АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Височанської Н. К., Перепелюк І.Б.,

секретар Тодоряка Г.Д.

з участю заявника ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_1 на постанови старшого державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Волощука Олександра Васильовича про відкриття виконавчих проваджень за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 08 грудня 2016 року,

встановила:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з названою скаргою.

Зазначав, що 31 серпня 2016 року йому стало відомо про те, що 16 травня 2016 року старшим державним виконавцем Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Волощуком О.В. відкрито виконавчі провадження: №51126076 з примусового виконання виконавчого листа №2а-316/2009, виданого 31 січня 2011 року Першотравневим районним судом м. Чернівці та №51126392 з примусового виконання виконавчого листа №2-316/2010, виданого 25 жовтня 2012 року тим же судом.

В ході проведення виконавчих дій старшим державним виконавцем накладено арешт на належну йому (заявнику) квартиру АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що відкриття виконавчих проваджень мало місце на підставі виконавчих листів, поданих після закінчення строків пред'явлення їх до виконання, просив постанови про відкриття проваджень визнати неправомірними та скасувати їх, зобов'язати старшого державного виконавця Волощука О. В. зняти арешт з квартири АДРЕСА_1.

Просив також поновити строк на оскарження вказаних вище постанов про відкриття виконавчих проваджень.

Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 08 грудня 2016 року скаргу задоволено.

В апеляційній скарзі стягувачка ОСОБА_4 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні скарги відмовити.

Посилається на неповне з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно зі ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_1 у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчі провадження державним виконавцем відкрито на підставі виконавчих листів, поданих після закінчення строків пред'явлення їх до виконання, передбачених ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, яка була чинною на час їх видачі.

Проте з таким висновком повністю погодитися не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи, суд дійшов його внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної постанови в частині визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Волощука О.В. від 16 травня 2016 року про відкриття виконавчого провадження №51126392 з примусового виконання виконавчого листа №2-316/2010, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці та зобов'язання зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні скарги у цій частині.

Частиною 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон 606-XIV), який був чиним на час винесення державним виконавцем оскаржуваних постанов про відкриття виконавчих проваджень, передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 23 Закону 606-XIV строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред'явленням виконавчого документа до виконання.

Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У справі встановлено, що 25 жовтня 2012 року Першотравневим районним судом м. Чернівці видано виконавчий лист №2-316/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 117 194 грн - грошових коштів, отриманих без достатніх підстав, 6 104 грн 36 коп. - трьох процентів річних, 10 157 грн 23 коп. грошових коштів, отриманих без достатніх підстав, а всього 133 455 грн 59 коп.

З досліджених в суді апеляційної інстанції матеріалів виконавчих проваджень, змісту записів у виконавчому листі, пояснень осіб, які беруть участь у справі встановлено, що виконавчий лист №2-316/10 стягувачкою ОСОБА_4 було пред'явлено до виконання 1 листопада 2012 року, а 5 листопада 2012 року державним виконавцем Першотравневого ВДВС Чернівецького МУЮ було відкрито виконавче провадження.

У процесі виконання виконавчого листа його було частково виконано за рахунок звернення стягнення на майно боржника ОСОБА_1

За заявою стягувачки ОСОБА_4 постановою державного виконавця Першотравневого ВДВС від 26 листопада 2015 року виконавче провадження закінчено, а виконавчий лист було надіслано для виконання за місцем проживання боржника - до Шевченківського ВДВС Чернівецького МУЮ.

Встановлено, що постановою старшого виконавця Шевченківського ВДВС від 2 лютого 2016 року у відкритті виконавчого провадження відмовлено у зв'язку з ненаданням державним виконавцем Першотравневого ВДВС усіх необхідних документів.

У подальшому 16 травня 2016 року ОСОБА_4 повторно подала виконавчий лист для подальшого виконання до Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби.

Отже, у спірному випадку відповідно до чч. 1, 2 ст. 23 Закону 606-XIV строк пред'явлення виконавчого документа (виконавчого листа №2-316/10) до виконання перервався пред'явленням його до виконання, а тому повторне пред'явлення його до виконання 16 травня 2016 року мало місце у передбачений ст. 22 Закону 606-XIV однорічний строк.

Відповідно постанова старшого державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Волощука О.В. про відкриття виконавчого провадження №51126392 з примусового виконання виконавчого листа №2-316/2010, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці 25 жовтня 2012 року, є такою, що відповідає нормі ч. 1 ст. 25 Закону 606-XIV.

Тому у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Волощука О.В. про відкриття виконавчого провадження №51126392 з примусового виконання виконавчого листа №2-316/2010, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці, слід відмовити.

Доводи ОСОБА_1 та його представника, що на час відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-316/2010 державний виконавець не мав даних про звернення виконавчого листа до виконання у 2012 році та стану його виконання є необґрунтованими, оскільки у самому виконавчому листі є про це відповідні записи.

Боржник ОСОБА_1 не заперечує, що рішення суду у повному обсязі не виконано.

Що ж стосується вимог апеляційної скарги ОСОБА_4 про скасування ухвали суду першої інстанції в частині визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Волощука О.В. про відкриття виконавчого провадження №51126076 з примусового виконання виконавчого листа №2а-316/2009, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці, то вони задоволенню не підлягають.

У справі встановлено і це визнається особами, що беруть участь у справі, що рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 2 грудня 2011 року, на підставі якого був виданий виконавчий лист №2а-316/2009, скасовано судом касаційної інстанції, а тому він виконанню не підлягає (а.с. 63-72).

Тому у цій частині ухвала суду першої інстанції про задоволення скарги є по суті правильною.

На підставі наведеного та керуючись пп. 1, 2 ч. 2 ст. 307, пп. 1, 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу Першотравневого районного суду м. Чернівці від 08 грудня 2016 року в частині визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Волощука Олександра Васильовича від 16 травня 2016 року про відкриття виконавчого провадження №51126392 з примусового виконання виконавчого листа №2-316/2010, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці та зобов'язання зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, накладений в ході проведення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №2-316/10 виданого 25 жовтня 2012 року, - скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову старшого державного виконавця Чернівецького міського відділу державної виконавчої служби Волощука Олександра Васильовича про відкриття виконавчого провадження №51126392 з примусового виконання виконавчого листа №2-316/2010, виданого Першотравневим районним судом м. Чернівці 25 жовтня 2012 року, відмовити.

У решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: Н. К. Височанська

І. Б. Перепелюк