Справа № 490/1236/17
н/п 2/490/3735/2017
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

10 лютого 2017 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про забезпечення позову шляхом накладення арешту по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

В С Т А Н О В И ЛА:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 52575,01 грн.

Одночасно із подачею позову позивач надав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/5 частину квартири загальною площею 65,40 кв.м., житловою площею 38,50 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснити його відчудження.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно вимог ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: - причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; - вид забезпечення позову, який належить застосувати,з обґрунтуванням його необхідності; - інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з п. 1 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Однак, належним чином обґрунтованих доводів та доказів того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в цивільній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Окрім того, позивачем не надано даних щодо вартості 1/5 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, а також даний вид забезпечення позову є неспівмірним заявленим позовним вимогам.

Враховуючи вищевикладене, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає, що не позбавляє позивача у подальшому звернутися до суду із заявою про забезпечення позову та наданням відповідних даних щодо вартості майна та доказів того, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151, 209, 210 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИЛА:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про забезпечення позову шляхом накладення арешту по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Копію ухвали про відмову в забезпеченні позову направити заявнику - для відома.

Ухвала може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст.. 294-296 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова