Справа № 495/3425/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2017 м. Білгород - Дністровський

Суддя Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1, розглянувши заяву про вжиття заходів забезпечення позову Державної служби геології та надр України по цивільній справі за позовом Державної служби геології та надр України до ОСОБА_2 селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про скасування рішення органу місцевого самоврядування,

В С Т А Н О В И В:

Представник Державної служби геології та надр України звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про скасування рішення органу місцевого самоврядування, який він мотивував наступним.

Державна служба геології та надр України є власником бази відпочинку «Геолог», яка розташована за адресою : Одеська область, м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул.. Лазурна, 15, що підтверджується відповідним Витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, якій міститься у матеріалах справи.

Однак, як вказує представник позивача, не зважаючи на те, що власником будівель та споруд земельної ділянки за вказаною адресою є позивач, відповідачем ОСОБА_2 селищною радою Білгород-Дністровської міської ради Одеської області було прийнято рішення про передачу у приватну власність вказаної земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва із земель рекреаційного призначення.

Далі, як вказує представник позивача, на кадастровій карті України, право власності на земельну ділянку, на якій розташовані обєкти нерухомого майна, які належать позивачу, на підставі договору купівлі-продажу від 09.04.2016 року рахується за ОСОБА_3, що підтверджується відповідним договором купівлі-продажу у матеріалах справи. Тобто, на думку представника позивача, вказані обставини свідчать про те, що існує велика ймовірність вчинення в подальшому відповідачем та третіми особами, як юридичних так і фактичних дій, спрямованих на порушення права власності позивача на земельну ділянку, які можуть призвести до виникнення нових судових спорів. Земельні ділянки можуть бути передані невідомим особам, що в подальшому стане необхідно визнання недійсними нових правовстановлюючих документів на землю, пред'явлення позову про знесення збудованих на ній будівель та споруд або ж приведення земельної ділянки до попереднього стану. Невжиття заходів забезпечення позову, надасть можливість третім особам та їх представникам здійснювати перепродаж земельних ділянок новим власникам, навіть після ухвалення судом першої інстанції рішення на користь позивача, і як наслідок призведе до неможливості позивачем поновити його порушені права та інтереси на земельну ділянку. На підставі викладеного та з посиланням на норми статей 151, 152 ЦПК України та на Постанову Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року за № 9, якою передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення, просить суд забезпечити вказаний позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою : Одеська область, м.Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул.. Лазурна, 15.

Згідно ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено : 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, необхідні для забезпечення позову.

Згідно ч. 3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 2 ст. 152 ЦПК України, у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності, слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Розглянувши матеріали цивільної справи, заяви про забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів заяви, будівлі та споруди бази відпочинку «Геолог», яка розташована за адресою : Одеська область, м.Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул.. Лазурна, 15 належать Державній службі геології та надр України, однак, земельна ділянка за цієї ж адресою була передана рішенням відповідача іншим фізичним особам для здійснення індивідуального дачного будівництва. Також судом приймається до уваги той факт, що право власності на вказану земельну ділянку було оформлено на у подальшому переоформлено на інших фізичних осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою : Одеська область, м.Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул.. Лазурна, 15 є доведеною, обґрунтованою, співмірною із заявленими позовними вимогами та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151- 153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву про вжиття заходів забезпечення позову Державної служби геології та надр України по цивільній справі за позовом Державної служби геології та надр України до ОСОБА_2 селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про скасування рішення органу місцевого самоврядування задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою : Одеська область, м.Білгород-Дністровський, смт. Затока, вул.. Лазурна, 15.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судової ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: