Справа № 755/7931/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" лютого 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку, відшкодування збитків та моральної шкоди за попереднім договором купівлі-продажу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на її користь 260 100 гривень завдатку та завданих збитків; стягнути з ОСОБА_2 на її користь на відшкодування моральної шкоди 30 000 гривень; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь судові витрати у вигляді судового збору 2601 гривень за звернення з позовною заявою, 275 гривень 61 копійка - судовий збір за забезпечення позову та витрат на правову допомогу в розмірі 2500 гривень; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь судові витрати у вигляді судового збору 1378 гривень за позовну заяву про відшкодування моральної шкоди.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24 березня 2016 року між нею як покупцем та ОСОБА_2 як продавцем укладено попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 та машиномісця № 29, розташованого за тією ж адресою. Договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., що зареєстровано у відповідному реєстрі за №1712. Відповідно до встановлених укладеним між ними попереднім договором умов, він та відповідач зобов'язалися укласти основні договори купівлі-продажу квартири та машиномісця до 04 квітня 2016 року (пункт 1 договору). Домовилися, що основний договір буде укладатися у приватного нотаріуса Ковальчука С.П. Вона зі свого боку, як покупець, виконала усі умови попереднього зору: відповідно до п. 2 попереднього договору передала покупцю - відповідачу завдаток в розмірі 130 050 гривень; була присутня 04 квітня 2016 року у нотаріуса Ковальчука С.П. разом з чоловіком ОСОБА_4 з документами та грошима у розмірі, обумовленому попереднім договором (пункт 2 договору) для придбання квартири, що підтверджується свідоцтвом, виданим нотаріусом Ковальчуком С.П.; отримала письмову згоду мого чоловіка ОСОБА_4 на придбання квартири, що підтверджується його заявою, підпис на якій завірений нотаріусом Ковальчуком С.П. Відповідач до 04 квітня 2016 року (включно), відповідно до пунктів 2, 6, 8 попереднього договору, зобов'язувався виконати наступні його умови: на підписанні основних договорів купівлі-продажу квартири та машиномісця бути присутнім та підписувати основний договір власноручно; зняти з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих за зазначеною адресою осіб та одержати відповідну довідку за формою № 3; одержати звіт про експертну оцінку квартири; погасити існуючу заборгованість з оплати комунальних послуг по квартирі, послуг з надання електропостачання; не змінювати в односторонньому порядку строк укладення та нотаріального посвідчення основних договорів та умов купівлі-продажу квартири та машиномісця; підготувати всі документи, необхідні для нотаріального посвідчення основних договорів. Крім виконання зазначених вище зобов'язань за попереднім договором, відповідач, відповідно до пункту 1 Глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, при вчиненні правочину про відчуження майна (тобто, у визначений попереднім договором граничний строк укладення основних договорів), повинен був подати нотаріусу документи, що посвідчують право власності на квартиру та машиномісце, підтверджують державну реєстрацію прав на це майно, документи про сплату податку. У порушення вищезазначених умов договору відповідач до 4 квітня 2016 оку включно на підписання основного договору не з'явився, про причини своєї неявки в письмовому вигляді ані її, ані нотаріуса не повідомив, документів, необхідних для укладання основного договору купівлі-продажу квартири та машиномісця станом на 4 квітня 2016 року не надав і, таким чином, саме з його вини укладання та підписання основного договору купівлі-продажу не відбулося. Натомість упродовж 04 квітня 2016 року її чоловік ОСОБА_4 неодноразово телефонував ОСОБА_2, намагаючись уточнити час укладення основних договорів. ОСОБА_2 пояснював неможливість визначення часу тим, що в житлово-експлуатаційній конторі відсутній паспортист, що для необхідності сплати заборгованості з комунальних послуг необхідно отримати квитанції та сплатити в іншому місці, а також пробками на дорогах, які перешкоджають швидкому пересуванню містом. Більше того, того ж дня з 13.00 до 16.00 год. вони з чоловіком безрезультатно очікували ОСОБА_2 біля будинку по АДРЕСА_1 для того, щоб перед укладенням основних договорів і ще раз оглянути квартиру та перевірити сплату боргів за комунальними платежами. О 16.00 повік зателефонував ОСОБА_2 з пропозицією зустрітися у нотаріуса о 17.00 год. того ж дня для укладення основних договір або нотаріального засвідчення перенесення терміну їх укладення, на що останній відповів відмовою. Окрім того, як було встановлено після підписання