Дата документу 11.05.2017
Справа № 334/1737/17
Провадження № 2/334/1844/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді Дубини Л.А., при секретарі Адаменко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Командитного товариства «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов» і компанія» про стягнення заборгованості по заробітній платі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача, на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 38983,32 грн.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказує, що з 02.08.1991 року працює в ВАТ «Запорізький завод високовольтної апаратури», яке в 2011 році було перейменовано в Командитне товариство «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов і Компанія».

На підприємстві виплата заробітної плати відбувалася з затримкою, і відповідно до довідки про доходи №206 від 15.03.2017 року заборгованість підприємства по заробітній платі перед ОСОБА_1 за період з травня 2016р. по лютий 2017 року складає 38983,32 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Позивач в судове зсідання не зявилась, надала заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності і задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти позову не надала.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ч.1 ст.21 вказаного Закону, працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Статтею 115 Кодексу законів про працю України встановлено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Аналогічне положення закріплено в ст. 24 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до ст. 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата являє собою винагороду, обчислену, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Згідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду про стягнення належної йому заробітної плати без обмежень будь-яким строком.

Судом установлено, що позивачка ОСОБА_1 з 02.08.1991 року працює в ВАТ «Запорізький завод високовольтної апаратури», яке в 2011 році було перейменовано в Командитне товариство «Запорізький завод «Високовольтної апаратури Вакатов і Компанія».

На підприємстві виплата заробітної плати відбувалася з затримкою, і відповідно до довідки про доходи №206 від 15.03.2017 року заборгованість підприємства по заробітній платі перед ОСОБА_1 за період з травня 2016р. по лютий 2017 року складає 38983,32 грн.

Згідно ст. 10 та ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є законними та обґрунтованими, доведені належними і допустимим доказами, тому підлягають задоволенню в повному обсязі з вищенаведених підстав.

Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 грн.

Керуючись ст. 43 Конституції України, ст. 10,11, 60, 88, 212-213 ЦПК України, ст. 94, 115, 233 КЗпП України, ст.ст.1, 21, 24 Закону України «Про оплату праці», суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Командитного товариства «Запорізький завод «Високовольтної апаратури - Вакатов і компанія» (р/р 6838 в ПАО «Мотор-Банк», МФО 313009, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ІПН НОМЕР_1) нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 38983,32 грн. (тридцять вісім тисяч девятсот вісімдесят три грн. 32 коп.).

Стягнути з Командитного товариства «Запорізький завод «Високовольтної апаратури - Вакатов і компанія» (р/р 6838 в ПАО «Мотор-Банк», МФО 313009, ) на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Дубина Л. А.