Провадження 2/235/95/17
Справа №235/6752/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 лютого 2017 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого судді Хмельової С.М.

за участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

представника відповідачів ОСОБА_4

секретаря судового засідання Соловйової М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №7 м. Покровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_5, ОСОБА_6, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на майно. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що вона з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1998 року були знайомі та через деякий час вони вирішили проживати разом однією сім'єю, вести спільне господарство та мати спільний бюджет.

З 1998 року по 11.03.2011 року позивачка з ОСОБА_3 проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та мали спільний бюджет у житловій квартирі АДРЕСА_1

Дана житлова квартира належить ОСОБА_3 у порядку спадкування.

11.03.2011 року позивачка з ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію шлюбу.

Після реєстрації шлюбу позивачка з ОСОБА_3 продовжували проживати однією сім'єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет у житловій квартирі АДРЕСА_1

Дітей від даного шлюбу не було.

Під час спільного проживання з ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу та під час перебування нас у шлюбі, було придбано: вантажний фургон - В, ФОРД Транзит 300 Б, 2008 року випуску, білого кольору, номер шасі НОМЕР_5, об'єм двигуна 2198, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належав ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6, виданого РЕВ м. Красноармійська УДАЇ ГУМВС України в Донецькій області.

Даний вантажний фургон було придбано за спільні сумісні грошові кошти. Вартість даного фургону складає 165 000 грн.

Таким чином, так як вищевказаний фургон було придбано позивачкою та ОСОБА_3 під час їх спільного сумісного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та за їх спільні грошові кошти, то вважає, що даний вантажний фургон належав ним на праві спільної сумісної власності.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно.

За час свого життя ОСОБА_3 не складав заповіту.

Першочерговими спадкоємцями майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 є позивачка - дружина померлого, та син померлого - ОСОБА_6 (відповідач по справі).

Після смерті ОСОБА_3 позивачка звернулася до нотаріусу з заявою, у якої просила видати їй Свідоцтво про право власності на 1/2 частку в спільному сумісному майні подружжя - ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на вищевказаний вантажний фургон.

Однак, при звернені до нотаріуса з метою отримати вищевказане свідоцтво, нотаріусом було видано позивачці Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, так як в неї відсутні документи підтверджуючі шлюбні відносини між нею та ОСОБА_3 на час придбання транспортного засобу.

Нотаріусом було роз'яснено позивачці, що для захисту своїх прав та інтересів вона має право на звернення до суду для встановлення факту проживання її з ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу та визнання за нею права власності на 1/2 частину фургону.

Вважає, що у судовому порядку вона зможе підтвердити факт спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу та визнати за собою право власності на 1/2 ч. вантажного фургону .

Позивачка вважає, що після смерті ОСОБА_3 вона має право виділити свою 1/2 ч. від спадкоємного майна та визнати за собою право власності на цю частину майна як спільне сумісне майна подружжя, так як цей вантажний фургон позивачкою з померлим було придбано під час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу та 1/2 ч. вищевказаного автомобілю не є спадковим майном.

Крім того, після смерті ОСОБА_3 залишилась спадщина у вигляді: житлової квартири АДРЕСА_1, 1/2 частину вантажного фургону, будинку АДРЕСА_2.

Спадкоємцями, які фактично прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 є позивачка, та син померлого, так як у строк передбачений нормами діючого законодавства України звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3.

При звернені до нотаріуса з проханням видати Свідоцтво про право власності на половину цього спадкового майна, нотаріусом було надано позивачці Постанову про відмову у зчинені нотаріальної дії та роз'яснено право на звернення до суду з цим позовом.

Підставою для відмови позивачці у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом стало те, що в неї не має деяких правовстановлюючих документів на спадкоємне майно (ці документи перебувають у ОСОБА_5 та вона їх не надає), а також у зв'язку з наявністю між позивачкою та ОСОБА_5 і сином померлого спору щодо розподілу спадкового майна.