попереднього говору, у відповідача взагалі відсутні документи: на реконструкцію квартири АДРЕСА_2, внаслідок якої збільшилася житлова площа квартири; на переобладнання квартири, а саме встановлену систему водяних теплих підлог з приєднанням до трубопроводів будівлі; відсутні документи про його право власності на машиномісце № 29. Ніяких письмових, офіційних повідомлень, пропозицій про укладання основного договору іншою датою, аніж це передбачалося попереднім договором, від відповідача на її адресу або на адресу нотаріуса не надходило. Отже, за законом з 05 квітня 2016 року зобов'язання за попереднім договором, укладеним між нею та ОСОБА_2, припинені. Пунктом 9 укладеного між нею та ОСОБА_2 попереднього договору обумовлено саме такі наслідки необґрунтованого ухилення ОСОБА_2 від укладення договорів купівлі-продажу, односторонньої відмови від їх укладення, неподання необхідних для нотаріального посвідчення договорів документів, неприбуття до нотаріуса для укладення договорів у визначений попереднім договором термін: за таких обставин, які в дійсності мали місце, ОСОБА_2 повинен повернути їй суму завдатку у розмірі 130 050 гривень та компенсувати збитки в такому ж розмірі - 130 050 гривень. Починаючи з 5 квітня 2016 року вона та її чоловік ОСОБА_4 неодноразово зверталися до відповідача з вимогою про повернення їм завдатку, але останній відмовляється повертати завдаток, що змусило її звернутися до суду з вказаною позовною заявою. Окрім того, вона вважаю, що ОСОБА_2 завдав їй моральної шкоди, яка полягає в тому, що: їхня сім'я залишила своє місце проживання в Донецькій області у зв'язку з загальновідомими подіями, які виникли в тому регіоні і тривають на даний час і шукала собі житло в місті Києві, а порушення ОСОБА_2 умов попереднього договору призвело до того, що основні договори купівлі-продажу не були підписані з вини відповідача і їхня сім'я залишилася без даху над головою; на даний час вони змушені продовжувати винаймати квартиру для проживання їхньої сім'ї, а це не тільки додатковий матеріальний, але і моральний тягар для неї та їхньої сім'ї ; через постійне ухилення відповідача від надання достовірної та повної інформації, необхідної для укладення договору купівлі-продажу, від виконання попереднього договору, від вирішення спору мирним шляхом у неї виникли постійні моральні переживання, порушилися нормальні життєві зв'язки, через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми; усі ці нервові переживання негативно відобразилися на її самопочутті і призвели до того, що вона була змушена звернутися за допомогою до лікаря-невролога, яким встановлено діагноз астено - депресивний синдром.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити. Пояснила суду, що вона з чоловіком шукали квартиру для купівлі. В березні 2016 року вони підключили всі ресурси, агентства з пошуку квартир та знайшли в мережі Інтернет оголошення відповідача про продаж квартири АДРЕСА_3. Вони побували у даній квартирі та спілкувалися з відповідачем щодо купівлі квартири, оговорили всі нюанси та роз'їхалися, при цьому жодних документів на квартиру вони не бачили. Через тиждень вони знову зустрілися та підписали у нотаріуса попередній договір купівлі-продажу квартири та машиномісця. Під час підписання договору, відповідач передав документи нотаріусу для перевірки, після чого було виявлено, що машиномісце не належить відповідачу. На їх прохання надати документи, нотаріус відмовив. Відповідач запевнив, що машиномісце фактично машиномсце належить йому та на підписанні основного договору все буде добре. Вони домовилися, що до 01 квітня 2016 року відповідач приведе всі документи до ладу, зніме з реєстрації в квартирі всіх осіб. 04 квітня 2016 року вона з чоловіком була готова на укладення договору, вони зателефонували секретарю нотаріуса, але відповідач не прийшов, посилаючись на те, що він не встигає, то робить документи, то стоїть в заторі. Розуміючи о 17.00 годині, що відповідача не буде, вони попросили у нотаріуса здійснити перенесення договору, але продавець сказав, що нікуди не поїде. 04 квітня 2016 року о 22 годині вечора вони зустрілися з відповідачем, але він не показав всіх необхідних документів на реконструкцію, платіжних документів по оплаті комунальних послуг. В квартирі було подряпано паркет, на що їм відповіли, що це зробили робочі, коли виносили речі з квартири. 05 квітня 2016 року вони зустрілися у нотаріуса о 15 або о 15-15 годині. При цьому, відповідач не надав їй всіх обумовлених документів, сказавши, що надасть їх тільки нотаріусу. Вони попросили повернути їм грошові кошти, але між ними виникла суперечка і продавець відмовився повертати гроші або укласти договір про розірвання попереднього договору. Вони хотіли укласти хоча б акт розбіжностей, але їм було відмовлено. Зазначила, що вона не переносила укладення договору на 05 квітня 2016 року, проте бажала укласти основний договір.