н/п 2/490/2923/2017
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2017 року о 11.45 год. Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі Шевельовій Я.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім*єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власностіна 1/2 частку у спільному сумісному майні, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом про встановлення факту проживання однією сім*єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частку у спільному сумісному майні.

У судовому засідання позивачем та його представником заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим подальше виконання рішення суду.

Представник відповідача вважала клопотання таким, що задоволенню не підлягає.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.10.2009 року квартира №48 по пров. Парусному в м. Миколаєві належить ОСОБА_4 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 09.09.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим №7714.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.152 ЦПК України, позов забезпечується накладанням арешту на майно, що належить відповідачеві, ч. 3 цієї статті встановлено, що види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначені відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до положень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що позивач просить визнати за ним право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, за такого суд приходить до висновку про доцільність забезпечення позову на ? частку вказаної вище квартири, задовольнивши заяву частково.

Керуючись ч. 3 ст. 151, п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву - задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову, накласти арешт на ? частку квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 09.09.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим №7714.

Копію ухвали для виконання направити до Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В порядку ст. 154 ч. 3 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Суддя Н.П. Черенкова