Справа № 466/3894/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2017року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючої судді Білінської Г.Б.

при секретарі Дмитришин Н.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

встановив:

27 травня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором безвідсоткової позики.

В подальшому позивач, не змінюючи підстав та предмету позову, уточнив позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 839282,21гривень, витрати по сплаті судового збору в розмірі 4513,27гривень.

В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 24.05.2012 р. він уклав договір, відповідно до умов якого він передав у позику відповідачу 400 000 грн. з терміном погашення до 24.03.2013 року. Однак відповідач відмовляється у добровільному порядку віддавати кошти, у звязку з чим він змушений звернутися до суду з позовом.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 24.05.2012 р. він уклав договір, відповідно до умов якого він передав у позику відповідачу 400 000 грн. з терміном погашення до 24.03.2013 року. Вищевикладене підтверджується договором та розпискою.

Незважаючи на те, що термін погашення боргу минув, відповідач кошти не повернув та відмовляється виконати зобовязання в добровільному порядку.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позивальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей.

Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:сплата неустойки.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що за несвоєчасне повернення суми позики, позикодавець має право вимагати від позичальника штраф в розмірі 10 % від суми позики.

Таким чином, на момент предявлення позову сума основного боргу відповідача перед позивачем становить 400 000 грн., інфляційне збільшення суми боргу 287 645,46 грн., 3 % річних 25 709,59 грн., штраф 40 000 грн.

Інфляційне збільшення суми боргу за період з 16 травня 2015року по 21 лютого 2017року складає 64655,93гривень, а 3% річних від загальної суми боргу за цей час прострочення складає 21271,23гривень. Загальна сума заборгованості складає 839282,21гривень.

Враховуючи все вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача в користь позивача 839282,21гривень.

Крім цього на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір в сумі 4513,27грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 210, 212, 213, 214, 215, ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 611, 625, 1046, 1049-

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 839282 (вісімсот тридцять девять тисяч двісті вісімдесят дві) гривні 21 (двадцять одну) коп.

Стягнути зі ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 4513 (чотири тисячі пятсот тринадцять) гривень 27 (двадцять сім)коп. судового збору.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_3