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, запереченнях та письмових доповненнях до пояснень.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. Пояснив суду, що не пам'ятає як саме він познайомився з позивачем. Після укладення попереднього договору, основний договір мав бути укладеним 04 квітня 2016 року. Укладення основного договору було відкладено на 05 квітня 2016 року, оскільки інша сторона договору, під час їх бесіди по телефону, повідомила його, що у них захворіла дитина, на що він погодився відкласти та зателефонував нотаріусу, повідомив про відкладення. Враховуючи перенесення дати укладання основного договору, він 04 квітня 2016 року не пішов за отриманням довідки за Ф№3 та не сплатив заборгованість по комунальним послугам, оскільки мав загружений графік та планував це зроби 05 квітня 2016 року зранку, що і було ним зроблено. Всі суперечності між ним та стороною позивача виникли 04 квітня 2016 року ввечері, позивач разом з чоловіком попрохали зустрітися за адресою спірної квартири на що він погодився. Приблизно о 22 годині вони зустрілися за адресою спірної квартири, при цьому позивач була з усією родиною, та почала висловлювати претензії з приводу відсутності тумби, яку вони хотіли залишити. Він повідомив, що робітники коли виносили меблі випадково її забрали, але це не є проблемою та він її поверне. В подальшому позивач з чоловіком вимагали надати їм документи, однак він їх не мав та сказав, що завтра у нотаріуса передасть весь підготовлений пакет документів. Він повністю дотримався умов: знявся з реєстрації в квартирі, вивіз усі речі, погасив всю заборгованість по комунальних послугах. 05 квітня 2016 року вони зі стороною позивача зустрілися у нотаріуса, він мав усі необхідні документи, привіз мати, яка є власником машиномісця, однак між ними виник конфлікт та позивач повідомила що н буд укладати договір і щоб він повернув гроші. Він має спалахуючий характер, у них виникла суперечка, на що він сказав, що йому потрібно декілька днів заспокоїтися та те, що привезе позивачу тумбу, та вони підпишуть основний договір. Щодо перепланування квартири зазначив, що несучі стіни в квартирі не були знесені, в системи централізованого опалення та водопостачання він не втручався та відповідно мав усі документи з обслуговуючої організації. Машиномісце, яке також мала купувала позивача, дійсно йому не належить на праві власності. Власником є його мати, якій вже 70 років та яка, в силу віку, не може приїздити та вирішувати дані питання. Нотаріус же під час укладення попереднього договору, сказав, що власник парко місця наразі не потрібен, але має бути присутнім під час укладення основного договору. Дана умова також була дотримала, але сторона позивача не захотіла укладати основний договір, з не відомих йому причин. При цьому, з його сторони станом на 05 квітня 2016 року всі документи були готові. 05 квітня 2016 року він мав довідку про погашення заборгованості по кватиру, 02 квітня 2016 року він знявся з реєстрації в квартирі, 01 квітня 2016 року був готовий звіт про оцінку квартири, 04 квітня 2016 року була готова довідка форми № 3, яку він забрав 05 квітня 2016 року. Станом на 15.00 05 квітня 2016 року всі документи були готові та передані нотаріусу.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 в судовому засіданні проти позову заперечувала, з підстав викладених у запереченні, долучених до матеріалів справи, просила відмовити у задоволенні позову. Додатково пояснила, що якщо позивач бажала б придбати квартиру, то вона б це зробила і 04 квітня 2016 року, і 05 квітня 2016 року і т.д. Свідоцтво про явку позивача 04 квітня 2016 року до нотаріуса не засвідчує дійсних намірів позивача, оскільки попереднім договором не визначався час укладання осново договору. Для неї очевидним є той факт того, що позивач просто не мала грошей для купівлі квартири. Зазначила, що відповідачем було дотримано всіх умов. Він знявся з реєстрації в квартирі, погасив заборгованості по комунальних послугах, оскільки з листопада 2015 року була наявна заборгованість, так як існував спір з обслуговуючою організації щодо розміру платежів. Переобладнання квартири не було та відповідно узаконенню не потребувало. Станом на 05 квітня 2016 року жодних перешкод укладення основного договору не існувало.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позову заперечувала, з підстав викладених у запереченні, долучених до матеріалів справи, просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 березня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири та машиномісця, за умовами якого сторони зобов'язалися у строк до 04 квітня 2016 року укласти договори купівлі-продажу (основні договори) квартири за адресою: АДРЕСА_4 та машиномісця АДРЕСА_7

