Провадження номер 2/741/2/17
Єдиний унікальний номер 741/137/15-ц
РІШЕННЯ

іменем України

16 травня 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого районного судді Дикого В.М.

з участю секретаря Герасимчук Н.Ю.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином,

УСТАНОВИВ:

До Носівського районного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. В заяві до суду позивач вказав, що 21 квітня 2014 року біля 21 години в місті Носівці на вулиці Ройченка Кияниця Роман Павлович навмисно наніс йому декілька ударів головою в обличчя та один удар ногою в живіт, спричинивши йому закриту травму живота з поза черевним розривом дванадцятипалої кишки, травматичного панкреатиту, розповсюдженої зачеревної біліогематоми, обмежений жовчно-гемагорічний перитоніт, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

В заяві позивач вказує, що він був госпіталізований спочатку до Носівської ЦРЛ, а потім до Чернігівської обласної лікарні, де переніс три операції, а всього перебував на стаціонарному лікуванні 100 днів. За час лікування він та його сім»я придбали ліків на загальну суму 39641гр.

Позивач вказує, що крім матеріальної шкоди йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в наступному: йому довелось перенести значний фізичний біль, стрес та страждання під час та в наступні дні після заподіяння йому тілесних ушкоджень, після складних трьох операцій. Він тривалий час перебував на межі життя і смерті, його стан був вкрай важкий, що зафіксовано у виписці-епікризі. Стан його здоров»я в результаті заподіяння тілесних ушкоджень суттєво погіршився, відбулися значні негативні зміни у його повсякденному житті. Він переніс душевні страждання через неможливість тривалий час вести усталений спосіб життя, неможливість вести домашнє господарство, нормально спілкуватися з людьми та сім»єю. У віці 38 років він став інвалідом 2 групи.

Позивач вказав, що зважаючи на вищевказане будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною його дійсним стражданням, але з врахуванням зазначених обставин він оцінює моральну шкоду у 100 тисяч гривень.

В судовому засіданні позивач просив стягнути з відповідача 39641гр. на відшкодування матеріальної шкоди, а вимоги щодо відшкодування моральної шкоди зменшив до 50 тисяч гривень, а щодо вимог щодо відшкодування витрат на правову допомогу відмовився взагалі.

Вислухавши позивача, вивчивши матеріали цивільної справи суд приходить до наступного: вироком Носівського районного суду від 24.06.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину по ст.121 ч.1 КК України і призначено покарання п»ять років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 08.12.2016 року вирок щодо ОСОБА_2 змінено в частині призначеного покарання. В ухвалі апеляційного суду вказано: вважати ОСОБА_2 засудженим по ч.1 ст.121 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На сьогодні ОСОБА_2. відбуває покарання і адміністрації Бориспільської виправної колонії направлялось доручення відібрати пояснення щодо заявленого позову. Доручення виконано і ОСОБА_2. надав пояснення, що позовні вимоги ОСОБА_1 він не визнає, вважає, що така ситуація виникла через провокаційні дії самого потерпілого.

Згідно ст.61 ч.4 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов»язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Суд приходить до висновку, що поскільки вирок щодо ОСОБА_2 вступив у законну силу то його пояснення, що він не винен у вчиненні злочину, не заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі, поскільки підтверджуються наявними у справі документами, а вимоги щодо відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд враховує характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України,

РІШИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 39641гр. на відшкодування матеріальної шкоди і тридцять тисяч гривень на відшкодування моральної шкоди

Стягнути з ОСОБА_2 696гр.41коп. судового збору на користь держави.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В.М. Дикий