Провадження № 2/727/410/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

09 лютого 2017 року. Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Семенка О.В.

при секретарі Гончарук Н.Г.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на малолітніх дітей,-

В с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на малолітніх дітей.

В позовній заяві посилається на те, що вона є опікуном своїх малолітніх онуків ОСОБА_4, 27.01.5208 року народження та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначає, що 07.06.2015 року ОСОБА_6, мати малолітніх дітей, померла. Відповідач являється батьком її малолітніх онуків, однак їхнім вихованням не займається а також матеріальної допомоги не надає.

Просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання її малолітніх онуків в розмірі 750 грн. на кожну дитину щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з дня предявлення даного позову до досягнення повноліття.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 підтримав викладені в позовній заяві обставини, просив позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. А тому судом постановлено провести по справі заочний розгляд та постановити заочне рішення на підставі поданих до суду доказів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 є опікуном своїх малолітніх онуків - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією витягу з рішення про встановлення опіки (а.с.16)

18.11.2006 року між донькою позивача ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_3 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від даного шлюбу народились онуки позивачки: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6) та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7).

29.08.2011 року рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було розірвано (а.с.8).

07 червня 2015 року ОСОБА_6, мати малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5, померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9).

ОСОБА_3 батько малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 їхнім вихованням та утриманням не мав наміру, про що добровільно заявив, що підтверджується копією нотаріально посвідченої заяви про позбавлення батьківських прав відносно малолітніх дітей (а.с.10).

Так, рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 вересня 2015 року року ОСОБА_3 позбавлений батьківських прав по відношенню до своїх малолітніх дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.12-14) які, в свою чергу, отримали статус дітей, позбавлених батьківського піклування, що підтверджується копією витягу із рішення (а.с.15).

Під час розгляду справи про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав питання про стягнення аліментів на користь його малолітніх дітей не було предметом судового розгляду.

Але, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав згідно ч.2 ст. 166 СКУ не звільняє від обовязку щодо утримання дитини, позивач вирішила скористуватися даним правом, оскільки діє в інтересах своїх онуків. І, як опікун малолітніх дітей, їх законний представник, зобовязана вживати всіх заходів, необхідних для всебічного розвитку дитини, вживати заходів щодо захисту прав та інтересів цих дітей. А отримання аліментів - це право, яке в свою чергу, не припиняється у звязку з встановленням опіки у відповідності з положеннями ч.2 ст. 247 СК України.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного і соціального розвитку. А батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В матеріалах справи відсутні докази щодо місця роботи відповідача та розміру отримуваного доходу. Але дана обставина не є підставою для звільнення від виконання обовязку, передбаченого ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України, які наголошують на утриманні дітей батьками.

Тому, суд вважає за доцільним стягнення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, що передбачено ч. 1 ст. 184 СК України. Але з врахуванням положення ч. 2 ст. 182 СКУ, згідно з якою мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також - ч. 2 ст. 184 СК України, де зазначено, що розмір аліментів, визначений судом в твердій грошові сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Суд, зясувавши фактичні обставини справи, обовязку утримувати дітей, з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не порушуючи права останньої, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а саме з відповідача необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі на користь позивача на утримання малолітніх дітей в розмірі 750,00 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Також враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору а тому, суд вважає, що необхідно стягнути з відповідача 551 грн. 20 коп. судового збору на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст.179, ст. 180, ч.3 ст. 181, ч.2 ст.182, ч.1 ст.184, ч.1 ст.191, ч.2 ст.247 СК України, ч ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, 228, 88 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на малолітніх дітей задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь опікуна ОСОБА_2 аліменти на утримання її малолітніх онуків, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, в розмірі по 750 гривень на кожну дитину щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з дня предявлення даного позову 26 грудня 2016 року і до досягнення повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок на користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

СУДДЯ Семенко О.В.