Справа № 462/7254/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої - судді Румілової Н.М., при секретарі Кіптіла В.М., за участю заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву ОСОБА_1 про скасування заходів тимчасового обмеження права виїзду за межі України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування заходів обмеження у праві виїзду за межі України, що були покладені на нього ухвалою суду 5 жовтня 2015 р., до моменту виконання зобовязань по наказу 914/2294/13 від 02.09.2015 р., виданого Господарським судом Львівської області про стягнення з ТзОВ «Мультіпартс» на користь ТзОВ «Товариство-промислова компанія «Омега-автопоставка» за виконавчим провадженням №48028255. Свою заяву мотивує тим, що він не є керівником боржника - юридичної особи , виконавчий документ повернутий стягувачу 26.02.2016 року, оскільки він не керівник боржника - впливати на виконання боргових зобовязань він не може . Обмеження у виїзді за кордон порушують його конституційні права.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Судом встановлено, що ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 5.10.2015 року задоволено подання Головного державного виконавця Залізничного Відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника ТзОВ «Мультіпартс» ОСОБА_1 до моменту виконання зобовязань по наказу 914/2294/13 від 02.09.2015 р., виданого Господарським судом Львівської області, про стягнення з ТзОВ «Мультіпартс» на користь ТзОВ «Товариство-промислова компанія «Омега-автопоставка» за виконавчим провадженням №48028255.

У відповідності до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Як вбачається з ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, в разі, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

З аналізу змісту ст.377-1 ЦПК України, Указу Президента України №261/2008 від 24.03.208 року «Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів» та положень Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» вбачається, що тимчасове обмеження права громадян України виїжджати за межі держави є засобом примусового виконання судових рішень та рішень інших органів, який застосовується за поданням органів державної виконавчої служби у разі ухилення боржника від виконання рішень, при цьому таке обмеження може встановлюватись відносно фізичних осіб громадян України, а також відносно керівників юридичних осіб - боржників.

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_1 не здійснює повноваження керівника ТзОВ «Мультіпартс», оскільки вироком Залізничного районного суду міста Львова від 03.12.2015 року в справі №462/2099/15-к , який набрав законної сили 04.01.2016 року, йому призначене додаткове покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій строком на два роки. З трудової книжки вбачається, що він звільнений з посади директора на підставі ст.36 КЗпП України з 18.02.2016 р.

Згідно до витягу з Інформації про виконавче провадження від 23.03.2017 року виконавчий документ повернутий стягувачу 26.02.2016 року.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не є керівником юридичної особи-боржника - не має і особистих зобовязань, які могли би послужити підставою для його тимчасового обмеження у виїзді за кордон.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в п. 122 рішення в справі «Рінер проти Болгарії» (заява №46343/99), обмеження в праві залишити країну в звязку з несплаченим боргом може бути виправдане лише тоді, коли воно сприяє досягненню цілі погашенню боргу.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що будь-яких законних підстав для обмеження у виїзді за межі України ОСОБА_1 в даний час немає, у звязку з чим збереження даного заходу примусового виконання рішення суду є безпідставним та порушує конституційні права заявника.

Наведене є підставою для скасування обмеження у виїзді за межі України.

Керуючись ст.33 Конституції України, ст.377-1 ЦПК України, ст.5 Закону України Про виконавче провадження, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів тимчасового обмеження права виїзду за межі України задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження відносно ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві виїзду за межі України, встановлене ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 5.10.2015 року, яке було призначене з метою зобовязань, покладених на нього, як на керівника юридичної особи ТзОВ «Мультіпартс» згідно з примусовим виконанням наказу №914/2294/13 від 2.09.2013 року, виданого Господарським судом Львівської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя: Н.М.Румілова