Справа № 298/1193/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

21 лютого 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого - Собослоя Г.Г.,

суддів - Фазикош Г.В., Мацунич М.В.,

секретарі - Шукаль О.Я.,

з участю: відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Великоберезнянського районного суду від 06 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третьої особи: органу опіки і піклування Великоберезнянської РДА про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_1 в них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу проживає з нею, перебуває на її утриманні. Відповідач родинні стосунки з сином та нею не підтримує, участі у вихованні сина не бере, (окрім аліментів), розвитком дитини не цікавиться, не бере участі у його духовному, фізичному та психічному розвитку. На даний час постало питання про здійснення поїздки дитини за кордон, для лікування та профілактики та має бажання отримати освіту за кордон. Однак, відповідач не надає дозвіл на виїзд дитини за кордон.

Враховуючи наведене, позивач просила надати дозвіл на виїзд сина за кордон у супроводі матері без згоди батька та надати дозвіл на виготовлення документів для виїзду за межі України.

Рішенням Великоберезнянського районного суду від 06.12.2016 року позов задоволено частково.

Надано дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, із наданням дозволу на виготовлення документів для виїзду за межі України без дозволу (згоди) батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в супроводі матері ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 до країн Єгипту та Чехії з 06.12.2016 року по 01.09.2017 року.

В решті позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених в ній підстав.

ОСОБА_2 та представник органу опіки і піклування Великоберезнянської РДА в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, однак відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, виходив із того, що відпочинок, оздоровлення та навчання сина сторін є важливою складовою життя дитини.

Зважаючи на рівність прав батьків щодо дитини, суд вирішив позов задовольнити частково вказавши конкретні країни спрямування - Єгипет та Чехію та часовий проміжок для виїзду за кордон.

З даним висновком суду першої інстанції повністю погоджується колегія суддів виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.09.2001 року по 10.09.2015 року, що стверджуються свідоцтвом про одруження від 22.09.2001 року серії НОМЕР_1 та відповідно до рішенням Великоберезнянського районного суду від 10.09.2015 року розірвано такий.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 19.07.2002 року серії НОМЕР_2.

Позивачка посилаючись на те, що її син ОСОБА_3 хворіє, що підтверджується випискою із протоколу ЛКК від 07.09.2015 року № 447, діагноз рецедивуючий бронхіт з обструктивним синдромом в стадії нестійкої ремісії, за станом здоров'я потребує санаторно-курортного лікування пульмонологічного профілю один раз в рік та два курси протирецедивного лікування бронхомуналом, бажає оздоровити сина за кордоном на морі.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що їх син ОСОБА_3 бажає продовжити навчання за кордоном, а саме в Чеській Республіці, що стверджується наданими позивачем заявою щодо зарахування до навчання в середній школі від 01.02.2017 року та повідомленнями Міністерства освіти, молоді та спорту, яким встановлюються певні терміни відбуття єдиного іспиту у навчальному році 2016-2017 року від 05.09.2016 року (дані документи перекладені з чеської мови).

За змістом положень ст.ст. 141, 150-152, 155, 157 СК України, батьки мають рівні права і обов'язки щодо дитини, зобов'язані забезпечити її належні виховання, розвиток, матеріальне забезпечення, за загальним правилом питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

В ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено, що батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

ОСОБА_1 не надає згоди на виїзд неповнолітнього сина за межі України, а отже позивач не має можливості в повному обсязі надати дитині необхідний відпочинок, забезпечити його оздоровлення та навчання за кордоном.

Згідно до ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ч.2 cт.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон.

За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 22 ч. 1 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого Постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», встановлено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в повній мірі врахував вищевказані нормативно-правові акти та обґрунтовано вказав конкретні країни спрямування - Єгипет та Чеська Республіка (зважаючи на те, що дитина відвідує курси вивчення іноземної мови, бажає навчатися за кордоном в Чеській Республіці, що підтверджується заявою щодо зарахування до навчання в середній школі від 01.02.2017 року, відповідно до якої ОСОБА_3 викликають на конкурс 12.04.2017 року та відпочити, оздоровитися на морі в Єгипті) та конкретний проміжок часу перебування.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта ОСОБА_1 про те, що позивачка має намір вивезти сина за межі України, що унеможливить його спілкування з ним, оскільки дана обставина не підтверджена жодними доказами та є лише припущенням відповідача.

Інших доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції та в даному випадку позивачкою наведені обґрунтовані підстави, які підтверджують наявність потреби у виїзді дитини за кордон і такі обставини підтверджені належними та допустимими доказами.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає відхиленню та залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307 п. 1 ч. 1, 308, 313-315, 317 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Великоберезнянського районного суду від 06 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: