Справа № 128/2364/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

19.04.2017 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі Кіяниця А.О..,

за участю: позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці Вінницької області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Вінницького району Вінницької області «про визнання протиправним та скасування рішень сільської ради та визнання недійсним і скасування державного акту на права власності на землю» , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору- Управління Держгеокадастру у Вінницькому районі Вінницької області,-

ВСТАНОВИВ:

14 червня 2016 року позивач звернувся до Вінницького районного суду до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішень сільської ради та про визнання недійсним та скасування державного акту на права власності на земельну ділянку.

Позов позивачем обґрунтований тим, що згідно рішення виконкому ОСОБА_4 сільської Ради народних депутатів № 12 від 19 листопада 1992 року та дозволу районного архітектора було надано дозвіл на індивідуальну забудову житлового будинку та інших споруд на земельній ділянці 0,24 га по другому провулку Чапаєва, 9, громадянину ОСОБА_5

Вказує, що відповідно до договору купівлі-продажу від 22 червня 1995 року незавершений будівництвом будинок громадянином ОСОБА_5 було продано йому.

Зазначає, що ним в 1997 році ним замовлено та виготовлено державний акт на право приватної власності на землю, який було затверджено рішенням 9 сесії 22 скликання ОСОБА_4 сільської Ради від 4 червня 1997 року та оформлено державний акт на право приватної власності на землю і сусідом, який межує з його земельною ділянкою ОСОБА_3

Вважає, що межі земельної ділянки були визначені в порушення рішення виконкому ОСОБА_4 сільської Ради народних депутатів № 12 від 19 листопада 1992 року та замовлено і виготовлено державний акт на право приватної власності гр. ОСОБА_3 на земельну ділянку для будівництва і господарських споруд - 0,25 га та ведення особистого підсобного господарства 0,733 га.

Вказує, що до ОСОБА_3 відійшла частина земельної ділянки, що раніше належала ОСОБА_5, у якого він купив житловий будинок, оскільки земельні ділянки, на які видано Державні акти ОСОБА_3, частково накладаються на земельну ділянку, право на яку перейшло до нього при купівлі будинку № 9 по провулку Чапаєва, в с. Стадниця, Вінницького району.

Зазначає, що при оформленні договору на постачання електроенергії необхідно було представити викопіровку місцевості (така вимога енергетичної організації) і тоді 18.01.2016 року йому стало відомо, що фактично 0,733 га його земельної ділянки згідно викопіровки відійшло гр. ОСОБА_3 Тобто, його земельна ділянка зміщена в лісову полосу, так як його земельна ділянка крайня від лісо полоси, а частина земельної ділянки відповідача зміщена відповідно на його земельну ділянку . Ця обставина і змусила його звернутися до суду.

Вважає, що ОСОБА_4 сільська рада Вінницького району приймаючи рішення про затвердження проекту землеустрою та передачі у власність земельних ділянок ОСОБА_3 на вказані порушення вимог закону уваги не звернула та незаконно передала у власність ОСОБА_3 частину його земельної ділянки.

Просить суд визнати протиправним та скасувати рішення 3 сесії 23 скликання ОСОБА_4 сільської ради від 08.12.1998 р. « Про передачу земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_3» та відповідно рішення 7 сесії 23 скликання ОСОБА_4 сільської ради від 30.08.1999 р. «Про видачу Державного акта на право приватної власності на землю громадянці ОСОБА_3» та визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку виданий гр. ОСОБА_3 (серія ВН та № 000819 ) та зареєстрованого в книзі записів актів на право приватної власності на землю за № 193.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив їх задовольнити. Надав пояснення суду аналогічні зазначеним обставина у позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання нез*явилася по невідомим для суду причинам.

Представник відповідача ОСОБА_3- ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, з підстав зазначених у запереченнях. Суду пояснив, що оскаржувані рішення сільської ради прийнято в межах наданих повноважень. Вважає, що позивач не довів тих обставин, на які він посилалася як на підставу своїх вимог, та відповідно до вимог статей 10, 60 ЦПК України не підтвердив цих своїх доводів відповідними доказами, передбаченими статтями 57-66 ЦПК України, за наявності яких можна було б встановити незаконність прийнятого відповідачем рішення, яке б призвело до порушенням прав позивача.Тобто не довів незаконність оспорюваних рішень сесії сільської ради, і що такі рішення порушують його права та потребують скасуванню.