Таким чином, вважає, що право власності позивачки на спадкове майно не визнається, у зв'язку з чим вона вимушена звертатися до суду для вирішення цього питання.

Позивачка по справі приходилась померлому дружиною, тому згідно за законом відноситься до першочергових спадкоємців майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_3.

Заповіту ОСОБА_3 не складав. Після смерті ОСОБА_3 позивачка у передбачений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, у зв'язку з чим вважається такою спадкоємицею, яка прийняла спадщину.

Крім позивачки, спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 є син померлого відповідач по справі ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Цей спадкоємець прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 так як звернувся з відповідною заявою до нотаріуса.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3, спадкове майно на яке позивачка має право визнати за собою в порядку спадкування право власності, відповідно до діючого законодавства та з урахуванням того, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, є наступне майно:

- 1/2 ч. житлової квартири АДРЕСА_1, яка належала померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину виданого державним нотаріусом Перевальської державної нотаріальної контори, реєстр 439 та зареєстроване в БТІ м. Красноармійська 22.08.2011 року, номер запису 75а в книзі 29.

- 1/4 ч. вантажного фургону - В, ФОРД Транзит 300 Б, 2008 року випуску, білого кольору, номер шасі НОМЕР_5, об'єм двигуна 2198, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належав ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6, виданого РЕВ м. Красноармійська УДАЇ ГУМВС України в Донецькій області.

- 1/2 ч. будинку АДРЕСА_2.

Позивачка просить суд встановити факт її проживання з ОСОБА_3 однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з травня 1998 року по 11 березня 2011 року.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, вантажний фургон - В, ФОРД Транзит 300 Б, 2008 року випуску, білого кольору, номер шасі НОМЕР_5, об'єм двигуна 2198, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належав ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6, виданого РЕВ м. Красноармійська УДАЇ ГУМВС України в Донецькій області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину вантажного фургону - В, ФОРД Транзит 300 Б, 2008 року випуску, білого кольору, номер шасі НОМЕР_5, об'єм двигуна 2198, реєстраційний номер НОМЕР_1, у якості спільно нажитого майна у період проживання з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме на:

- 1/2 частину житлової квартири АДРЕСА_1;

- 1/4 частину вантажного фургону - В, ФОРД Транзит 300 Б, 2008 року випуску, білого кольору, номер шасі НОМЕР_5, об'єм двигуна 2198, реєстраційний номер НОМЕР_1;

- 1/2 частину будинку АДРЕСА_2.

Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, за участю його представника. З позовними вимогами повністю не згоден.

Відповідачка ОСОБА_5 позовні вимоги визнала частково. Не заперечувала право позивачки на ? частину квартири, 1/2 частину фургону та 1/2 частину будинку, заперечувала проти факту проживання позивачки з її колишнім чоловіком до реєстрації їх шлюбу.

Представник відповідачів підтримав відповідачку ОСОБА_3

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Красноармійськ, актовий запис про смерть № 216 (а.с.8).

ОСОБА_3 зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 11 березня 2011 року (а.с.9).

Шлюб з ОСОБА_5 розірвано 2 квітня 1998 року (а.с.11, 10).

Позивачка ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, з 26 грудня 1997 року, що підтверджується відміткою у паспорті громадянина України (а.с.12-13). Згідно акту від 13.10.2016 року, складеного старшою будинку 75а за участю сусідів, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, з 1998р. та мешкає по теперішній час. За даною адресою мешкала однією сім'єю з ОСОБА_3 до дня його смерті(а.с.28), що також підтверджується довідкою Покровської міської ради від 10.10.2016р. (а.с.27). В даній квартирі був зареєстрований син позивачки ОСОБА_7 з 26.12.1997 року, про що свідчить відмітка у його паспорті (а.с.88), та мешкав разом у даній квартирі, що підтверджується реєстраційною карткою учасника ЗНО № НОМЕР_2 (а.с.84), та класним журналом (а.с.85-87), де в якості адреси ОСОБА_7 зазначена квартира АДРЕСА_1.

