№ 242/5377/16-ц
№ 2/242/218/17
09 лютого 2017 р. Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого - судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Селидове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказав, що рішенням суду від 26.09.2013 р. з ОСОБА_2 на користь позивача було стягнуто борг у сумі 124000,00 грн. Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 18.11.2013 р. рішення залишено без змін. На виконання рішення Селидівського міського суду Донецької області був виданий виконавчий лист. Постановою старшого державного виконавця ВДВС Селидівського МУЮ відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого листа на користь позивача, ВП № 41033270 від 04.12.2013 р. З матеріалів виконавчого провадження слідує, що на час відкриття виконавчого провадження 04.11.2013 р. у боржника відсутнє особисте майно, на яке може бути звернено стягнення. Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав власності на нерухоме майно від 12.12.2013 р. № 14507656 у Реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо належності боржникові приймаку А.Г. обєктів нерухомості на праві власності. Відповідачеві на праві власності належало нежитлове приміщення за адресою: бульвар ОСОБА_4 революції (бульвар ОСОБА_5), будинок 11 в місті Селидове Донецької області. Інформаційна довідка з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 12.12.2013 р. № 14507861 свідчить, що станом на 28.11.2013 р. власником зазначеного нежитлового приміщення значився ОСОБА_2 Зазначений обєкт нерухомості було відчужено відповідачем за договором купівлі-продажу, посвідченого 03.12.2013 р. приватним нотаріусом, що підтверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 55125763 від 15.03.2016 р. Вважає, що дії по відчуженню нежитлового приміщення за адресою: бульвар ОСОБА_4 революції (бульвар ОСОБА_5 слави), будинок 11 в м.Селидове Донецької області відповідач вчинив після набрання законної сили рішенням суду про стягнення боргу на користь позивача, але до моменту відкриття виконавчого провадження. Тобто правочин за договором купівлі-продажу від 03.12.2013 р., на підставі якого відповідачем ОСОБА_2 було здійснено відчуження нежитлового приміщення за адресою: бульвар Шахтарської Слави, будинок 11 а в м.Селидове Донецької області на користь своєї доньки відповідача ОСОБА_3 є таким, що порушує публічний порядок, оскільки спрямований на порушення конституційного права позивача на отримання виконання за судовим рішенням, а тому просив визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення за адресою: бульвар ОСОБА_5 (колишній ОСОБА_4), будинок 11а в місті Селидове Донецької області, загальною площею 160,8 кв.м., номер 538, укладений 03 грудня 2013 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу; стягнути з відповідачів судові витрати.
В судове зсідання позивач та його представник не зявилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином. Надали заяву, в якій позовні вимоги підтримують та просять розглянути справу в їх відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав письмові заперечення, в яких зазначив, що він прийняв рішення про продаж майна у звязку з фактичним припиненням діяльності в якості фізичної особи-підприємця та відсутністю потреби в даному приміщенні, що використовувалося для розміщення магазину. Грошові кошти від продажу даного приміщення були використані для погашення банківського кредиту, отриманого для ведення спільного бізнесу з ОСОБА_1 На дату вчинення правочину він не мав статусу боржника у зазначеному позивачем виконавчому провадженні. Про відкриття виконавчого провадження стало відомо наприкінці грудня 2013 р. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. Про причини неявки суд не повідомила.
Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у випадку неявки до судового засідання відповідача, належним чином повідомленого та такого, що не повідомив про причини неявки, суд може прийняти заочне рішення на підставі доказів, що маються в справі, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд вважає можливим розглянути справу з постановленням заочного рішення в порядку ст.ст.224-225 ЦПК України.
Судом досліджені наступні докази: копія заочного рішення Селидівського міського суду Донецької області від 26.09.2013 р., згідно з яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто борг у сумі 124000,00 грн. Рішення набрало чинності 18.11.2013 р. (а.с.8-9), копія ухвали Апеляційного суду Донецької області від 18.11.2013 р. (а.с.10-12), копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.12.2013 р. (а.с.13), копія Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.14), копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.15), копія інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с.16), копія Інформаційної довідки з Державного реєстру іпотек (а.с.18), копія Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна (а.с.20). Я к вбачається з договору купівлі-продажу від 03.12.2013 р., ОСОБА_2 продав ОСОБА_3 нежитлове приміщення, магазин продовольчих та господарчих товарів, розташоване за адресою: Донецька область, м.Селидове, бульвар Октябрьської Революції, б.11а.
Суд, вивчивши матеріали справи, законодавство, яке регулює дані правовідносини, встановив наступне.
Не зважаючи на те, що боржнику було відомо про ухвалення рішення Селидівським міським судом Донецької області та про обовязок повернення боргу, відповідач відчужив майно, що було йому належне на день винесення рішення, що свідчить про його намір не виконувати рішення суду про стягнення на користь позивача суми боргу. Суд вважає, що відповідачі вчинили нікчемний правочин, адже правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, для уникнення від подальшого виконання рішення суду.
Так, згідно ст.12 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р., що був чинний на час відкриття виконавчого провадження, боржник зобовязаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.
Згідно ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.
Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.1-3, 5,6 ст.203 ЦК України.
Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.
Згідно ст.228 ЦК України, правочин вважається таким, що порушує публічний порядок? якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, АРК, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.
Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення, про що свідчать вимоги ст.236 ЦК України.
Судом встановлено, що сторони угоди уклали правочин, який порушує публічний порядок, оскільки він порушує право позивача на отримання виконання за судовим рішенням, а тому є нікчемним.
У відповідності зі ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
В судовому засіданні документально підтверджені витрати позивача на сплату судових витрат у розмірі 551,21 грн., які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.
Керуючись ст.ст.203, 215, 228, 236 ЦК України, ст.ст. 213-214, 224-225 ЦПК України суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним - задовольнити.
Визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення за адресою: бульвар ОСОБА_5 (колишній ОСОБА_4), будинок 11а в місті Селидове Донецької області, загальною площею 160,8 кв.м., номер 538, укладений 03 грудня 2013 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Селидівського міського нотаріального округу
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275 (двісті шістдесят пять) грн. 61 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 275 (двісті шістдесят пять) грн. 61 коп.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до місцевого суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя