Справа № 352/1888/16-ц
Провадження № 2/352/331/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої -судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Пилипів М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за ОСОБА_1 до Довгівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області про визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р. померла його баба ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. - батько ОСОБА_3, а ІНФОРМАЦІЯ_3 р. - мама ОСОБА_4 Згідно рішення виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів № 178 від 21.09.1990 р. за бабою ОСОБА_2 як головою колгоспного двору визнано право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1. 25.12.1990 р. Довгівською сільською радою бабі видано свідоцтво про право власності на зазначене будинковолодіння, право власності зареєстроване Івано-Франківським ОБТІ. Однак, на даний час свідоцтво про право власності втрачено. На момент вступу в дію Закону України «Про власність» 15.04.1991 р. у колгоспному дворі проживали ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, таким чином усі вони стали співвласниками будинковолодіння у рівних долях по ? частці. Після смерті баби спадщину прийняв батько позивача ОСОБА_4 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), ставши власником половини будинковолодіння. Після смерті батька позивача належну йому ? частку успадкували у рівних долях ОСОБА_4 та ОСОБА_1, оскільки постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 09.07.2015 р. ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем Довгівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла позивачу. Після смерті матері належну їй ? частку у спірному будинковолодінні прийняв позивач відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а також 12.08.2016 р. подав заяву про прийняття спадщини у Тисменицьку державну нотаріальну контору. Однак, відсутність свідоцтва про право власності на спадкове будинковолодіння перешкоджає йому в отриманні свідоцтва про право на спадщину у нотконторі, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Просив визнати за ним право власності на будинковолодіння з підстав належності ? частки - на праві спільної сумісної власності як члену колишнього колгоспного двору, ? частки - у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_3 та ? частки - у порядку спадкування за заповітом після померлої ОСОБА_4

Позивач та його представник у судове засідання не з'явились, у поданій суду заяві представник позивача просив справу розглянути у відсутності позивача та у його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві відповідач позов визнав, просив справу розглянути у відсутності свого представника.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що предметом спору у даній справі є право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 ринкова вартість якого на даний час складає 131398 грн. Спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору, майно якого відповідно до вимог ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

Станом на 1991 р. у дворі проживали ОСОБА_2 - голова двору, її син ОСОБА_3, невістка ОСОБА_4 та внук - позивач ОСОБА_1 Ці четверо членів двору мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день введення в дію Закону України «Про власність» (15 квітня 1991 р.) проживали однією сім'єю в даному колгоспному дворі, свого права на частку в зазначеному майні не втратили. Після набрання чинності Законом України «Про власність» вони стали співвласниками будинковолодіння по ? частині.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належну їй 1/4 частину будинковолодіння, яку прийняв син останньої ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.), ставши власником 1/2 частини будинковолодіння.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_3 належну йому 1/2 частину будинковолодіння успадкували у рівних частках позивач та його матір ОСОБА_4 у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України як спадкоємці за законом першої черги.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 р. ОСОБА_4 належну їй ? частину будинковолодіння успадкував позивач у порядку ч.3 ст.1268 та ст.1269 ЦК України як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 09.07.2015 р. секретарем Довгівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області.

Вказані обставини, які відповідачем не оспорювались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

З огляду на те, що відсутність правовстановлюючого документу на будинковолодіння перешкоджає позивачу в отриманні свідоцтва про право на спадщину у нотаріальному порядку, за ним слід визнати право власності на вказане будинковолодіння з підстав належності ? частини - на праві спільної сумісної власності, ? частини - у порядку спадкування за законом після померлого батька та ? частини - у порядку спадкування за заповітом після померлої матері.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), ст.ст. 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 вартістю 131398 грн. з підстав належності ? частини на праві спільної сумісної власності, ? частини - у порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_3, ? частини - у порядку спадкування за заповітом, посвідченим 09.07.2015 року секретарем Довгівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, після померлої ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча М.М.Хоминець