_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/5604/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2017 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Департамент надання адміністративних послуг Одеської міської ради про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

Встановив:

Позивач у вересні місяці 2016 року звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення про визнання ОСОБА_2 такою особою, що втратила право на користування житлом в квартирі АДРЕСА_1, стверджуючи, що відповідач більше 3 років не користується квартирою, житлом не цікавиться, не несе витрат по утриманню квартири, його фактичне місце мешкання позивачу невідоме. У судовому засіданні позивач вимоги підтримала.

Відповідач до суду після перерви не зявляється, про час і місце слухання справи відповідач сповіщений відповідно до вимог закону, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи Департаменту з надання адміністративних послуг проти задоволення вимог позивача в частині визнання відповідача особою, що втратила право на користування житлом не заперечувала. Вимоги ОСОБА_1 про примусове зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку по квартирі позивача представник Департаменту вважає такими, що не містяться на вимогах закону.

Суд вислухав учасників процесу, вивчив матеріали справи і встановив наступне:

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 21.06.2016 року. В квартирі крім власника і її чоловіка ОСОБА_3, зареєстрований з 2013 року відповідач ОСОБА_2 Реєстрація відповідача була оформлена відповідно до вимог закону на підставі договору довічного утримання, укладеного 23 квітня 2012 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_2 У звязку з тим, що ОСОБА_2 зобовязання за договором довічного утримання не виконував не здійснював утримання та догляд ОСОБА_3, рішенням Київського райсуду м. Одеси від 02.07.2015 року договір довічного утримання розірвано, квартиру АДРЕСА_2 повернуто у власність ОСОБА_3 21.06.2016 року ОСОБА_3 подарував належну йому квартиру дружині ОСОБА_1 Позивач доводить, що більше трьох років ОСОБА_2 в спірній квартирі не зявляється, не цікавиться житлом, не несе витрат на утримання квартири, належне відповідачу майно в квартирі відсутнє. Наявність у ОСОБА_2 реєстрації по належній їй квартирі порушує право позивача на користування і володіння квартирою - позивач сплачує комунальні послуги по квартирі з розрахунку усіх осіб, що мають реєстрацію, а не фактично проживають в квартирі. На сьогодні ці витрати для позивача є суттєвими.

На підтвердження своїх вимог позивачева сторона посилалась на такі докази: довідку з місця проживання і реєстрації, договір дарування , витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, договір довічного утримання від 23.04.2012 року, рішення Київського райсуду м.Одеси від 02.07.2015 року про розірвання договору довічного утримання, свідоцтво про шлюб, укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_1, акт, складений сусідами позивача та посвідчений головою ОСББ «Гармонія» про не проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1.

При наведених обставинах суд вважає, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

Ч.2 ст.405 ЦК України визначає, що «член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом», а ст.391 ЦК України передбачає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Надані суду докази безперечно свідчать, що ОСОБА_2, колишній власник квартири на підставі договору довічного утримання, не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 більше 3 років, не цікавиться цим житлом, не несе витрат на утримання квартири, наявність у відповідача реєстрації по квартирі порушує права та інтереси позивача, як власника цієї квартири, тому суд визнає, що ОСОБА_2 втратив право користування жилою площею в вищевказаній квартирі.

Суд погоджується з доводами представника Департаменту надання адміністративних послуг щодо безпідставності вимог позивача в частині примусового зняття ОСОБА_2 з реєстраційного обліку у квартирі АДРЕСА_3 до ч.1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу права користування жилою площею регулюються ст.156 ЖК України, ст.405 ЦК України.

Керуючись ст.213,214,215 ЦПК України, суд

Вирішив:

Визнати ОСОБА_2 особою, що втратила право на користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_4.

У задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Київський райсуд м. Одеси протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя Калашнікова О. І.