Відповідно до свідоцтва про право власності на підземний паркінг від 09 серпня 2001 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, машиномісце АДРЕСА_8 належить ОСОБА_7 на праві приватної власності (а.с.75).

Статтею 635 Цивільного кодексу України передбачено, що попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором.

Відповідно до п. 2 попереднього договору, сторони домовилися, що умови основних договорів купівлі-продажу будуть такі: продаж квартири та машиномісця будуть вчинені за ціною 4 941 900 гривень 00 копійок, що еквівалентно 190 000 доларів США 00 центів за курсом НБУ станом на день укладення цього договору; з яких суму у розмірі 130 050 гривень 00 копійок, що еквівалентно 5 000 доларів США 00 центів за курсом НБУ станом на день укладення цього договору, передано покупцем ОСОБА_1 продавцю ОСОБА_2 24 березня 2016 року в якості завдатку; на підписанні основних договорів купівлі-продажу продавець буде присутній особисто та буде підписувати основний договір власноручно; продавець зобов'язується зняти з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих до 04 квітня 2016 року та передати ключі на день укладання основного договору; витрати, пов'язані з нотаріальним оформленням основних договорів купівлі-продажу сторони сплачують порівну; витрати пов'язані з оформленням основних договорів купівлі-продажу сторони сплачують кожна за себе, в тому числі 1% пенсійного фонду сплачує покупець, 1% в сумі державного мита та 5% податку, сплачує продавець.

Згідно п. 10 попереднього договору, цей договір укладається за згодою чоловіка покупця, ОСОБА_4, що підтверджується заявою, підпис на якій засвідчено Ковальчуком С.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 24 березня 2016 року за реєстровим № 1711.

Відповідно до п. 8 попереднього договору, для укладення договорів купівлі-продажу продавець зобов'язується одержати довідку про зареєстрованих осіб - (форму № 3) в вищезазначеній квартирі, Звіт про експертну оцінку квартири, погасити існуючу заборгованість з оплати комунальних послуг по квартирі, послуги з надання електропостачання та підготувати усі інші документи, необхідні для нотаріального посвідчення договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, укладаючи попередній договір між сторонами було досягнуто всіх істотних умов щодо укладення основних договорів купівлі-продажу квартири та машиномісця, визначено обов'язок продавця ОСОБА_2 надати відповідні документи для нотаріального посвідчення основних договорів.

Крім того, як встановлено судом та не заперечулося стороною позивача в судовому засіданні, між сторонами також було погоджено той факт, що на момент укладення основного договору купівлі-продажу машиномісця буде присутня власниця машиномісця, мати відповідача - ОСОБА_7 для підписання договору. При цьому, стороною позивача не заперечувалося, як під час укладення попереднього договору, так і після, як факт погодження з тим, що власниця машиномісця буде присутньою вже на підписанні основного договору, так і факт її приїзду 05 квітня 2016 року на підписання основного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 570 Цивільного кодексу України, завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Статтею 571 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

Відповідно до п. 9 попереднього договору, сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договорів купівлі-продажу, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, а саме: у разі односторонньої відмови продавця від укладення основних договорів, неподання ним документів, необхідних для нотаріального посвідчення основних договорів, неприбуття до нотаріуса для укладення основних договорів та за наявності інших обставин, внаслідок яких основні договори не будуть укладені з вини продавця, продавець повинен, крім повернення покупцю суми у розмірі 130 050 гривень 00 копійок, що еквівалентно 5 000 доларів США 00 центів за курсом НБУ станом на день укладення цього договору, компенсує збитки у розмірі 130 050 гривень 00 копійок, що еквівалентно 5 000 доларів США 00 центів за курсом НБУ станом на день укладання цього договору.

