Номер провадження: 22-ц/785/2517/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 07 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ПАТ «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, посилаючись на те, що 31 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» (з 21.12.2009 року змінено на ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № 0 при застосуванні ануїтетної схеми погашення. Відповідно до умов кредитного договору ПАТ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_2 кредит у сумі 45 400 дол. США, а ОСОБА_2 зобовязалася щомісячно повертати кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, та повернути кредит у повному обсязі не пізніше 28.07.2022 року та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних. Розмір ануїтетного платежу складає 560 дол. США.

В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука ОСОБА_3 згідно договору поруки № 130805 від 31 липня 2007 року.

Позивач виконав взяті на себе зобовязання в повному обсязі.

Однак, ОСОБА_2, згідно з умовами кредитного договору не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та процентам протягом тривалого часу, чим суттєво порушує взяті на себе договірні зобовязання.

Таким чином, станом на 28.03.2016 року заборгованість ОСОБА_2 по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить 55 130, 26 дол. США, що за курсом НБУ станом на 28.03.2016 року становить 1 437 264 грн. 18 коп. та пені у розмірі 279 825 грн. 11 коп., з яких: 37 935,83 дол. США, що за курсом НБУ станом на 28.03.2016 року становить 988 999 грн. 68 коп. кредитна заборгованість; 17 194, 43 дол. США, що за курсом НБУ станом на 28.03.2016 року становить 448 264 грн. 50 коп. - заборгованість по процентам; 97 626 грн. 35 коп. пеня за прострочення сплати процентів; 182 198 грн. 76 коп. пеня за прострочення сплати процентів.

На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути вказану заборгованість за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені.

Сторони в судове засідання не зявилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 07 грудня 2016 року позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені задоволений частково.

Стягнуто на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_2 заборгованість за договором про надання споживчого кредиту по кредиту та процентам у розмірі 55130, 26 дол. США 26 та пені у розмірі 279825 грн. 11 коп., з яких: 37935, 83 дол. США - кредитна заборгованість; 17194, 43 дол. США - заборгованість по процентам; 97626 грн. 35 коп. - пеня за прострочення сплати процентів; 182198 грн. 76 коп. - пеня за прострочення сплати процентів, а також судові витрати.

В інший частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись частково з рішенням суду, ПАТ «УкрСиббанк» подало апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги до ОСОБА_3, в інший частині рішення залишити без змін, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що 31 липня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0 при застосуванні ануїтетної схеми погашення.

Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит (грошові кошти) у сумі 45 400 дол. США, а відповідач зобовязався щомісячно повертати кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але у будь-якому випадку повернути кредит у повному обсязі не пізніше 28.07.2022 року та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 12,5 % річних. Розмір ануїтетного платежу складає 560 дол. США.

Згідно з вимогами Закону України «Про акціонерні товариства» №514-VI від 17.09.2008 р. були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало ПАТ «УкрСиббанк».

В забезпечення виконання кредитних зобовязань позичальника по вказаному кредитному договору між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № 130805, відповідно до якого ОСОБА_3 зобовязався відповідати перед Банком за виконання ОСОБА_2 договору про надання споживчого кредиту.

Станом на 28.03.2016 року, згідно до довідки-розрахунку № 000 від 31 липня 2007 року, заборгованість відповідача по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, становить 55130,26 дол. США, що за курсом становить 1437264 грн. 18 коп. та пені у розмірі 27 9825 грн. 11 коп., з яких: 37 935,83 дол. США, що за курсом становить 988999 грн. 68 коп. - кредитна заборгованість; 17194,43 дол. США, що за курсом становить 448264 грн. 50 коп. заборгованість по процентам; 97626 грн. 35 коп. - пеня за прострочення сплати процентів; 182198 грн. 76 коп. - пеня за прострочення сплати процентів.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно договору поруки № 130805 від 31 липня 2007 року пункт 3.1 «Цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома Сторонами та діє до повного припинення всіх зобовязань за Боржника за основним договором».

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Отже, зобовязання поручителя виконати договір поруки має строковий характер. Поручителя слід вважати зобовязаним виконати договір поруки виключно в межах строків, установлених у частині четвертій статті 559 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець повязує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України).

Умови договору поруки про його дію до повного припинення всіх зобовязань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 нього Кодексу про припинення поруки, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя.

Строк, передбачений нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є підставою для припинення поруки.

У разі пропуску кредитором строку заявлених вимог до поручителя цей строк не можна поновити, зупинити чи перервати. Якщо поручитель поза межами строку помилково виконає уже фактично неіснуючий обовязок, він може за своїм вибором вимагати повернення виконаного як безпідставно набутого кредитором.

Сплив строку, передбаченого нормою частини четвертої статті 559 ЦК України, зумовлює припинення зобовязань поручителя, а отже, і відмову кредиторові в позові в разі звернення до суду.

В березні 2014 року ОСОБА_3 отримав вимогу №30-11/10348 від 13 березня 2014 року, у якій позивач вимагає погасити заборгованість по кредитному договору, згідно умов договору.

Згідно ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 05 квітня 2016 року відкрито провадження за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся із вимогою до поручителя зі спливом шести місячного строку, як передбачено діючим законодавством, тобто з порушенням норм передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Враховуючи вищезазначене, встановлено, що вимоги щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 солідарного стягнення боргу за кредитним договором задоволенню не підлягають у звязку з пропуском строку звернення до суду.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з поручителя ОСОБА_3 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «УкрСиббанк» про те, що судом зроблені невірні висновки щодо пропущення строку не предявлення кредитором вимог до поручителя протягом шести місяців від дня настання виконання основного зобовязання, так як банк виконав вимоги, передбачені ст. 559 ЦК України, не приймаються судом до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що в березні 2014 року ОСОБА_3 отримав вимогу №30-11/10348 від 13 березня 2014 року про погашення заборгованості по кредитному договору. Згідно ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 05 квітня 2016 року було відкрито провадження за позовом ПАТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, тобто позивач звернувся з вимогою до поручителя зі спливом шести місячного строку, як передбачено діючим законодавством, тобто з порушенням норм передбачених ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Також не приймаються судом до уваги доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом не були зясовані всі обставини справи, а саме судом не досліджено умови кредитного договору та не проведено аналіз щодо усіх обставин справи стосовно збільшення відсоткової ставки, що збільшило обсяг відповідальності поручителя, не приймаються судом до уваги, оскільки суд першої інстанції приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3, прийшов до висновку про те, що позивачем пропущено строк на звернення до суду з позовом до поручителя, що призвело до припинення зобовязання, та не прийняв до уваги заперечення ОСОБА_3 щодо збільшення відсоткової ставки.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 07 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_4