Ухвала

іменем україни

23 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЛеванчукаА.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до держави в особі Головного управління Державної казначейської служби в Миколаївській області про відшкодування матеріальної шкоди, завданої незаконним рішенням органу державної влади, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 18 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2015 року у справі № 487/14-ц за позовом Інспекції ДАБК у Миколаївській області до ОСОБА_5, треті особи: Миколаївська міська рада, та він ОСОБА_4, про знесення самочинно збудованої будівлі, була скасована ухвала Заводського районного суду м. Миколаєва від 4 серпня 2015 року про відмову у виправленні описок в тексті рішення того ж суду від 24 жовтня 2014 року, а справа направлена до суду першої інстанції для вирішення питання про виправлення описок в рішенні суду. За подачу апеляційної скарги він сплатив судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 листопада 2015 року його заява задоволена, в рішенні суду від 24 жовтня 2014 року внесені відповідні виправлення. Проте в ухвалі не вирішено питання про судові витрати, а саме: не вирішено питання про відшкодування йому сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва 12 лютого 2016 року відмовлено у задоволенні його заяви про ухвалення додаткового рішення про повернення судового збору за подачу апеляційної скарги.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 18 квітня 2016 року повернута його апеляційна скарга на ухвалу суду від 12 лютого 2016 року у зв'язку з тим, що ця ухвала не підлягає апеляційному оскарженню.

Посилаючись на те, що діями Заводського районного суду м. Миколаєва, який 4 серпня 2015 року постановив незаконну ухвалу, йому завдано матеріальну шкоду у загальній сумі 243 грн 60 коп. - у розмірі сплаченого судового збору за подачу апеляційного скарги, позивач, посилаючись на положення ст. ст. 8, 56 Конституції України, просив стягнути з держави в особі Головного управління Державної казначейської служби України 243 грн 60 коп. на відшкодування завданої йому шкоди.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 18 серпня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Положеннями ст.1176 ЦК України передбачений спеціальний перелік підстав виникнення права на відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду. Згідно з ч. 6 цієї статті передбачена можливість відшкодування на загальних підставах шкоди, завданої фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду.

Оскарження ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку є процесуальною дією учасника процесу, яка повинна відбуватися у відповідності до вимог ст. ст. 293 - 297 ЦПК України, в яких передбачено сплату судового збору за подачу апеляційної скарги у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Статтею 8 цього закону та ст. 82 ЦПК України передбачена можливість звільнення від сплати судових витрат за заявою сторони за відповідних обставин. Скасування ухвали суду в апеляційному порядку не передбачає беззаперечного визнання дій або бездіяльності суду першої інстанції незаконними та винними.

Вирішуючи питання щодо повернення чи відшкодування судового збору, сплаченого сторонами цивільної справи при здійсненні цивільного судочинства, то існує спеціальний порядок, передбачений ст. ст. 88, 220 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», яким позивач ОСОБА_4 скористався.

З огляду на це, висновок судів про відмову у задоволенні позову є обґрунтованим.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 18 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак

Колегія суддів: