Справа № 433/262/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2017 року, Троїцький районний суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Крівоклякіної Н.В.,

за участю секретаря - Рєзнікової Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

09.02.2017 року позивач звернувся до Троїцького районного суду Луганської області із дійсною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог якої зазначив, що його батько та батько відповідачів ОСОБА_5 у 1964 році на відведеній під забудову земельній ділянці за власні кошти побудував житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 який складається з: А-1ж, а, а1, ґ - житловий будинок; Є - сарай; Ж - сарай; ПГ - погріб; З - сарай; 1-2 - огорожа. ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 помер, однак ним не було проведено державної реєстрації вказаного нерухомого майна, а була виготовлена лише технічна документація. Відповідачі від прийняття спадщини відмовились на його користь, але заяви у нотаріальному порядку не посвідчили. Він на момент смерті батька проживав разом з ним, а тому є таким, що прийняв спадщину, однак відсутність державної реєстрації нерухомого майна позбавляє його можливості прийняти спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку. У зв'язку з цим просить суд визнати за ним право власності на зазначений спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

В судове засідання сторони не з'явились.

Позивач до початку судового засідання надав суду письмову заяву, згідно якої просив справу розглянути за його відсутності.

Від відповідачів до початку судового засідання також надійшли письмові заяви, згідно яких вони просили справу розглядати без їх присутності, не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Суд, вивчивши та проаналізувавши надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Статтею 10 ЦПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір.

Судом встановлено наступне.

Згідно довідки №39 від 18.01.2017 року, виданої виконавчим комітетом Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, у 1964 році збудував житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.28).

Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовленого станом на грудень 2016 року, власник технічної інвентаризації (уповноважена ним особа) не визначені. Будинок складається з: А-1ж; а; а1; ґ - житловий будинок; Є - сарай; Ж - сарай; З - сарай; ПГ - погріб; 1-2 - огорожа (а.с.24-26).

Згідно довідки №26 від 27.01.2017 року, наданої Троїцьким КП Бюро технічної інвентаризації, домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, не зареєстроване. Замовником первинної інвентаризації у 1989 році виступав ОСОБА_5, але подальших дій по оформленню правовстановлюючих документів він не здійснював (а.с.27)

Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 26.05.2010 року, виданого Багачанською сільською радою Троїцького району Луганської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.17).

Дітьми ОСОБА_5, згідно копій свідоцтв про народження та копії свідоцтва про укладення шлюбу, є позивач ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.19-23).

ОСОБА_6, яка згідно копій свідоцтв про народження позивача та відповідачів є їх матір'ю, померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року (а.с.18)

Як вбачається з копії довідки №38 від 18.01.2017 року, виданої виконавчим комітетом Багачанської сільської ради Троїцького району Луганської області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно проживає у АДРЕСА_1. Згідно паспортних даних позивача за зазначеною адресою він зареєстрований з 15.09.1986 року (а.с.7, 29).

Відповідно до заяв про відмову від прийняття спадщини від 02.11.2016 року відповідачі відмовились від прийняття спадщини після смерті свого батька ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1, однак нотаріально зазначені заяви не посвідчили (а.с.30-32).

За змістом ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти про прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державному комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126 «Щодо оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію», в якому, зокрема, роз'яснюється: оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними; по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови Кабінету міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до п.3.2 Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» від 24.05.2001 року № 127, не належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 5 серпня 1992 року.

Відповідно до п. 3.1 Змін до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року N 91, прийняття в експлуатацію об'єктів (крім закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них) здійснюється безоплатно територіальними органами Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - Інспекція) за результатами технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж та за наявності документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, шляхом реєстрації поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація), яка складається за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку. Документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Зазначене також підтверджується Листом Державної реєстраційної служби №95-06-15-13 від 12.03.2013 року «Щодо державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 1992 року».

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, наявність технічного паспорту на житловий будинок, складеного за результатами технічної інвентаризації, свідчить про відповідність будинку №25 за адресою: вул..Центральна, с.Максимівка Троїцького району Луганської області, побудованого у 1964 році, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів.

Вирішуючи питання про визнання за позивачем права власності на зазначений вище спадковий будинок суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом.

В силу ст., ст.. 1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину , або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь- кого із спадкоємців незалежно від черги.

Згідно зі ст..1261 ЦК Украни у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.3 ст.. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів. Це знайшло також підтвердження у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», в якій зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Як було встановлено судом житловий будинок №25 за адресою: вул..Центральна, с.Максимівка Троїцького району Луганської області відповідає вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів. Позивач у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_5, оскільки на момент його смерті був зареєстрований та проживав разом з ним, і протягом встановленого законом строку не заявив про свою відмову від спадщини, а відповідачі відмовились від прийняття спадщини на користь позивача шляхом вчинення відповідних заяв, однак в нотаріальному порядку заяви про відмову від спадщини не посвідчили.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позивач прийняв спадщину після смерті свого батька, однак у зв'язку з відсутністю державної реєстрації житлового будинку №25 за адресою: вул..Центральна, с.Максимівка Троїцького району Луганської області, на який виготовлено технічний паспорт, позбавлений права оформити спадщину у нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яку ратифіковано Україною 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

На підставі викладеного, ст. 328, 1216, 1223, 1261, 1268, 1274 ЦК України, Інструкції «Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» від 24.05.2001 року № 127, Змін до Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року N 91, керуючись ст.ст.10, 11, 57-65, ч.3 ст.209, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 який складається з: А-1ж; а; а1; ґ - житловий будинок; Є - сарай; Ж - сарай; ПГ - погріб; З - сарай; 1-2 - огорожа.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через Троїцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 23 лютого 2017 року.

Суддя Н.В. Крівоклякіна

23.02.17

14.02.17