№336/893/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Наумов О.О., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії державних виконавців відділу примусового виконання рішень Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, згідно якої просить визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців відділу примусового виконання рішень Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з виконання виконавчого листа №2-2489/2011 від 27.06.2013 року за виконавчим провадженням №42655169 від 20.03.2014 року; скасувати розрахунок заборгованості по шкоді станом на 01.02.2016 року за виконавчим провадженням №42655169 від 20.03.2014 року з примусового виконання виконавчого листа №2-2489/2011 від 27.06.2013 року, виданого Київським районним судом м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 одноразово розмір завданої шкоди в сумі 43402,50 грн., судові витрати в сумі 1505,80 грн. та щомісячного стягувати шкоду в розмірі 1433,75 грн. починаючи з 01.05.2013 року до часу відновлення працездатності; зобовязати Шевченківський ВДВС ГТУЮ у Запорізькій області скасувати постанови та заходи про тимчасове обмеження у праві виїзду з України.

Відповідно до ст.383 ЦПК України та п.16 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року, скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Також суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові.

Так, згідно мотивувальної частини скарги, заявник неодноразово звертався до Шевченківського ВДВС з заявою про направлення запитів до Пенсійного фонду та МСЕК м. Полтави, однак ОСОБА_1 не надав суду доказів щодо цих звернень, тобто у встановлений законом строк не звернувся до суду із скаргою та не звертається із заявою щодо вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги.

Враховуючи, що скаргу подано в пропуском строку, встановленого законом, а заявником не надано до скарги клопотання про поновлення даного строку, тому заяви підлягає залишенню без розгляду.

Додатково, у відповідності до ч. 2 ст. 207 ЦПК України, необхідно розяснити заявнику, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Разом з тим, суд вважає також за необхідне розяснити й положення ст. 383 ЦПК України та п. 12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року, де зазначено, що скаргана рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ(частина друга статті 384 ЦПК), незалежно від місця виконання судового рішення.

Суд також звертає увагу на той факт, що в даному випадку виконавчий документ був виданий Київським районним судом м.Полтави.

Керуючись ст.ст. 207, 208-210, 293, 383 ЦПК України, Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державних виконавців відділу примусового виконання рішень Шевченківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізький області шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом пяти днів з дня оголошення цієї ухвали.

Суддя О.О. Наумов