справа № 243/9336/16-ц
провадження № 2/243/143/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року

Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Ільяшевич О.В.,

при секретареві Гуменному М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2, м. Словянськ Донецької області) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання спадкового договору, -

ВСТАНОВИВ:

14 листопада 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 28 березня 2016 року померла його бабка - ОСОБА_3. Після її смерті, він, як законний спадкоємець, у встановленому законом порядку та строки звернувся до Першої Горлівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у звязку з чим була заведена спадкова справа № 59424557. Однак, при оформленні спадкових прав зясувалося, що 20 листопада 2009 року між його бабкою та ОСОБА_2 було укладено спадковий договір, відповідно до умов якого бабка передає після смерті у власність відповідачки квартиру за адресою: АДРЕСА_1, а відповідач бере на себе зобовязання виконувати передбачені договором розпорядження. При зясуванні додаткової інформації також виявилося, що 01 березня 2016 року, Словянським міськрайонним судом Донецької області було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору. А ухвалою суду від 23 червня 2016 року позовна заява залишена без розгляду за заявою представника позивача. Посилаючись на положення ст. 1216 ЦК України, за приписами якої спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб та ст. 1218 ЦК України, згідно із якою, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, позивач вважає, що має законні підстави на звернення до суду з вимогами про розірвання спадкового договору у звязку з невиконанням його умов, як правонаступник однієї зі сторін. У звязку із наведеним, просив суд ухвалити рішення яким розірвати спадковий договір укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 20 листопада 2009 року, посвідчений державним нотаріусом Третьої Горлівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №1-6718.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5, який діє на підставі договору на представництво інтересів у суді першої та апеляційної інстанції по цивільній справі від 14 листопада 2016 року, не зявились, подали до суду заяви з проханням розгляд справи проводити у їх відсутності, на задоволенні позову наполягали.

Відповідачка ОСОБА_2, будучи повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, подала до суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, та розірвати спадковий договір. Зазначила, що претензій не має.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) установив такі обставини.

Судовим розглядом встановлено, що 28 березня 2016 року померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про смерть серія: І-НО №956230 (а.с. 10).

Після її смерті, він, як законний спадкоємець, у встановленому законом порядку та строки звернувся до Першої Горлівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, у звязку з чим була заведена спадкова справа № 59424557, наведене стверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру заповітів/спадкових договорів №46388897 від 10 січня 2017 року та повідомлення Першої Горлівської державної нотаріальної контори №8/01-14 від 10 січня 2017 року (а.с. 25,26-27).

20 листопада 2009 року між його бабкою та ОСОБА_2 був укладений спадковий договір, відповідно до умов якого бабка передає після смерті у власність відповідачки квартиру за адресою: АДРЕСА_1, а відповідач бере на себе зобовязання виконувати передбачені договором розпорядження, наведене стверджується спадковим договором від 20 листопада 2009 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої горлівської державної нотаріальної контори, та зареєстрований у реєстрі за № 1-6718 (а.с. 8-9, 26 з.б.).

Згідно із ухвалою Словянського міськрайонного суду Донецької області від 23 червня 2016 року, 01 березня 2016 року у цивільній справі №243/1674/16-ц, Словянським міськрайонним судом Донецької області було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання спадкового договору. А ухвалою суду від 23 червня 2016 року позовна заява залишена без розгляду за заявою представника позивача ОСОБА_5 (а.с. 11, 11 з.б.).

Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачкою позову суд не вбачає.

В звязку із цим, судом відповідно ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Відповідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідачі визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову ,яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Так, відповідачкою ОСОБА_2 на адресу суду було подано письмову заяву, зі змісту якої видно, що остання, позов ОСОБА_1 визнає та не заперечує проти його задоволення.

Суд приймає до уваги таку заяву відповідачки у звязку із наявністю для того законних підстав, та вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1

Суд враховує ту обставину, що ОСОБА_3 за життя звернулася із позовом про розірвання спадкового договору, однак не мала можливості довести свої доводи у встановленому законом порядку, внаслідок смерті. Суд зазначає, що на час розгляду вказаної цивільної справи позивачка померла на території м. Горлівка, внаслідок чого у спадкоємців не було можливості вступу у справу, а також вчинення будь-яких інших дій, у звязку з тим, що внаслідок відсутності органів державної влади, які наділені повноваженнями, передбаченими нормами чинного законодавства України, не було можливості доведення факту смерті позивачки. Наведені обставини свідчать про наявність волевиявлення ОСОБА_3 щодо розірвання спадкового договору та вчинення нею відповідних дій за життя. У звязку з цим, а також з врахуванням позиції відповідачки, яка наполягала на розірванні спадкового договору, суд вважає, що в даному випадку спадкоємця ОСОБА_1 слід визнати належним позивачем.

Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 3, 5 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до п. 3.3.1, 3.3.2 спірного спадкового договору на відповідачку покладалися обов'язки: забезпечення щоденним триразовим харчуванням; надання побутових послуг (прання, прибирання, ремонт тощо); забезпечення належними лікувальними засобами незалежно від їх вартості.

Однак, всупереч вимогам договору, відповідачка не виконувала свої обов'язки, грошову допомогу не надавала, ліки не купувала. Крім того, згідно з п. 3.3.3 спадкового договору відповідачка мала поховати її на цвинтарі в місті Горлівка Донецької області, однак так і не виконала цю умову договору.

Згідно із ст. 1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов'язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно із ст.1305 ЦК України, набувач у спадковому договорі може бути зобов'язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

Відповідно до ч. 1 ст. 1307 ЦК України, на майно, визначене у спадковому договорі, нотаріус, який посвідчив цей договір, накладає заборону відчуження.

У Відповідно до ч. 2 ст. 1308 ЦК України, Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача.

Крім того, п. 4.5. спірного спадкового договору передбачено, що у разі невиконання набувачем розпоряджень відчужувана договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувана.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються.

Враховуючи наведене та встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про розірвання спадкового договору є обґрунтованими, та так ми, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

У звязку із чим, суд стягує з відповідачки на користь позивачки судовий збір сплачений ним при зверненні до суду із даним позовом, розмір якого становить 551 грн. 20 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 61, 88, 209, 215-218 ЦПК України, ст. ст. 150,164, 166, 180,181,182, 183 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати спадковий договір укладений 20 листопада 2009 року між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 28 березня 2016 року та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, посвідчений державним нотаріусом Третьої горлівської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 20 листопада 2009 року та зареєстрований в Спадковому реєстрі (заповітів/спадкових договорів) за №1-6718.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 22 лютого 2017 року.

Головуючий суддя: О.В. Ільяшевич