Вантажний фургон - В, ФОРД Транзит 300 Б, 2008 року випуску, білого кольору, номер шасі НОМЕР_5, об'єм двигуна 2198, реєстраційний номер НОМЕР_1, належав ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6, виданого РЕВ м. Красноармійська УДАЇ ГУМВС України в Донецькій області (а.с.17).

Квартира АДРЕСА_1, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.04.2011року належала ОСОБА_3 (а.с.20,21).

Будинок АДРЕСА_2, на підставі договору купівлі-продажу від 18 липня 1991 року належав ОСОБА_3 (а.с.58).

Щодо позовної вимоги про встановлення факту ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з травня 1998 року по 11 березня 2011 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до вимог ст. 256 ЦПК України суд встановлює факти, що мають юридичне значення, зокрема, факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Статтею 3 СК України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 була зареєстрована в квартирі померлого чоловіка з грудня 1997 року разом зі своїм сином ОСОБА_7 (а.с.88), договори на надання комунальних послуг були укладені з ОСОБА_1, а саме: договір про користування електричною енергією від 19.01.2011р. (а.с.98); договір на здійснення комісійної діяльності від 21.0.1999р. (а.с.100); договір на надання послуг телефонного зв'язку від 5.02.1999р. (а.с.101); договір про надання телевізійних послуг від 18.10.2003р. (а.с.102); договір про надання телевізійних послуг від 26.09.2005р. (а.с.103). Крім того, у квитанціях про сплату комунальних послуг за період 2002- 2011 роки, в якості платника зазначена ОСОБА_1 (а.с.89-97). Фотокартки, на яких зображені позивачка та покійний ОСОБА_3 в період починаючи з 1998 року, досліджені в судовому засіданні та приєднані до матеріалів справи. На цих світлинах зображені ОСОБА_1 та ОСОБА_3 під час свят, зустрічей з родичами та друзями та т.ін. (а.с. 104-122).

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що є сватом ОСОБА_3, з ОСОБА_1 познайомився коли онуку було один рік. Свідок з померлим ніколи не розмовляли про жінок.

Свідок ОСОБА_9, суду пояснив, що ОСОБА_3 знає з 1981 року, у 1984 році прийшов з армії та познайомився з померлим. Товаришували з сім'єю ОСОБА_3, навіть не знали, що вони розлучились.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що з 1982 року мешкає на одному поверсі з ОСОБА_3 Товаришували з сім'єю ОСОБА_3, разом відзначали свята. Тільки у 2010 році дізнались, що вони розлучились та були здивовані.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 з 1998 року. Свідку квартиру в будинку АДРЕСА_1 дали у 1991 році, а у 1997-1998 році вселились сусіди ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у квартиру 37, де вони мешкали як сім'я.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що мешкає у будинку АДРЕСА_1 з 1995 року. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знала як чоловіка та жінку, мешкали вони як сім'я.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що знає ОСОБА_3 з 1998 року, були сусідами по гаражам. ОСОБА_3 та ОСОБА_1 переїхали у будинок 75а, він допомагав з переїздом. Декілька разів був у гостях. Бачив, що вони мешкають як сім'я.

Показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 послідовні та відповідають іншим обставинам, які встановлені у судовому засіданні.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В судовому засіданні встановлено факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3, однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з травня 1998 року по 11 березня 2011 року. Даний факт підтверджується матеріалами справи, показаннями свідків.

Встановлення даного факту необхідно позивачці для реалізації права на спадщину, яка залишалась після смерті ОСОБА_3 та права на спільне сумісне майно, яке придбано у цей період.