Будучи допитаним в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що являється чоловіком позивача. В березні 2016 року вони з дружиною знайшли в Інтернеті оголошення про продаж квартири відповідача. Вони зустрілися з відповідачем у квартирі, яку бажали придбати, оглянули її та в цілому приміщення їм сподобалося. При цьому, відповідач не надав їм документів на об'єкти майна та сказав, що надасть потім. Відповідач стверджував, що являється власником всього майна, яке вони бажають придбати. Про неналежність паркомісця відповідачу на праві власності, вони дізналися лише після укладення попереднього договору. Вони погодили ціну за продаж квартири та машиномісця. 24 березня 2016 року вони разом з дружиною зустрілися у нотаріуса з відповідачем та його цивільною дружиною. Він написав заяву про погодження укладення його дружиною договору. Відповідач передав документи на майно нотаріусу. Він попросив зробити копії даних документів та секретер нотаріуса надала їм дані документи. Після укладення попереднього договору, вони неодноразово зустрічалися з відповідачем щодо надання останнім всіх необхідних документів для оформлення договорів. Зокрема, він дізнався, що для встановлення підлоги з підігрівом необхідно дозвіл, але документів він не бачив. 04 квітня 2016 року, в день коли мали укладатися основні договори, вони неодноразово розмовляли з відповідачем по телефону, він говорив, що не може приїхати на укладення договорів, при цьому грошові кошти у них з дружиною були в наявності. На сказане, він попросив відповідача приїхати в той день з 15-18 годин до нотаріуса. Вони з дружиною до нотаріуса приїхали, але відповідача не було. Нотаріус телефонував ОСОБА_2, а той сказав, що не може приїхати після 15-00 год. та пішли приблизно о 19-0 год. Після чого, вони з дружиною приїхали до будинку відповідача та чекали його. О 22 годині вони з відповідачем домовилися зустрітися, оскільки вони хотіли впевнитися, що документи готові. В квартирі вони спілкувалися з приводу його не приїзду до нотаріуса. Він запропонував відповідачу викликати нотаріуса для продовжити термін укладення, але документів не було. При огляді квартири, вони бачили, що частина меблів була вивезена та пошкоджена підлога. Він сказав відповідача, що той ухиляється від укладення договору в строк та що завтра вони мають зустрілися для повернення відповідачем завдатку. Після чого, вони з дружиною пішли та він зателефонував нотаріусу, повідомивши, що продавець не надав документів та відмовляється. На наступний день о 15 годині вони приїхали з дружиною до нотаріуса. Документи з боку відповідача їм не було надано та ними було запропоновано просто повернути суму завдатку без штрафних санкцій або продовжити строк укладення нотаріально. Але відповідач відмовився це зробити та сказав, що ми нічого не побачимо. Він був на емоціях та сказав, що йому необхідно подумати декілька днів. Він з даної поведінки зрозумів, що відповідач нічого робити не буде. Проте, вони з дружиною на той час не передумали придбавати квартиру. Зазначив, що 04 квітня 2016 року вдень вони були біля будинку відповідача з метою укладення договору, а після 05 квітня 2016 року вони зверталися до відповідача щодо повернення завдатку.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що являється сином позивача. Щодо обставин справи надав письмові пояснення, долучені до матеріалів справи, Зазначив, що йому відомо, що основні договори не було укладено, оскільки не було надано відповідних документів. 04 квітня 2016 року він вперше був у квартирі, яку вони бажали придбати та розмовляв з відповідачем. В квартирі було пошкоджено підлогу, була наявна кухня, але чи вбудована вона, він не пам'ятає. Про тумбу в квартирі, він нічого не чув. Про події 05 квітня 2016 року йому нічого не відомо. Знає, що мати після цих подій зверталася до лікаря та приймала ліки.

Таким чином, як встановлено судом та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, що 04 квітня 2016 року укладення основних договорів купівлі-продажу квартири та машиномісця не відбулося.

В обґрунтування підстав не укладення основних договорів, сторона позивача посилається на те, що саме з вини відповідача не було укладено основні договори 04 квітня 2016 року, останнім не було надано необхідних документів для оформлення договорів. В той же час, вказані обставини не можуть слугувати підставою вважати, що основні договори купівлі-продажу не були укладені саме з вини відповідача, з огляду на наступне.

Як вбачається з наданих пояснень позивача та свідка ОСОБА_4 основні договори купівлі-продажу не були укладені у зв'язку з неявкою відповідача до нотаріуса 04 квітня 2016 року та ненадання документів для нотаріального оформлення основних договорів.

В той же час, відповідно до листа-повідомлення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. від 26 жовтня 2016 року, останній повідомив, що 04 квітня 2016 року укладення основного договору купівлі-продажу не відбулось у зв'язку з тим, що 04 квітня 2016 року сторони повідомили його про перенесення дати укладення основного договору на 05 квітня 2016 року (а.с.123).

