РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17065/15-ц

пр. № 2/759/400/17

23 лютого 2017 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого-судді Петренко Н.О.

при секретарі Рагімовій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» про .скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і відшкодування моральної шкоди

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» про скасування наказу № 281 від 21.10.2015р. про звільнення, поновлення на посаді начальника відділу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди в розмірі 20 000,00 грн. Позивач вважає наказ про своє звільнення незаконним та таким, що винесений з особистих мотивів, оскільки він не вчиняв жодних дисциплінарних проступків, не порушував трудову дисципліну, належним чином та в повному об`ємі виконував всі свої посадові обов`язки .Незаконне звільнення призвело до моральних страждань позивача, втрати впевненості у завтрашньому дні, що призводить до необхідності прикладання додаткових зусиль по організації свого життя.

В судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, додатково просив компенсувати втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що 21.10.2015р. наказом № 281-К позивач був звільнений з займаної посади на підставі наказу № 273-К від 16.10.2015р. та наказу № 274-К від 16.10.2015р. «Про дисциплінарне стягнення» у зв`язку з систематичним невиконанням без причин покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Оскільки позивач був звільнений 21.10.2015р. відповідно до наказу від 21.10.2015р., у разі його можливого поновлення на раніше займаній посаді, середній заробіток за час вимушеного прогулу має сплачуватися лише за період з 21.10.2015р. до 08.11.2015р., тобто до моменту звільнення позивача у зв`язку з його скороченням. Відповідач вважає, що наказ від 21.10.2015р. № 281-К не суперечить вимогам чинного законодавства, відповідає дійсності, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права. Тому твердження позивача щодо наявності права відшкодування моральної шкоди є безпідставним, оскільки його законні права не були порушені. Просить відмовити в задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Наказом № 273-К від 16.10.2015р. Про дисциплінарне стягнення оголошено догану ОСОБА_1 за порушення пп.а) п. 5.5 Правил внутрішнього трудового розпорядку ДП «УкрНДНЦ».

Наказом № 274-К від 16.10.2015р. Про дисциплінарне стягнення оголошено догану ОСОБА_1 за порушення строків виконання документів відповідно до п. 192 Інструкції з діловодства ДП «УкрНДНЦ», затвердженої наказом ДП «УкрНДНЦ» від 11.12.2014р. № 152.

Наказом № 281-К від 21.10.2015р. звільнено ОСОБА_1 у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.06.2016р. задоволено позов ОСОБА_1 до ДП «Український науково-дослідний навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» про скасування дисциплінарного стягнення та відшкодування моральної шкоди. Скасовані накази т.в.о. генерального директора ДП «УкрНДЦН» № 273-К від 16.10.2015р. та № 274-К від 16.10.2015р. «Про дисциплінарні стягнення».

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.10.2016р. рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10.06.2016р. залишено без змін.

Зважаючи на ту обставину, що дисциплінарні стягнення, які були накладені на позивача, і на підставі яких був виданий наказ про його звільнення, скасовані судом, вимоги позивача про скасування наказу про звільнення та поновлення його на роботі підлягають задоволенню, як такі, що доведені матеріалами справи та обгруновані на законі.

Оскільки позивач був звільнений непарвомірно, підлягає задоволенню вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди в розмірі 3 000,00 грн.

В задоволенні вимоги про компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати суд відмовляє, оскільки дана компенсація виплачується працівникам тільки у зв`язку з порушенням термінів виплати заробітної плати.

Крім цього суд стягує з Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 209, 211-215 ЦПК України, ст.235 КЗпП України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Скасувати наказ № 281 від 21.10.2015р. Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» про звільнення ОСОБА_1.

Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу науково-методичного забезпечення діяльності в міжнародній та європейській стандартизації Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості».

Стягнути з Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (м. Київ, вул. Святошинська, 2) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований: АДРЕСА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 3 000,00 грн.

Стягнути з Державного підприємства «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» (м. Київ, вул. Святошинська, 2) на користь держави судовий збір 551,20 грн.

Відмовити в задоволенні інших вимог.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копій цього рішення.

Суддя: