АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/11/2017 Суддя-доповідач АнтоненкоН.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Семенюк Т.А., Шкоріної О.І., при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ЖданенкоЯ.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Жданенко Яни Михайлівни, яка на підставі довіреності діє в інтересах Товариства з обмежено відповідальністю «Т.М.М.», на рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмежено відповідальністю «Фірма «Т.М.М.», Печерської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення загрози здоров'ю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року позов ОСОБА_5 задоволено: зобов'язано ТОВ «Фірма «Т.М.М.» демонтувати два сміттєзбиральних контейнера заглибленого типу «Molok» для збирання та накопичення відходів, що розміщені напроти будинку №10 по вул. Новоселицькій у м. Києві.

Додатковим рішенням Печерського районного суду м. Києва від 5 грудня 2016 року стягнуто з ТОВ «Фірма «Т.М.М.» на користь ОСОБА_5 121,80грн судового збору.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 проживає за адресою АДРЕСА_1.

Судом також установлено, що біля будинку позивача встановлені ТОВ «ВЕСТ МЕНЕДЖМЕНТ СИСТЕМ» у зв'язку із наданням послуг з вивезення твердих побутових відходів ТОВ «Фірма «Т.М.М.» два сміттєзбиральних контейнера заглибленого типу «Molok» для збирання та накопичення відходів.

Виходячи з того, що вказані сміттєзбиральні контейнери були встановлені без дотримання дислокації їх розташування на відстані менше 20 метрів від жилого будинку, - суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову в частині покладення обов'язку на відповідача демонтувати вказані сміттєзбиральні контейнери.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримала апеляційну скаргу та наведені у ній доводи та просила її задовольнити. Представник позивача заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін. Інша особа, яка бере участь у справі, у судове засідання апеляційного суду не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином (т2ас35), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подала, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Статтею 11 ЦПК України встановлено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до ч.ч. 1,2 якої визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Предметом спору у даній справі є зобов'язання відповідачів усунути загрозу здоров'ю позивача шляхом демонтажу контейнерних майданчиків та баків для сміття у кількості трьох штук.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що внаслідок розміщення контейнерних майданчиків та баків для сміття на відстані менше 20 метрів від фасаду будинку № 10 по вул. Новоселецькій у м. Києві існує загроза його здоров'ю, у зв'язку з чим просить їх демонтувати.

Відповідно до ст.1163 ЦК України фізична особа, життю, здоров'ю або майну якої загрожує небезпека є право вимагати її усунення від того, хто її створює.

Відповідно до ст. 1164 ЦК України у разі не усунення загрози життю, здоров'ю, майну фізичної особи або майну юридичної особи заінтересована особа має права вимагати: 1) вжиття невідкладних заходів щодо усунення загрози; 2)відшкодування завданої шкоди; 3) заборони діяльності, яка створює загрозу.

За змістом вказаної норми права, на яку посилалась позивач обґрунтовуючи свої позовні вимоги, відповідне зобов'язання у порушника, який створив загрозу життю, здоров'ю, майну фізичної особи, виникає за умови не усунення загрози, яка створена.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом правильно встановлено, що розташування сміттєвих баків заглибленого типу «Molok» навпроти фасаду будинку, у якому проживає позивач, не відповідає вимогам п. 2.8 Державних санітарних норм та правил утримання територій населених місця затверджених наказом МОЗ України №145 від 17.03.2011, проте, належних і допустимих доказів, що саме зазначена обставина створює загрозу здоров'ю позивача і в якому вигляді, суду у передбаченому ст. ст. 10, 60, 137 ЦПК України порядку не надано і судом не встановлено, а тому підстав для задоволення позову ОСОБА_5 немає.

У зв'язку з наведеним та відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 305, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Жданенко ЯниМихайлівни, яка на підставі довіреності діє в інтересах Товариства з обмежено відповідальністю «Т.М.М.», задовольнити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_5 до Товариства з обмежено відповідальністю «Фірма «Т.М.М.», Печерської районної у м. Києві державної адміністрації про усунення загрози здоров'ю відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту його проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді Т.А. Семенюк

О.І. Шкоріна