Ухвала

Іменем України

Справа № 712/1577/17

Провадження № 2/712/951/17

10 лютого 2017 року

Соснівський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого-судді Марцішевської О.М.,

при секретарі Вдовенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Національна лізингова компанія "Люкскар" про визнання недійсним договору та стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ НЛК "Люкскар", посилаючись на те, що 24.01.2017р. між сторонами був укладений договір ревардингу №76887-33, відповідно до умов якого постачальник зобов"язався придбати та передати на умовах ревардингу у користування майно - автомобіль KIA Sorento, а отримувач зобов"язався прийняти товар та сплачувати ревардингові платежі. На виконання умов договору позивачка перерахувала відповідачу ревардингові платежі на загальну суму 2022608,33 грн. Вказує, що вищевказаний договір укладений з порушенням норм чинного законодавства та ч.6 ст.19 Закону України "Про захист прав споживачів", а саме укладений з використанням нечесної підприємницької діяльності відповідача, яка полягає у тому, що останній ввів в оману ОСОБА_1 щодо вартості автомобіля, яка згідно додатку №2 становить 307 000 грн., у той же час вартість аналогічного автомобіля у офіційного дилера складає 1 033 410 грн. станом на 15.01.2017р. У зв"язку з цим просить суд визнати недійсним договір ревардингу №76887-33 від 24.01.2017р. та стягнути з відповідача сплачені кошти в розмірі 202608,33 грн.

В наданій суду заяві позивачка просить суд вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на поточному рахунку ТОВ НЛК №9500, відкритого в ПАТ "УкрСиббанк" МФО 351005, в межах ціни позову в розмірі 202608,33 грн. В обґрунтування вимог вказує, що згідно відомостей з ЄДРПОУ статутний фонд відповідача складає лише 1000 грн., що у разі задоволення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд розглянув заяву за відсутності сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вказаної заяви з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Разом з тим, позивачем не обгрунтовані доводи щодо реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову. Сам по собі розмір позовних вимог не доводить реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, за таких обставин накладення арешту на рахунки відповідача може призвести до не виправданого втручання у господарську діяльність товариства.

З огляду на це суд вважає, що підстави для задоволення заяви про забезпечення позову відсутні.

Керуючись вимогами ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 5-денний строк з дня отримання копії.

Головуючий