Справа №478/180/17 пров. №2/478/182/2017
З а о ч н е р і ш е н н я
І м е н е м У к р а ї н и
16 травня 2017 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:
Головуючого судді - Томашевського О.О.,
при секретарі - Григоренко Н.О.,
позивача - ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку з продовженням навчання,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку з продовженням навчання в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Донька ОСОБА_5 повнолітня, але продовжує навчання в Новобузькому педагогічному коледжі, форма навчання денна, термін навчання до 01.07.2018 року. Донька навчається за межами місця проживання, витрачає кошти на проїзд до місця навчання, самостійно харчується, купує предмети гігієни, побутові засоби, одяг, взуття, усі необхідні предмети для навчання, витрачає кошти на телефонні зв'язки та інше. У зв'язку з цим, донька потребує матеріальної допомоги.
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.
Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів керуючись ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача та ї представника, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2.
Згідно зі ст. 141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками та проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до довідки виконкому Казанківської селищної ради від 27.01.2017 року № 397/03-15/9, на утриманні позивача перебуває дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Як вбачається з довідки № 29 від 31.01.2017 року, № 122 від 11.04.2017 року та витягу з наказу від 11.08.2014 року № 117-с/д, ОСОБА_5 навчається на третьому курсі комунального вищого навчального закладу «Новобузький педагогічний коледж» (І рівня акредитації) на денній формі навчання, на бюджетній основі. До навчального закладу вступила 01.09.2014 року, передбачений термін закінчення навчального закладу - 01.07.2018 року.
Згідно з довідкою про доходи від 19.04.2017 року № 103, студентка ОСОБА_5 за період з 01.10.2016 року по 31.03.2017 рік отримала загальну суму доходу (стипендії) в розмірі 5040,00 грн.
Частиною 1 ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В ч.2 цієї ж статті зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Зокрема, згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
В п.20 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Наведеними вище правовими нормами не передбачено встановлення граничних меж до розміру аліментів (як наприклад: не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму чи інше), оскільки аліменти стягуються на повнолітню дитину на період продовження навчання, а приписи ч. 2 ст. 182 СК України застосовуються при вирішенні правовідносин щодо розміру аліментів відносно дитини, яка не досягла повноліття.
Таким чином, на відміну від обов'язку утримання неповнолітніх дітей, який має безумовний характер для батьків, закон визначає, що обов'язок утримання повнолітніх сина чи доньки виникає лише за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу. Законодавець при цьому виходив із того, що діти в силу свого віку не мають можливості самі себе забезпечувати, тоді як особи, котрі досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов'язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов'язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, оскільки було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини.
У контексті обставин цієї справи суд враховує можливість утримання й позивачем повнолітньої дитини, оскільки відповідно до довідки від 26.01.2017 року, вона працює у ФОП ОСОБА_7 продавцем непродовольчих товарів. В судовому засіданні позивачка підтвердила даний факт та повідомила суд, що розмір її чистого доходу складає 2200,00 грн. щомісяця.
Таким чином, з огляду на спільний обов'язок батьків щодо утримання повнолітньої дитини на період продовження навчання, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, який би був справедливим і не накладав би непропорційний фінансовий тягар на нього, зокрема, з урахуванням того, що його дочка є повнолітньою і працездатною, у силу чого повинна забезпечувати своє життя також самостійно.
Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Оцінюючи надані сторонами докази, суд враховує, що позивачем в обґрунтування необхідності стягувати з відповідача аліментів саме в розмірі ? від усіх видів його заробітку не надано конкретного розміру витрат, які пов'язанні із навчанням ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. В судовому засіданні представник позивача пояснив суду, що ОСОБА_5 проживає з позивачем в смт. Казанка, навчається в м. Новий Буг у зв'язку з чим вимушена нести витрати на проїзд в розмірі 22,00 грн. до місця навчання та 22,00 грн. до місця проживання. В Новому Бузі ОСОБА_5 винаймає житло, вартість якого складає 600,00 грн. щомісяця.
Суд приймає до уваги, що повнолітня ОСОБА_5 продовжує навчання, у зв'язку з чим має відповідні витрати та потребує матеріальної допомоги, позивачка її мати, яка проживає разом з нею, не може самостійно надавати достатню матеріальну допомогу доньці, адже має невеликий заробіток, а відповідач, як батько зобов'язаний брати участь у наданні такої допомоги своїй дитині.
Проте відповідачем не надано суду даних про те, чи має він постійне місце роботи, інших утриманців та не повідомлено інших обставин, які мають значення для вирішення питання щодо розміру аліментів, у зв'язку з чим, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивачки та стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій в сумі - 600 гривень щомісячно, що буде відповідати вимогам розумності і справедливості, з дня звернення до суду з позовом і до закінчення терміну навчання доньки - 01.07.2018 року.
Суд також враховує посилання позивача на встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб, який з 1 січня 2017 року становить - 1600 грн., з 1 травня - 1684 грн., з 1 грудня - 1762 грн., який розподіливши між трьома повнолітніми працездатними особами (позивачем, відповідачем та їх донькою) буде відповідати визначеній сумі в розмірі 600,00 грн.
Враховуючи наведене в іншій частині позову слід відмовити.
Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Тому суд вважає можливим допустити рішення в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини в межах платежу за один місяць, до негайного виконання.
Оскільки при зверненні до суду позивач був звільнений від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 640 коп., у відповідності зіст.88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави з відповідача.
На підставі вищевикладене, керуючись ст. ст.10,11,209,212-215,218 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку з продовженням навчання -задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1, аліменти в твердій грошовій сумі - 600,00 (шістсот гривень 00 коп.) грн., починаючи з 13.02.2017 року і до закінчення навчання 01.07.2018 року, але не більш, ніж до досягнення ОСОБА_5 23-річного віку.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, судовий збір на користь держави у сумі 640,00 (шістсот сорок гривень, 00 коп. ) грн.
Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області О.О. Томашевський