Справа № 298/637/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого-судді: Мацунича М.В.

суддів: Куштана Б.П., Джуга С.Д.

з участю секретаря: Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Великоберезнянського районного суду від 27 березня 2017 року про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Львівської області та територіального сервісного центру 2141 регіонального сервісного центру МВС у Закарпатській області про звільнення майна з-під арешту та усунення перешкоду у здійсненні права власності, -

встановила:

ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до Прокуратури Львівської області та територіального сервісного центру 2141 регіонального сервісного центру МВС у Закарпатській області у якому просив: звільнити з-під арешту та зняти заборону на проведення операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) автомобіля марки Фольксваген Т-4, 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, що належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію права власності, згідно постанови старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області від 23.05.2011 року у кримінальній справі №181-0311.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду від 27 березня 2017 року провадження у справі закрито на підставі вимог п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

На дане рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування скарги посилається на те, що ним пред'явлено позов про захист права власності, а тому даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходи з того, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки досудове розслідування кримінального провадження, по якому накладено арешт на автомобіль позивача, ще триває.

Однак з даним висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 15 ЦПК України передбачено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки Фольксваген Т-4, 2001 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та листом УДАІ УМВС України в Закарпатській області від 21.09.2015 року (а.с.7, 8).

З матеріалів справи слідує, що постановою старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області від 23.05.2011 року по кримінальній справі №181-0311 накладено заборону на проведення реєстраційних операцій (реєстрація, перереєстрація, зняття з обліку) щодо вказаного автомобіля (а.с.9, 10).

Як роз'яснено в п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», що спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Одночасно звертається увага на те, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов'язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок. При цьому згідно з пунктом 9 розділу XI «Перехідні положення» КПК, питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки, заборона була накладена свідчим у травні 2011 року, тобто, у період дії КПК України 1960 року, то вирішення питання про зняття арешту на даний автомобіль не може здійснюватися в порядку КПК України 2012 року (ст. 174), як вважає прокуратура Львівської області.

При цьому, нормами КПК України 1960 року не передбачене право особи, яка не являється учасником кримінального провадження ставити питання про скасування арешту.

Тобто, ОСОБА_1 як особа, яка не являється учасником кримінального провадження, не вправі ставити питання про скасування даного арешту в порядку передбаченому КПК України 1960 року, а тому, захист його порушеного права здійснюється в порядку цивільного судочинства, за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Зважаючи на викладене, ухвала Великоберезнянського районного суду від 27 березня 2017 року, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись нормами статей 307, 311, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1, задоволити.

Ухвалу Великоберезнянського районного суду від 27 березня 2017 року про закриття провадження у справі, скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Суддя-доповідач

Судді