Вказує, що в обґрунтування позову позивач зазначає, що при оформленні договору на постачання електроенергії необхідно було представити викопіювання місцевості і тоді 18.01.2016 року йому стало відомо, що фактично 0,733 га його земельної ділянки згідно викопіювання відійшло відповідачу, тобто його земельна ділянка зміщена в лісову полосу, так як земельна ділянка позивача крайня від лісополоси. Разом з тим, позивач свідомо не повідомляє суд, що перед тим, як виготовити державний акт, відповідач погоджував межі з сусідами. Протокол погодження меж, зокрема підписав і ОСОБА_1

Також представником відповідача надано суду заяву про застосування строків позовної давності, відповідно до якої на його думку підстави для застосування строку позовної давності. Оскільки, в позовній заяві позивач зазначає, що довідався про порушення його права 18.01.2016 року. Проте, позивач 21 липня 1999 року погодив межі земельної ділянки відповідача. Саме з цього дня слід відраховувати початок перебігу строку позовної давності, який на момент подання позову сплинув. Просив суд відмовити в задоволенні позову з підстав пропущення строку позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_4 сільської ради Вінницького району ОСОБА_6 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, при розгляді справи покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління Держгеокадастру у Вінницькому районі Вінницької області ОСОБА_7 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, при розгляді справи покладається на розсуд суду.

Суд, з урахуванням міркування позивача та представника відповідача, які не заперечували, вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутності не з*явившихся осіб.

В судовому засіданні , суд у порядку ч.4 ст. 10 ЦПК України, розяснив позивачу та представнику відповідача , що вони мають право клопотати перед судом про призначення у даній справі судової земельно-технічної експертизи для вирішення питання по даному спору, але вони відмовилися клопотати перед судом про призначення такої експертизи.

Вислухавши пояснення позивача та представника , дослідивши надані письмові докази сторонами у їх сукупності, що позов не обґрунтований та такий, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, 22.06.1995 року ОСОБА_5 продав позивачу ОСОБА_1 незакінчений будівництвом жилий будинок, що розташований в с. Стадниця, другий провулок Чапаєва №9, та розташований на присадибній земельній ділянці, що підтверджується копією договору купівлі-продажу (а.с.7-8).

З копії державного акту на право приватної власності на землю вбачається, що ОСОБА_1 на підставі рішення 9 сесії 22 скликання ОСОБА_4 сільської ради Вінницького району від 04.06.1997 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 2500, яка розташована на території ОСОБА_4 сільської ради, з цільовим призначенням для будівництва індивідуального жилого будинку, господарських будівель і споруд (а.с.9).

Рішенням 3 сесії 23 скликання ОСОБА_4 сільської ради Вінницького району від 08.12.1998 року вирішено передати земельну ділянку у власність для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд громадянці ОСОБА_3, яка знаходиться за адресою: с. Стадниця, другий пров. Чапаєва,7, Вінницького району (а.с.14).

Рішенням 7 сесії 23 скликання ОСОБА_4 сільської ради Вінницького району від 30.08.1999 року вирішено видати Державний акт на право приватної власності на землю гр. ОСОБА_3, на земельну ділянку загальною площею 0, 3233 га.: для будівництва та обслуговування індивідуального жилого будинку, господарських будівель і споруд 0, 2500 га, для ведення особистого підсобного господарства 0.0733 га, яка знаходиться за адресою: с. Стадниця, другий пров. Чапаєва,7, Вінницького району (а.с.15).

Позивач ОСОБА_1 03.03.2016 року звернувся до ОСОБА_4 сільської ради Вінницького району з досудовим зверненням про вирішення земельною комісією питання стосовно того, що частина його земельної ділянки згідно викопіровки відійшла ОСОБА_3 (а.с.11).

21.03.2016 року виконавчим комітетом ОСОБА_4 сільської ради надано відповідь ОСОБА_1 відповідно до якої за результатами обстеження встановлено, що власники земельних ділянок використовують надані їм у власність площі з незначним /перевищенням/, а саме ОСОБА_1 з наданих 0.25га використовується 0,28га /самовільне зайняття складає 0,03 га. ОСОБА_3 з переданих у власність 0,3233га. використовується 0,3374га / самовільне зайняття складає 0,014га./. Дане самовільне зайняття є порушенням з боку зазначених землекористувачів. Земельна комісія також встановила , що частина земельної ділянки, яка належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_1 знаходиться в санітарно -захисній зоні об'єкту водного фонду «Яр», що є суттєвим порушенням норм регламентованих чинним земельним та водним кодексам України. Наймовірними причинами порушення комісія вбачає:

- не дотримання землевпорядною організацією норм та вимог чинного земельного та водного законодавства при розробці проекту землеустрою;

- неправильне винесення межових знаків в натурі землевпорядною організацією;

- неналежний контроль щодо викопаний проекту землеустрою та винесення в натурі межових знаків зі сторони органу місцевого самоврядування в особі ОСОБА_4 сільської ради та потенційного землекористувача.