Щодо позовної вимоги про визнання спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 вантажного фургону, який належав ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6, виданого РЕВ м. Красноармійська УДАЇ ГУМВС України в Донецькій області, придбаного у 2008 році.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Оскільки, судом встановлено факт проживання позивачки та ОСОБА_3 в період з 1998 року, а вантажний фургон придбано у 2008 році, тому це майно є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Відповідно до статті 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 статті 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, вантажний фургон є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, та позивачка має право за визнання за собою права власності на ? частину даного фургону.

Щодо визнання за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, на ? квартири, ? фургону та ? будинку.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У статті 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (стаття 1221 ЦК України).

Згідно статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, це передбачено статтею 1267 ЦК України.

Частина 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Красноармійськ. Відповідно до статей 1220, 1221 ЦК України часом відкриття спадщини 12.03.2016р., місцем - місто Красноармійськ Донецької області.

За інформацією, яка надана до суду приватним нотаріусом, 17.05.2016 року заведена спадкова справа № 43/2016 після смерті ОСОБА_3 17 травня 2016 року заяву про прийняття спадщини подала дружина спадкодавця - ОСОБА_1; 2 червня 2016 року надійшла заява від сина спадкодавця - ОСОБА_6; 2 червня 2016 року заяву про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя подала колишня дружина спадкодавця - ОСОБА_5; 20 жовтня 2016 року заяву про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя подала дружина спадкодавця - ОСОБА_1 (а.с.46). Постановою приватного нотаріуса від 20.10.2016р. відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на ? частку у спільному майні подружжя ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю підтвердження шлюбних відносин із ОСОБА_3 на час придбання транспортного засобу (а.с.46, 47).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на наступне майно: житлову квартиру АДРЕСА_1, 1/2 частина вантажного фургону, будинок АДРЕСА_2.

Відповідачі не заперечували право позивачки на ? частину квартири, ? частину фургону та ? частину будинку. Проте суд не може погодитись з позицією щодо права позивачки на ? частину фургону, оскільки цей фургон є спільним сумісним майном та за позивачкою визнається право власності на ? частину вантажного фургону, а до спадкового майна входить тільки ? частина цього фургону, яка відповідно до статтей 1261, 1267 ЦК України підлягає поділу між дружиною та сином спадкодавця.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом.

На підставі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Позивачкою при зверненні до суду сплачено судовий збір в загальній сумі 2080 (дві тисячі вісімдесят) гривень 20 копійок, який відповідно до статті 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на її користь в рівних долях з кожного.

Керуючись статтями 3, 5, 7, 8, 10, 14, 57-60, 88, 208-209, 212-218, 256 ЦПК України, статтями 328, 392, 1216, 1220, 1221, 1261, 1267, 1296 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на майно, задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з травня 1998 року по 11 березня 2011 року.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, вантажний фургон - В, ФОРД Транзит 300 Б, 2008 року випуску, білого кольору, номер шасі НОМЕР_5, об'єм двигуна 2198, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належав ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_6, виданого РЕВ м. Красноармійська УДАЇ ГУМВС України в Донецькій області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вантажного фургону - В, ФОРД Транзит 300 Б, 2008 року випуску, білого кольору, номер шасі НОМЕР_5, об'єм двигуна 2198, реєстраційний номер НОМЕР_1, у якості спільно нажитого майна у період проживання з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім'єю без реєстрації шлюбу.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, а саме на:

- 1/2 частину житлової квартири АДРЕСА_1;

- 1/4 частину вантажного фургону - В, ФОРД Транзит 300 Б, 2008 року випуску, білого кольору, номер шасі НОМЕР_5, об'єм двигуна 2198, реєстраційний номер НОМЕР_1;

- 1/2 частину будинку АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІПН НОМЕР_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_4, на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2080 (дві тисячі вісімдесят) гривень 20 копійок, в рівних долях по 1040 (одна тисяча сорок) гривень 10 копійок з кожного.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

В судовому засіданні 7 лютого 2017 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено 12.02.2017р.

Суддя Хмельова С.М.