324 ЦПК України не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.