В наслідок зазначених порушень та суттєвих відхилень від проекту землеустрою в сторону об'єкта водного фонду «Яр» між землекористувачами: ОСОБА_1 /II провулок Чапаєва, 9/, якому передано у власність 0,24 га та ОСОБА_8 /II провулок Чапаєва, 5/, якому теж передано у власність 0,24га була збільшена площа гр. ОСОБА_3 до наданої рішенням 3 сесії 23 скликання від 08.12.1998 року «Про передачу земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_9 0,24 га додатково на 0,0833га.

Загальна площа у власності гр. ОСОБА_3 за адресою с. Стадниця II провулок Чапаєва, 7 склала 0,3233 га.

Тому, комісія прийшла до наступних висновків:

-направити припис про усунення порушень в частині не цільового використання земельної ділянки гр. ОСОБА_3

- звернутись до виконкому сільської ради з вимогою щодо скасування державних актів на право приватної власності громадян ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судовому/порядку. При розробці проектів було суттєво порушено чинне земельне та водне законодавство.

- здійснити контроль за усуненням наявних правопорушень та приведення їх у відповідність до норм чинного законодавства України (а.с.12-13)

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 10.06.2016 року було закрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 сільської ради Вінницького району Вінницької області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3, про визнання протиправним і скасування рішення сільської ради та про скасування державного акта на право власності на земельну ділянку в зв`язку з тим, що справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства (а.с.16-17).

З копії протоколу погодження та закріплення меж земельної ділянки вбачається, що на виконання рішення 3 сесії 23 скликання ОСОБА_4 сільської ради Вінницького району від 08.12.1998 року в присутності представника ОСОБА_4 сільської ради було погоджено межі земельної ділянки ОСОБА_3 (а.с.63) Межові знаки передано ОСОБА_3, що вбачається з акту прийому передачі межових знаків на зберігання (а.с.83).

З копії Державного акту на право приватної власності на землю вбачається, що ОСОБА_3 на підставі рішення 3 сесії 23 скликання ОСОБА_4 сільської ради Вінницького району від 08.12.1998 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 3233, яка розташована на території ОСОБА_4 сільської ради, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд -0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0, 0733 га.(а.с.64).

Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного.

За положеннями ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Згідно ч.ч.1,5 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Розглядаючи дану цивільну справу, суд виходить з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення 3 сесії 23 скликання ОСОБА_4 сільської ради від 08.12.1998 р. « Про передачу земельної ділянки у власність громадянці ОСОБА_3» та відповідно рішення 7 сесії 23 скликання ОСОБА_4 сільської ради від 30.08.1999 р. «Про видачу Державного акта на право приватної власності на землю громадянці ОСОБА_3» та визнати недійсним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку виданий гр. ОСОБА_3 (серія ВН та № 000819 ) , з підстав того, що вважає , що частина належній йому на праві власності земельної ділянки зміщена в лісову полосу, так як його земельна ділянка крайня від лісо полоси, а частина земельної ділянки відповідача зміщена відповідно на його земельну ділянку .

Відповідно до ч.1 ст.79 Земельного Кодексу України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

В судовому засіданні , суд у порядку ч.4 ст. 10 ЦПК України, розяснив позивачу та представнику відповідача , що вони мають право клопотати перед судом про призначення у даній справі судової земельно-технічної експертизи для вирішення питання по даному спору, а саме для визначення конкретного розміру земельної відповідача яка накладається на земельну ділянку позивача, але вони відмовилися клопотати перед судом про призначення такої експертизи.

Тому , в межах заявлених позивачем позовних вимог, суд відмовляє у їх задоволені оскільки , позивачем не доведено перед судом належними та допустимими доказами конкретний розмір площі та конфігурацію суміщення меж земельних ділянок позивача та відповідача , у звязку з чим у задоволені позову слід відмовити за необґрунтованістю.

Також , суд вважає за необхідне зазначити , що відомості , що містяться в відповіді Стадніцької сільської ради № 83 від 21.02.2016 р. на досудове звернення позивача ( а.с 12), не є достатнім доказом для задоволення позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 сільської ради Вінницького району Вінницької області «про визнання протиправним та скасування рішень сільської ради та визнання недійсним і скасування державного акту на права власності на землю» , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Управління Держгеокадастру у Вінницькому районі Вінницької області,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Повне рішення суду виготовлено 24 квітня 2016 року.

Суддя