Номер провадження: 22-ц/785/2311/17
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В.В.
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді - Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 07.11.2016 року по справі за заявою ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відібрання дітей, передання дітей матері на виховання, визначення місця проживання дітей з матір'ю та усунення перешкод у спілкуванні з дітьми,

встановила :

13.07.2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа, виданого Київським районним судом м. Одеси на виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 28.10.2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відібрання дітей, передання дітей матері на виховання, визначення місця проживання дітей з матір'ю та усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, згідно якого зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у встановлений рішенням час.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 02.06.2011 року встановлено подальший спосіб та порядок виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 28.10.2009 року шляхом зобов'язання ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дітей: ОСОБА_5 до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року, та ОСОБА_6 до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року у визначений судом час поза межами місця проживання дітей за адресою: АДРЕСА_1 у місці, вільно визначеному ОСОБА_2, для чого надати їй право самостійно забирати дітей до досягнення ними повноліття з місця їх проживання за адресою: АДРЕСА_1 за умови надання згоди на це дітей у визначений судом час.

ОСОБА_3 вважає, що зазначений виконавчий лист не підлягає виконанню, оскільки на час ухвалення рішення (жовтень 2009 року) ОСОБА_10 було 13 років, а ОСОБА_11, було 10 років, на день звернення з заявою ОСОБА_10 вже 20 років, а ОСОБА_11 незабаром буде 18 років, тобто це вже особи, які згідно чинного законодавства (ст. 29 ЦК України) вільно обирають собі місце проживання. Крім того матеріали справи та матеріали виконавчого провадження містять безліч доказів того, що ОСОБА_3 не чинить жодних перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дітей, а діти за власною волею не бажають спілкуватися з матір'ю та приймаючи до уваги відсутність згоди ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на спілкування з матір'ю, виконавчий лист, виданий на виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 28.10.2009 року у справі № 2-1531/09, на сьогоднішній день не може бути виконаний, а отже має бути визнаний в судовому порядку таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 07.11.2016 року заяву ОСОБА_3 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 2-1531/09, виданий Київським районним судом міста Одеси на виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 28.10.2009 року за вимогою про зобов'язання ОСОБА_4 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, в суботу з 13 години до 15 години, в неділю з 10 години до 12 години, в день народження ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_6 з 16 години до 18 години, в день народження ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_5 з 16 години до 18 години.

Зазначену ухвалу суду оскаржує в апеляційному порядку ОСОБА_2 В скарзі з посиланням на порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали та постановлення нової про відмову у задоволені заяви ОСОБА_3

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 мотивує тим, що, що в судовому засіданні під час постановлення оскаржуваної ухвали вона не була присутня, що позбавило її можливості надати усні пояснення, подати свої доводи та міркування щодо питань, які виникли під час судового розгляду. Крім того зазначає, що ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02.06.2011 року, якою було встановлено подальший спосіб та порядок виконання апеляційного суду Одеської області від 28.10.2009 року та на яку посилається районний суд, було оскаржено, про що було відомо заявнику, та скасовано ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07.12.2016 року. Також ОСОБА_2 вважає, що оскаржувана ухвала є перепоною у завершенні судового провадження і в реалізації позивачу гарантованого конвенцією «права на суд».

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Визнаючи таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист суд першої інстанції виходив з того що на час постановлення оскаржуваної ухвали ОСОБА_10 вже 20 років, а ОСОБА_11 незабаром буде 18 років, тобто це вже особи, які згідно чинного законодавства (ст. 29 ЦК України) вільно обирають собі місце проживання.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Статтею 6 Сімейного кодексу України визначено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 49 ЦПК України виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення. З урахуванням того, що ОСОБА_10 на час розгляду заяви вже досяг повноліття, строк для стягнення за виконавчим листом у справі № 2-1531/09 в частині, що стосується нього, вже закінчився.

Крім того, згідно ч. 2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч. 3 ст. 160 Сімейного кодексу України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Як вбачається з матеріалів справи (висновок органу опіки та піклування (а.с. 14, 90-91), висновки спеціаліста (а.с. 84-87), лист Приморської районної адміністрації від 27.12.2006 року (а.с. 88), особисті пояснення дітей, відображені у судових рішеннях, подання начальника Другого Київського відділу ДВС ОМУЮ від 04.03.2010 року, акти державного виконавця від 15.02.2016 року та від 20.02.2016 року у виконавчому провадженні № 50003199, постанова Одеського окружного адміністративного суду від 05.09.2016 року у справі № 815/2698/16), ОСОБА_3 не чинить жодних перешкод ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні ОСОБА_10 та ОСОБА_11, натомість ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за власною волею не бажають спілкуватися із матір'ю.

Крім того колегія суддів зауважує, що на час розгляду справи в апеляційній інстанції ОСОБА_11 виповнилось 18 років, тобто він досяг повноліття.

Згідно ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Колегія суддів відхиляє посилання суду відхиляє доводи апеляційної скарги щодо розгляду заяви за відсутності ОСОБА_2, що позбавило її можливості надати усні пояснення, подати свої доводи та міркування щодо питань, які виникли під час судового розгляду, оскільки матеріали справи містять підтвердження про належне сповіщення її про час та місце розгляду справи.

Крім того колегія відхиляє посилання на те що, ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 02.06.2011 року, якою було встановлено подальший спосіб та порядок виконання апеляційного суду Одеської області від 28.10.2009 року та на яку посилається районний суд, було оскаржено, про що було відомо заявнику, та скасовано ухвалою апеляційного суду Одеської області від 07.12.2016 року, оскільки ця обставина не має правового значення для вирішення даного питання.

Колегія суддів не погоджується з доводами ОСОБА_2, що оскаржувана ухвала є перепоною у завершенні судового провадження і в реалізації позивачу гарантованого конвенцією «права на суд», оскільки ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 07.11.2016 року постановлена у відповідності до закону.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, а тому в силу п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала районного суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 07.11.2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді О.Г.Журавльов

О.С.Комлева