Справа № 185/4966/16-ц
Провадження № 2/185/174/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2017 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Врони А.О., за участю секретаря Герасименко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави,-
У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, та у разі неявки відповідача провести заочний розгляд справи.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Суд враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 09 серпня 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 (боржник), ОСОБА_2 (поручитель) було укладено кредитний договір № 50009739, згідно основних умов якого ОСОБА_1 надано кредит у сумі 136005 грн. 43 коп. зі сплатою 9,90 % змінної ставки відповідно до статті 2.3. загальних умов кредитування, строком кредитування 60 місяців.
11 серпня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 (боржник), ОСОБА_2 (поручитель) укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 50009739 від 09.08.2013 року, відповідно до якої позивач зобовязується надати позичальнику додаткову суму кредиту у сумі еквіваленту 7236 доларів США 64 центів ,в українських гривнях а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використовувати і повернути компанії суму додаткового кредиту у повному обсязі, а також сплатити проценти за його використання та інші платежі відповідно до умов кредитного договору, всіх додатків, що є невідємними частинами, та цієї додаткової угоди (п.1.1.).
13 серпня 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (заставодержатель) та ОСОБА_1 (заставодавець) було укладено договір застави транспортного засобу № 50009739, згідно з умовами якого заставодавець з метою забезпечення виконання викладених нижче зобовязань заставляє майно, а саме автомобіль з наступними характеристиками: марки VOLKSWAGEN, модель GOLF VII, 2013 року виробництва, кузов №WVWZZZAUZEW031944, обєм двигуна 1968 куб.см., державний номер НОМЕР_1, колір білий. За домовленістю сторін заставна вартість предмета застави становить 272010,86 грн. (п.1.1.).
Відповідно до п.1.4. договору застави у випадку невиконання заставодавцем положень кредитного договору, заставодержатель має право отримувати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами в повному обсязі вимог, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання включаючи пеню та інші штрафи, санкції, витрати заставодержателя, а також видатки по зверненню стягнення на предмет застави та його реалізацію.
Відповідно до п.4.1.2. договору застави у разі невиконання та/або неналежного виконання заставодавцем умов, передбачених ст.2.3 цього договору заставодержатель може застосувати до заставодавця штрафні санкції у розмірі 10 відсотків від вартості предмета застави, визначеної у ст. 1 цього договору.
Згідно відповіді головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України № 31/5925 від 05 квітня 2017 року, відсутні обтяження на автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель GOLF VII, 2013 року виробництва, кузов №WVWZZZAUZEW031944, обємом двигуна 1968 куб.см., державний номер НОМЕР_1. Вищевказаний автомобіль 13 серпня 2013 року зареєстрований за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за державним номерним знаком АН 4764 ІІ, 25 грудня 2015 року автомобіль перереєстрований за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підставі договору купівлі-продажу, 29 грудня 2015 року автомобіль перереєстрований при заміні номерного знаку на АН 8471 ІК.
Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.
Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК).
Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно частини 1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Відповідно до положень ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Оскільки матеріалами справи підтверджений факт порушення відповідачам умов кредитного договору щодо своєчасності повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування, у зв'язку із чим утворилася заборгованість, позивач звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави.
Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Аналогічне правило закріплено і в ч.1 ст. 590 ЦК України.
Враховуючи те, що відповідачі не виконали взяті на себе зобовязання по сплаті заборгованості по договору про надання кредиту, та надаючи правову оцінку співмірності визначеної заборгованості за кредитом із вартістю заставного автомобіля, суд приходить до висновку про доцільність задоволення вимог позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. 10, 60, 208-210, 212-215, 224-232 ЦПК України, суд
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» судовий збір в розмірі 2477 (дві тисячі чотириста сімдесят дев'ять) грн. 49 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» судовий збір в розмірі 2477 (дві тисячі чотириста сімдесят дев'ять) грн. 49 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» судовий збір в розмірі 2477 (дві тисячі чотириста сімдесят дев'ять) грн. 49 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.
Суддя А. О. Врона