Справа № 433/2964/16-ц
Провадження № 2/433/47/17
Троїцький районний суд Луганської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2017 року

Троїцький районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Певної О.С.,

при секретарі Соломіній В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1, якого представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з відповідним позовом звернулась представник позивача, яка в обґрунтування вимог зазначила, щоІНФОРМАЦІЯ_1 року помер дід позивача ОСОБА_4. Заповітом від 22.03.2004 року, посвідченим у Тарасівській сільській раді Троїцького району Луганської області земельну ділянку заповів ОСОБА_1. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме: земельний пай у землях колишнього КСП «Малоолександрівський», село Малоолександрівка Троїцького району Луганської області та виділена із земельного паю земельна ділянка площею 7,8674 га, розташована на території Тимонівської сільської ради Троїцького району луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1. Дружина спадкодавця ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, спадщину не прийняла, жодних дій для прийняття спадщини не здійснила. Спадкоємцем першої черги за законом є відповідач - син спадкодавця та батько позивача ОСОБА_3 спадщину не прийняв, жодних дій для прийняття спадщини не здійснив. При зверненні до нотаріальної контори з'ясувалося, що отримання свідоцтва про спадщину неможливе без оригіналу правовстановлюючого документа - сертифікату на право власності на земельний пай. Оригінал земельного паю було вилучено при виготовлені державного акта про право власності на земельну ділянку, де на даний час знаходиться оригінал сертифікату не відомо. На підставі викладеного, просить визнати за ОСОБА_1 право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність. На позовних вимогах наполягає.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 2 ст. 158, ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Факт смерті ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, актовий запис №420 від ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 4).

Факт смерті ОСОБА_5 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, актовий запис №757 від 04.10.2016 року (а.с. 5).

Згідно копії заповіту від 22.03.2004 року, посвідченого секретарем Тарасівської сільської ради Троїцького району Луганської області, ОСОБА_4, земельну ділянку, що розташована на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області, яка посвідчена державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданим Тимонівською сільською радою 05.09.2002 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 271, заповів ОСОБА_1 (а.с. 6).

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 05.09.2002 року, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,8674 га на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області (а.с.7).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №59345316, заведеної після смерті ОСОБА_4, заповіт, складений спадкодавцем на користь позивача є чинним, позивач єдиний хто прийняв спадщину після смерті спадкодавця, проте через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів у нього відсутня можливість завершити оформлення спадщини в нотаріальному порядку.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

В силу ст. 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину, або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь- кого із спадкоємців незалежно від черги.

Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Відповідно до ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.1217, 1220, 1223, 1225, 1274 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 131 ЗК України, керуючись ст.ст.10, 11, 57-65, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, якого представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майнозадовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельний пай у землях колишнього КСП «Малоолександрівський», село Малоолександрівка, Троїцького району, Луганської області, що раніше належав ОСОБА_4, земельну ділянку площею 7,8674 га, розташовану на території Тимонівської сільської ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, що раніше належала ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 23 лютого 2017 року.

Суддя О.С. Певна

4

Певна

20.02.17