Справа № 386/546/17
Провадження № 2-з/386/19/17
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

18 травня 2017 року смт. Голованівськ

Суддя Голованівського районного суду Кіровоградської області Гут Ю. О.

розглянувши заяву Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла позовна заява Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзнатурпродук», третя особа приватний нотаріус ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди.

Крім того, позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов АФ «Хлібороб» у формі ТОВ до ОСОБА_1, товариства з обмеженою відповідальністю «Союзнатурпродукт» про визнання недійсним договору оренди землі та визнання укладеною додаткової угоди, шляхом заборони ОСОБА_1 і ТОВ «Союзнатурпродукт» вчиняти будь які правочини (укладати договори суборенди, виконання робіт, надання послуг тощо) по відношенню до спірної земельної ділянки площею 1,36 га, кадастровий номер :02:000:0960, що знаходиться на території Грузької сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, а також проводити на ній будь-які сільськогосподарські роботи (оранку, дискування, культивацію, внесення добрив, ЗЗР, гербіцидів, посівів, збір врожаю тощо) до набрання судовим рішенням у цій справі законної сили.

В обгрунтування заявлених своїх вимог вказав, що в разі використання спірної земельної ділянки відповідачами та прийнятті рішення судом на користь позивача, той не зможе виконати рішення суду та приступити до користування ділянкою, вказаний факт значно ускладнить виконання рішення суду.

Зваживши доводи заяви про забезпечення позову та дослідивши матеріали, якими її обґрунтовано, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимогст.151 ч.2 п.1 ЦПК Україниу заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов.

Відповідно до ст. 151 ч.3 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимогст.153 ч.1 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем або його представником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність.

Згідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено , що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позов, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Проте, виклавши заяву про забезпечення позову, позивачем не мотивовано її належними та достатніми доказами. Зокрема, заява містить однобоке обґрунтування доводів очевидності небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, наведені причин неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову до ухвалення рішення у справі, а саме, що позивач у разі задоволення позову на його користь, повинен буде звернутись до відповідачів з іншими позовними вимогами, вважаю, що вони є передчасними та недоречними, оскільки обєктом спору є земельна ділянка відповідача, що належить йому на праві власності.

Крім того позивач просить забезпечити позов, на термін до набрання судовим рішенням у цій справі законної сили, що підтверджується також вимога подана до суду в позові, а саме п.3 прохальної частини згідно якої позивач просить визнати укладену додаткову угоду до договору оренди землі №347 від 22.08.2008 року зареєстрованого 22.06.2009 року за №04:09:368:00379, з моменту набрання чинності судового рішення на умовах визначених додатковою угодою.

Таким чином позивач врахував лише свої права та просить суд до вирішення справи по суті та ухвалення відповідного рішення, які на думку позивача повинні бути задоволені на його користь, забороняти вчиняти дії повязані з обробітком земельної ділянки в період весняних робіт, що не узгоджується з вимогами ЦПК України та положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та за змістом ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову, а також про його скасування, проте ухвали про відмову у забезпеченні позову оскарженню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст. 151 153, 208, 210, 293 ЦПК України, та постановою Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» , суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви Агрофірми «Хлібороб» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, про забезпечення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Гут Ю. О.