Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4288/16-ц
Провадження № 2/553/321/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.02.2017м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Новака Ю.Д.,

при секретарі Каленіченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, заподіяних злочином і моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, заподіяних злочином і моральної шкоди.

В судове засідання позивач не зявився попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди не заперечував, та частково не заперечував в частині стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн. В іншій частині позову просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

Статтями 1166, 1167 ЦК України встановлено, що майнова та моральна шкода, завдані неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 10 липня 2014 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.187 ч.1 КК України та призначено його покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 04.09.2014 року апеляції обвинуваченого ОСОБА_2 та старшого прокурора прокуратури Полтавського району та області залишено без задоволення, а вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 10.07.2014 року щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.187 КК України без змін.

Вироком встановлено, що 30.06.2013 року, близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_2, перебуваючи на вул.Пролетарській в с.Гожули, Полтавського району та області, маючи раптово виниклий умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання, вчинив напад на ОСОБА_1, під час якого спричинив останньому тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоровя у вигляді перелому передньої стінки гайморової порожнини, перелому кісток носу, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійних ран та гематоми голови, контузії та розриву кон»юктиви правого ока. При цьому ОСОБА_2 відкрито заволодів належними потерпілому сумкою, двома блокнотами, книгою «Алюверда», двома картками мобільного звязку «МТС» та «Київстар» ключами від будинку, які зі слів потерпілого, матеріальної цінності не представляють, паспортом та ідентифікаційним кодом ОСОБА_1, мобільним телефоном «Нокіа Х1-01» б/у, вартістю 270 грн., грошовими коштами в сумі 1000 грн., чим спричинив останньому матеріального збитку в сумі 1270 грн.

Згідно ч.4 ст.61 ЦПК, вирок суду у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, є обовязковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Аналізуючи зазначену норму закону в Постанові Пленуму Верховного Суду України, від 18.12.2009 р. № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" Верховний Суд України зазначив, що розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим не майновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну, відшкодовується у повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 1167, 1168 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток, втрачений ним в наслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

За таких обставин стягненню з відповідача на користь позивача підлягає матеріальна шкода у розмірі 2631 грн. 60 коп.

Вирішуючи питання стосовно розміру відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги Постанову Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" де вказано, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправні діяння її заподіювача; наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При цьому суд з'ясовує факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрати немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до розяснень, даних в п.5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Наявність у ОСОБА_1 моральних страждань у суду сумніву не викликає, оскільки внаслідок протиправної поведінки відповідача, що спричинило фізичний біль позивача, останній переніс душевні страждання.

Разом з тим, суд вважає вимоги про стягнення моральної шкоди завищеними.

Визначаючи суму моральної шкоди, суд виходить із принципів розумності та справедливості та вважає достатнім стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 6000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 2631 грн. 60 коп. в рахунок відшкодування майнової шкоди, в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 6000 грн.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57 61, 88, 213 215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, заподіяних злочином і моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2631 грн. 60 коп. матеріальної шкоди та 6000 грн. моральної шкоди, а всього 8631 грн. 60 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави ОСОБА_4