Справа № 2-1393/11
Номер провадження 4-с/559/22/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючої судді Кічатої О.Ю.,

секретаря Федчук А.А.,

представника Дубенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області ОСОБА_1,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м.Дубно цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» (особа, дії якої оскаржуються: державний виконавець Дубенського міськрайонного відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3, боржник: ОСОБА_4) на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві,

ВСТАНОВИВ:

В обгрунтування скарги ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» посилається на те, що на підставі рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області у Дубенському МВ ДВС відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа по справі № 559/2316/14-ц від 08.12.2014 про стягнення з ОСОБА_4 на користь стягувача заборгованості за кредитним договором у сумі 39796,22 грн. 20.12.2016 державним виконавцем Балакірєвим І.О. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Виконавець керувався п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження», майно на яке згідно закону можливо звернути стягнення у боржника відсутнє. Із зазначеною постановою не погоджуються і вважають її неправомірною та незаконною, оскільки виконавчі дії не проведені належним чином. Державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. У даному випадку державний виконавець не вживав дій щодо примусового виконання рішення та закінчив виконавче провадження через три місяці після його відкриття, так і не виконавши рішення суду.

Вважають, що державний виконавець поверхово підійшов до виконання своїх обов'язків, не в повному обсязі виконав роботу щодо пошуку майна та коштів. Просять визнати рішення державного виконавця щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні № 52508107 від 20.12.2016 неправомірними, скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві та зобов»язати державного виконавця поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 559/2316/14-ц від 08.12.2014.

В судове засідання представник ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» не з»явився, згідно поданого клопотання просить провести розгляд справи у їх відсутності, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі (а.с.13,15).

Представник Дубенського міськрайонного відділу ДВС державний виконавець Мацюк В.І. в судовому засіданні скаргу визнала, пояснила, що ОСОБА_3 звільнився. Постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчого листа по справі № 559/2316/14-ц від 08.12.2014 винесено ним дійсно в короткі строки.

Суд, заслухавши пояснення представника Дубенського міськрайонного відділу ДВС та дослідивши докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 05.10.2016 державним виконавцем Дубенського міськрайонного відділу ДВС ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа №559/2316/14-ц від 08.12.2014, виданого Дубенським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" заборгованості в сумі 39796,22 грн. (а.с.11 виконавчого провадження ВП№52508167).

Відповідно до супровідного листа №1226/1 постанову про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам виконавчого провадження (а.с.10 виконавчого провадження ВП№52508167).

20.12.2016 державним виконавцем Балакірєвим І.О. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, згідно п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження». У постанові зазначено, що у боржника відсутнє майно на яке можливо звернути стягнення та заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними (а.с.4 та а.с.1 виконавчого провадження ВП№52508167).

Постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20.12.2016 отримана ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_2» 02.02.2017, про що свідчить відмітка на супровідному листі до постанови з датою реєстрації вхідної кореспонденції, тому строк на оскарження постанови не порушено (а.с.3).

Згідно ст.2 ЗУ « Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов'язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об'єктивності.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (ч.1 ст.13 Закону).

Згідно ч.3 ст.18 ЗУ « Про виконавче провадження» Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження, зокрема, має право:

проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ;

вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників юридичних осіб або від боржників фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 36 ЗУ «Про виконавче провадження» У разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження ВП№52508167, вищевказаними правами для виконання рішення, державний виконавець не скористався.

Згідно п.2 ч.1 ст.37 «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин).

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження ВП№52508167 постанову про відкриття виконавчого провадження винесено 05.10.2016, а 20.12.2016державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, тобто всього лиш через неповних три місяці.

Згідно відповіді Державної податкової служби України № від 09.12.2016 інформація стосовно боржників-фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податків, та сум утриманого з них податку в ДРФО щодо ОСОБА_4 відсутня. Згідно відповіді Пенсійного фонду України № від 08.12.2016 інформацію про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи щодо ОСОБА_4 не знайдено (а.с.2,3 виконавчого провадження ВП№52508167).

Згідно ч.8 ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження» Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлює, що у разі відсутності у боржника грошових коштів та рухомого майна, державний виконавець має право звернути стягнення на нерухоме майно, яке належить боржнику. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

До заходів примусового виконання рішення слід також відносити здійснення виїзду за місцем проживання боржника та проведення огляду, опису та накладання арешту на рухоме та нерухоме майно з подальшою його реалізацією. За результатами вчинених дій державний виконавець складає Акт.

Дані дії примусового характеру не були вчинені державним виконавцем, що свідчить про те, що виконавчі дії не проведені належним чином.

За змістом ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Суд вважає, що наявні підстави для скасування постанови від 20.12.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки зазначена постанова винесена державним виконавцем завчасно та виконавчі дії не проведені належним чином та в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно ст.388 ЦПК України судові витрати, пов'язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Враховуючи вищевикладене, суд керуючись ст.387, 388 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» (особа, дії якої оскаржуються: державний виконавець Дубенського міськрайонного відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3, боржник: ОСОБА_4) на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, - задоволити.

Визнати рішення державного виконавця Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні № 52508107 від 20.12.2016 неправомірними.

Скасувати постанову державного виконавця Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_3 про повернення виконавчого документа стягувачеві у провадженні № 52508107 від 20.12.2016.

Зобов'язати посадову особу Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 559/2316/14-ц від 08.12.2014 про стягнення з ОСОБА_4 на користь стягувача заборгованості за кредитним договором - судового збору у сумі 39 796,22 грн.

Стягнути з Дубенського міськрайонного відділу ДВС головного територіального управління юстиції у Рівненській області на користь держави 1600 (одну тисячу шістсот) грн. судового збору.

На ухвалу суду може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненскої області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: