Справа № 263/6032/17
Провадження № 2/263/1604/2017

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним пункту договору оренди та зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним пункту договору оренди та зобовязання вчинити певні дії. Разом з позовною заявою до суду надійшла заява позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову, зокрема, позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- зобовязання відповідача ОСОБА_3 забезпечити доступ ФОП ОСОБА_2 до приміщення першого поверху, площею 1774,3 кв. м. в будівлі літ. «В-4» за адресою: м. Маріуполь, вул. Митрополитська, буд. 59/51;

- заборони ОСОБА_3 та іншим особам за її наказом чи довіреністю здавати зазначене приміщенні в оренду, безоплатне користування, припиняти постачання у приміщення комунальних послуг відповідно до умов договору оренди № 1 від 20.06.2015 року.

Відповідно до ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про право власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Частиною 3 статті 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 4 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додається документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року суд перед відкриттям провадження у справі, згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви, містили відомості про те, за яку саме позовну заяву сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі, копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Враховуючи викладене, заяву про забезпечення позову слід залишити без руху з наданням строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 151 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А :

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним пункту договору оренди та зобовязання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали суду.

У випадку невиконання ухвали заява буде вважатися не поданою та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Мельник