Справа № 639/9675/16
2/639/743/17
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді - Іванової І.В.,
за участю секретаря - Тущенко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить ухвалити рішення, згідно якого стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку. Стягнути з ОСОБА_2, аліменти на її утримання щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.
Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 01.11.2014 року вона та відповідач зареєстрували шлюб та проживали сумісно. Від шлюбу з відповідачем народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя з відповідачем не склалося та з жовтня 2016 року вони розлучились, неповнолітній син залишився проживати з нею. Відповідач не піклується ні про неї, ні про дитину, матеріальної допомоги не надає. Позивач зазначила, що вона проживає сумісно з своїми батьками, які утримують її та дитину. Вона ніде не працює, так як на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. Відповідач здоров, працює не офіціально, має регулярний дохід, тому у нього є можливість виплачувати аліменти. Однак він добровільно відмовляється оказувати матеріальну допомогу на її утримання та утримання дитини, тому вона вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом.
У судове засідання позивач та її представник не зявились, надали суду заяву, відповідно до якої просили розглядати справу без їх участі, уточнили позовні вимоги, згідно яких просили стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини щомісячно до досягнення сином трирічного віку та на утримання сина ? частину щомісячно, до досягнення сином повнолітнього віку. Також зазначила, що у випадку неявки відповідача у судове засідання, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача, якій відомі підстави та наслідки заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. ст. 169, 224 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений відповідач до суду не зявився, будь-яких, належним чином оформлених клопотань про відкладення слухання справи, суду не надав. Тому його неявка в судове засідання свідчить про зловживання своїми процесуальними обовязками, бажання не прийняття участі у судовому засідання і затягуванні судового процесу.
Справа розглянута відповідно до положень ч.2 ст. 197 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, від якого сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач по справі ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ № 406328, актовий запис № 245 (а.с.6).
Дитина проживає з матірю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні.
Проте, батько дитини ОСОБА_2, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини, позивачці не надає, не приймає участі у його вихованні.
Між тим, ОСОБА_1 зазначає матеріальних труднощів, на теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, у звязку із чим її доходів не вистачає для забезпечення нормального життєвого рівня дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК України.
Статтею 48 Конституції України гарантовано право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім'ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.
Згідно зі ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
З огляду на викладене, приймаючи до уваги те, що відповідач є молодою працездатною особою, інших утриманців не має, суд вважає, що аліменти на утримання дитини, мають бути встановлені у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.
Крім того, згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
У сенсі ст. 84 СК України для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
Право на утримання у дружини-матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. Тобто з чоловіка - батька дитини аліменти можуть одночасно стягуватися за двома правовими підставами: на дружину як з чоловіка і на дитину як з батька.
Тому положення ст. 84 СК України визначають безумовне право позивачки на отримання аліментів на її утримання.
Особливістю стягнення аліментів на дружину є наявність лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Як убачається з матеріалів справи відповідач є молодою працездатною особою і спроможній платити аліменти як на утримання сина так і дружині, яка проживає зі спільною дитиною, і враховуючи відсутність в неї самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті.
З урахуванням всіх обставин по справі, виходячи з вимог закону, якій підлягає застосуванню, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання позивачки ОСОБА_1 у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною сином ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку.
На підставі ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тому аліменти у такому розмірі необхідно стягувати з відповідача починаючи з 23.12.2016 року, згідно до штемпелю на позовній заяві (а.с.2).
Відповідно до положень ст. 214 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення вирішує, у тому числі, і питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Тож, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь Держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640,00 гривень.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212-215, 224-226, 294, 367 ЦПК України, ст.ст. 84, 180, 182, 191 Сімейного Кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя І.В. Іванова