При цьому, надане позивачем свідоцтво від 04 квітня 2016 року, видане приватним нотаріусом Ковальчук С.П. про те, що ОСОБА_1 04 квітня 2016 року о 18 годині 00 хвилин знаходилась у приміщенні за адресою: АДРЕСА_9, не може слугувати належаним доказом того, що позивач з'явилася 04 квітня 2016 року до нотаріуса саме з метою укладення основних договорів квартири та машиномісця, оскільки не підтверджує її явку саме на укладення договору та неявку іншої сторони договору на його укладення (а.с.12).

Згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві, ОСОБА_2 02 квітня 2016 року був знятий з реєстрації за адресою: АДРЕСА_5 (а.с.32).

Відповідно до довідки № 58-ж від 05 квітня 2016 року, виданої ТОВ «ФІРМА «Т.М.М.», станом на 05 квітня 2016 року заборгованості за отримані комунальні послуги перед Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ по квартирі АДРЕСА_1 немає (а.с.112).

Згідно довідки від 31 жовтня 2016 року, виданої ТОВ «Фірма «Т.М.М.», з травня 2010 року по травень 2016 року капітальний ремонт в квартирі АДРЕСА_6, ОСОБА_2 не проводив (а.с.125).

Відповідно до довідки від 24 травня 2010 року, виданої ТОВ «Фірма «Т.М.М.», в квартирі АДРЕСА_1 виконано перепланування без знесення несучих стін та переобладнання систем ХВП, ГВП та ЦО (а.с.126).

Крім того, відповідно до листа-повідомлення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. від 26 жовтня 2016 року, 05 квітня 2016 року сторони з'явились для укладення основного договору, при цьому ОСОБА_2 мав при собі всі необхідні документи, в тому числі, і довідку за формою № 3 та інші документи, які необхідні для укладення основного договору купівлі-продажу квартири, проте з невідомих йому причин основний договір не був укладений (а.с.123).

Таким чином, вищевикладені обставини свідчать про те, що сторонами було відкладено день укладення основних договорів купівлі-продажу на 05 квітня 2016 року, при цьому про відкладення нотаріуса було повідомлено сторонами договору. Відповідачем же станом на 05 квітня 2016 року виконані всі умови для укладення основних договорів (знято з реєстрації, погашено заборгованість по комунальним послугам, вивезено речі з квартири), що по суті свідчить про те, що останній мав на меті укладення основних договорів. Судом також встановлено та не заперечувалося сторонами, що фактично укладення основних договорів не відбулося через наявність суперечностей та емоційної напруги з обох сторін, у зв'язку з чим основні договори купівлі-продажу так і не було укладено між сторонами 05 квітня 2016 року. При цьому, в показах позивача та свідка ОСОБА_4 містяться розбіжності щодо подання відповідачем документів на майно, яке мало бути придбано ними. Так, позивачем зазначено, що документи надано взагалі не було, а свідок ОСОБА_4 стверджував, що копії документів на майно було надано ними секретарем нотаріуса на їх прохання.

З огляду на вищевикладене, оцінюючи докази в усій сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність позивачем одноособовим порушення відповідачем умов попереднього договору, у зв'язку з чим позовні вимоги про відшкодування на користь позивача 260 100 гривень завдатку та завданих збитків не підлягають задоволенню.

Щодо заявлених позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, то вказані позовні вимоги також не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною першою статті 1167 Цивільного кодексу України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до ст.137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв'язку між порушенням та моральною шкодою.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачем було подано висновок первинного огляду невролога, наданого 22 квітня 2016 року ТОВ «Медичний центр «Здоров'я столиці», згідно якого ОСОБА_1 має наступний діагноз: антено-депресивний синдром (а.с.18). В той же час, вказаний висновок не може слугувати доказом підтвердження перенесених душевних страждань саме щодо ситуації укладення договорів, при цьому інших доказів в підтвердження понесених переживань, стороною позивача суду надано не було. Крім того, вказаний висновок складено 22 квітня 2016 року, тобто задовго після неукладеної угоди.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку, відшкодування збитків та моральної шкоди за попереднім договором купівлі-продажу.

У відповідності до положень ст.88 Цивільного процесуального кодексу України, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат (судового збору, витрат на правову допомогу), у зв'язку з ухваленням судом рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 23, 570, 571, 626, 627, 635, 1167 Цивільного кодексу України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст. ст.1, 4, 10, 11, 27, 31, 59, 60, 88, 208, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку, відшкодування збитків та моральної шкоди за попереднім договором купівлі-продажу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: