н/п 2-о/490/162/2017 Справа № 490/4109/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2017 року Центральний районний суд м.Миколаїва у складі:

головуючого судді - Гуденко О.А.

присяжних - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі - Кваші С.О.,

за участю представника МОПЛ лікаря ОСОБА_3, представника опікунської ради при виконавчому комітету ММР - Управління соціальних виплат та компенсацій Центрального району департаменту праці та соціального захисту населення ММР ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу за заявою Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 про необхідність стаціонарного лікування хворого,-

ВСТАНОВИВ:

Головного лікаря МОПЛ №1 звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , для надання психіатричної допомоги в примусовому порядку. Заява мотивована тим, що ОСОБА_4 страждає на тяжкий психічний розлад та був доставлений у МОПЛ №1 у супроводі сестри після виписки з попередньої госпіталізації у вересні 2016 року. Законний опіку , мати , померла 09 березня 2016 року. Оскільки хворий не може проживати один та задовольняти самостійно свої фізичні потреби ( готувати їжу), отримувати пенсію, то він становить загрозу для власного життя та здоров'я. Хворий відмовлявся від приймання підтримуючої терапії, прийому їжі, не доглядає за собою, зловживає алкоголем. За станом здоровя- важка соматична ослабленість, не має можливості приймати участь у судовому засіданні. Законний представник опікун хворого не виконує свої обов'язки і після виписки хворого зі стаціонару 11 травня 2017 року він за декілька днів самостійного перебування вдома значно погіршив свій стан здоров'я, не приймаючи підтримуючу терапію та іжу.

Представник заявника в судовому засіданні заяву про необхідність примусової госпіталізації підтримав та просив її задовольнити.

Представник опікунської ради у судовому засіданні просила суд задовольнити вимоги заяви, оскільки законний представник рідна сестра хворого ОСОБА_5 не виконує свої обовязки, проживає за межами країни ,а сам хворий зловживає спиртними напоями , не може самостійно готувати їжу, здійснювати покупки, потребує стороннього догляду. На теперішній час усі його близькі родичі проживають за кордоном і поки у нього немає опікуна , він становить загрозу для себе, оскільки може просто померти з голоду, хвороб та від пияцтва.

Вислухавши думку сторін, вивчивши доводи позову та матеріали справи, судом встановлено наступне.

Статтею 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

В силу ч.1 ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може бути лише на протязі часу всіх обставин, які послужили основою для проведення госпіталізації

Відповідно до частини 1 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України, за умов, визначених Законом України "Про психіатричну допомогу", заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження у примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 зазначеної статті, до заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусово амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

У заключенні комісії лікарів-психіатрів вказано, що хворий ОСОБА_4 перебуває на обліку в МОПЛ №1 з 1985 року, є інвалідом ІІ групи безстроково, у звязку з наявністю в нього психічного захворювання:»Шизофренія, параноїдна форма, неперервний перебіг». Рішенням суду визнаний недієздатним, постановою Центральної ради народних депутатів виконавчого комітету № 185 від 18 серпня 1989 року призначено опікуном недієздатного матір хворого ОСОБА_6.

Згідно Свідоцтва про смерть ОСОБА_6 померла 09 березня 2016 року.

За рішенням суду перебував на примусовому психіатричному лікуванні з 13.03.2016 року по 16.09.2016 року.

Доставлений до лікарні 01 листопада 2016 року родичами, які знайшли його вкрає виснаженого , неохайного, брудного, весь цей час він майже не їв, не приймав ліків, у великій кількості вживав спиртні напої, був соціально дезадаптований.

Остання госпіталізація убла з 02.11.2016 року по 11.05. 2017 року за рішенням суду.

Відповідно до рішення суду від 23.02.2017 року опікуном над недієздатним призначено його рідну сестру ОСОБА_5.

Згідно заключення комісії лікарів-психіатрів від 1 дистопада 2016 року, враховуючи психічний стан хворого, його небезпеку по відношенню до власного здоров'я та життя, комісія лікарів вважає за необхідне обовязкове лікування хворого у примусовому порядку у МОПЛ №1 в умовах стаціонару.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 хворіє на психічну хворобу, визнано судом недієздатним , за своїм психічним станом не може дати згоди на добровільне стаціонарне лікування, не може перебувати самостійно без стороннього нагляду та допомоги, який на час вирішення справи законним представником йому не забезпечено, а тому його лікування можливо лише у стаціонарних умовах.

Враховуючи вищевикладене,суд приходить до висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 14, 16-19, 22 ЗУ "Про психіатричну допомогу", ст. 279-282 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 про необхідність стаціонарного лікування хворого - задовольнити частково.

Госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, до Миколаївської обласної психіатричної лікарні №1 у примусовому порядку для лікування у стаціонарі тривалістю протягом наявності обставини, які послужили підставою проведення госпіталізації, але на строк, що не перевищує один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

CУДДЯ ГУДЕНКО О.А.

Присяжні

ОСОБА_1

ОСОБА_2