Справа № 367/149/15-ц Головуючий у І інстанції Мікулін А. В.
Провадження № 22-ц/780/958/17 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 26 22.02.2017
УХВАЛА

Іменем України

22 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого - Мережко М.В.,

Суддів - Суханової Є.М., Сержанюка А.С.,

Секретар - Бобко О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 серпня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

В с т а н о в и л а :

У січні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Свої вимоги обгрунтовував тим, що 29 квітня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», та відповідачем ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 166-Ф/08 .

Відповідно до умов договору банк надав ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 12 324 доларів США на придбання автомобіля , а ОСОБА_2 зобов язувався повернути кредит до26 квітня 2013 року , сплатити відсотки за користування кредитом та виконати свої зобов язання у повному обсязі.

На забезпечення виконання Кредитного договору було укладено Договір застави автомобіля між банком та відповідачем ОСОБА_2 .

Відповідач ОСОБА_3 в порушення умов Кредитного договору, та норм ЦК України не виконує свої зобов язання, в зв язку з чим виникла заборгованість перед позивачем за Кредитним договором, яка станом на 13 листопада 2014 року складає 16 469,07 доларів США та 246 211,48 грн , яка складається з наступного ;

заборгованість по кредиту - 10 191,69 доларів США,

заборгованість по процентах поточна - 48,64 доларів США,

заборгованість по процентах прострочена - 6 228,74 доларів США,

пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 173 806,60 грн ,

пеня за несвоєчасну сплату процентів - 72 404,88 грн, які позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь, стягнувши з них також понесені судові витрати, а також штраф в розмірі 3 662 ,75 грн за порушення обов»язку щодо страхування предмету застави .

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від

13 серпня 2015 року позовні вимоги задоволено частково .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ „Укргазбанк" заборгованість за кредитним договором № 166-Ф/08 від 29 квітня 2008 року в сумі 16 469,07 доларів США , 5 000 грн пені , штраф за невиконання умов договору в розмірі 3 662,75 грн , судові витрати в сумі 3 654 грн ,.

В решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду , позивач ПАТ « Укргазбанк» подав апеляційну скаргу , в якій просив рішення скасувати в частині стягнення із ОСОБА_2 5 000 грн пені, і стягнути пеню в розмірі 246 211,48 грн.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 03 лютого 2016 року скаргу ПАТ « Укргазбанк» задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь банку пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 96 245,78 грн , пеню за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом в розмірі 49 524,16 грн , а всього 145 769,94 грн, стягнуто із ОСОБА_2 на користь банку судові витрати в розмірі 4 382,78 грн . В іншій частині рішення залишено без змін .( т.1 а.с. 183-187) .

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року , рішення апеляційного суду Київської області скасовано і справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. ( т. 1, а.с. 219-221) .

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 09 листопада 2016 року апеляційна скарга ПАТ АБ « Укргазбанк» задоволена частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 серпня 2015 року в частині стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту і пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом та судових витрат скасовано , ухвалено нове рішення в цій частині.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь банку пеню несвоєчасне погашення кредиту в сумі 166 669,70 грн , пеню за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом в сумі 69 691,22 грн та судові витрати в сумі 9 269,86 грн ( т.1 а.с. 255-260) .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову

В апеляційній скарзі зазначав, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не взято до уваги , що банком не надано доказів, що підтверджують суму наданого ОСОБА_2 кредиту. Крім того судом не взято до уваги той факт , що автомобіль у відповідача було вилучено ще у 2012 році , а відтак розрахунки заборгованості є невірними. ( т.2 а.с. 1-10) .

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України якщо апеляційні скарги на рішення або ухвалу суду першої інстанції були подані в установлені цим Кодексом строки, але надійшли до суду після закінчення апеляційного розгляду справи або коли строки на подання апеляційної скарги у зв'язку з пропущенням їх з поважних причин були поновлені або продовжені і особа, яка подала апеляційну скаргу, не була присутня під час розгляду справи, апеляційний суд розглядає цю скаргу за правилами цієї глави.

Залежно від обґрунтованості скарги, зазначеної в частині першій цієї статті, суд ухвалює рішення або постановляє ухвалу відповідно до статті 307 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано рішення або ухвалу апеляційного суду.

Судом першої інстанції встановлено, 29 квітня 2008 року між ВАТ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 12 324 доларів США на строк з 29 квітня 2008 року по 26 квітня 2013 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,4% річних (т.1 а.с. 31-33).

Пунктом 1.4 договору передбачено, що кредитні кошти були надані для придбання автомобіля марки Peugeot, модель Boxer, 2004 року випуску.

