У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка», товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 6 листопада 2014 року о 10 год. на 34 км + 511 м автошляху Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта сталася дорожньо- транспортна пригода (далі - ДТП) за участю належного йому на праві власності автомобіля «Мерседес Віто», номерний знак НОМЕР_1, та автомобіля «Форд Транзіт», номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 У результаті ДТП належний йому на праві власності автомобіль зазнав механічних пошкоджень, а він майнової шкоди. Постановою Харківського районного суду Харківської області від 19 грудня 2014 року винним у ДТП визнано ОСОБА_5

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 на момент здійснення ДТП була застрахована в товаристві з додатковою відповідальністю «Гарантія» (далі - ТДВ «Гарантія»).

Згідно зі висновком експертного дослідження від 15 квітня 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 96 006 грн 95 коп.Зазначав, що у добровільному порядку відповідач відмовляється відшкодовувати йому заподіяні внаслідок ДТП збитки.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просив суд стягнути з ОСОБА_5 на його користь вартість відновлювального ремонту автомобіля у розмірі 96006 грн 95 коп., витрати по оплаті автотоварознавчого дослідження у розмірі 500 грн та витрати по оплаті судового збору у розмірі 965 грн 08 коп.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 41 776 грн 63 коп. на відшкодування майнової шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, витрати по оплаті товарознавчої експертизи у розмірі 500 грн та витрати по оплаті судового збору у розмірі 551 грн 20 коп., а разом - 42 827 грн 83 коп.

Інші учасники процесу судові рішення не оскаржили.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_4, суди, правильно застосувавши положення ч. 1 ст. 1166, ст. 1187 ЦК України, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до обґрунтованого висновку про те, що винні дії ОСОБА_5 знаходяться в прямому причинному зв'язку із завданою позивачу майновою шкодою, тому відповідач, як власник джерела підвищеної небезпеки, з вини якого сталося ДТП, повинен відшкодувати завдану майнову шкоду.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_5 про те, що він не повинен відшкодовувати завдану ним шкоду, оскільки він застрахував свою цивільно-правову відповідальність, а тому саме страхова компанія повинна виплачувати відповідне відшкодування є безпідставними, оскільки позивач, потерпілий, обирає спосіб судового захисту і він звернувся до винного в ДТП, а не до страховика. Право потерпілого на повне відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові № 6-2808 цс 15 від 20 січня 2016 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Інші доводи касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходяться поза межами повноважень суду касаційної інстанції. При цьому у правовідносинах завдання шкоди діє презумпція завдавача шкоди і саме відповідач повинен довести відсутність своєї вини, а також спростувати письмові докази, подані позивачем, на підтвердження розміру шкоди, що відповідач не довів (ст. ст. 10, 60 ЦПК України, ст. 1187 ЦК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д.Д. Луспеник С.Ф. Хопта С.П. Штелик