Пунктом 3.3.3. Договору визначено, що повернення кредиту здійснюється щомісячно з першого по десяте число кожного місяця починаючи з червня 2008 року, в розмірі не менше 1/60 від суми отриманого кредиту, що становить 206 доларів США.

З метою виконання зобов'язання за кредитним договором, між позивачем та відповідачем був укладений договір застави, відповідно до якого предметом застави є автомобіль марки Peugeot, модель Boxer, 2004 року випуску, що належить позичальнику ( т.1 а.с. 13-17).

Відповідно до п.2.2. предмет застави оцінено сторонами в 73 255 грн..

Відповідно до п. 3.3.4. договору застави, на період дії дійсного договору заставодавець зобов'язаний застрахувати заставлене майно на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування та виконувати всі умови кредитного договору при здійсненні страхування.

Пунктом 4.2. договору застави передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання п.п. 3.3.1.-3.3.8. договору позичальник сплачує на користь банку штраф в розмірі 5% від заставної вартості предмета іпотеки.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором станом на 13 листопада 2014 року утворилася заборгованість, в розмірі 16 469,07 доларів США, яка складається із простроченої заборгованості по кредиту 10191,69 доларів США; поточної заборгованості із процентів 64,64 доларів США; простроченої заборгованості по процентах 6228,74 доларів США; пені за несвоєчасне погашення кредиту173803,60грн. та пені за несвоєчасну сплату процентів 72 404,88грн., відповідно до розрахунку заборгованості.

Згідно із частиною третьою статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі (частини перша, друга статті 551 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 551 ЦК України та умов договору (п. 5.3) пеня за порушення строків повернення кредиту визначена в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу.

Пунктом 5.8 Кредитного договору визначено, що за порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності. ( т.1 а.с.10).

Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610 ЦК України, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, а до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (ст. 258 цього Кодексу).

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Пунктом 5.8 Кредитного договору визначено, що строк позовної давності за цим договором встановлюється Сторонами в три роки, в тому числі вимоги по поверненню: процентів за користування кредитом та суми заборгованості по кредиту з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту, штрафу та всіх видатків понесених Банком.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм можна зробити висновок про те, що якщо сторони кредитного договору досягли згоди про збільшення позовної давності за всіма вимогами і така домовленість за змістом і формою відповідає вимогам ч. 1 ст. 259 ЦК України, у зв'язку з чим розрахунок розміру пені слід провести за кожною вимогою в межах збільшеної позовної давності, установленої сторонами в договорі.

Тобто при вирішенні даного спору суд першої інстанції мав виходити з того, що п. 5.8 кредитного договору строк позовної давності визначений сторонами в три роки, в тому числі на вимоги з повернення: пені за несвоєчасну сплату процентів та кредиту.

Колегія суддів , з урахуванням позиції , викладеної в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 червня 2016 року , виходила із того , що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку в частині вимог про стягнення пені застосувавши положення ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшуючи розмір пені до 5 000 грн., оскільки розмір заборгованості по кредиту та відсоткам становить 16 469,07 доларів США, а розмір пені не перевищує розмір збитків.

Так , судами встановлено , що позивач направив позовну заяву поштою 29 грудня 2014 року, що підтверджується описом вкладення ( т.1 а.с.46).

До апеляційної інстанції представник банку надав розрахунок пені за несвоєчасну сплату кредиту в межах трирічного строку позовної давності за період з 29 грудня .2011 року по 13 листопада .2014 року розмір якої становить 166 669, 70 грн..( т.1 а.с. 242-243).

В суді апеляційної інстанції представник банку надав розрахунок пені за несвоєчасну сплату процентів в межах трирічного строку позовної давності за період з 29 грудня 2011 року по 13 листопада 2014 року розмір якої становить 69 691,22 грн.( т.1 а.с. 242-243) .

З урахуванням наведеного, колегія суддів стягнула з відповідача на користь позивача пеня за несвоєчасне погашення кредиту в межах трирічного строку позовної давності в розмірі 166 669,70 грн. та заборгованість по пені за несвоєчасну оплату процентів в розмірі 69 691,22 грн. відповідно до наданого розрахунку (а.с. 242-243), та відповідно до ст. 88 ЦПК України вирішила питання щодо судових витрат .

Враховуючи , що заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 серпня 2015 року , двічі було переглянуто в суді апеляційної інстанції , доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не містять нових доказів , або доказів іншої суми заборгованості , колегія суддів на вбачає підстав для задоволення скарги .

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313- 315, 317, 318 ,319 ЦПК України колегія суддів,-

У х в а л и л а ;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді