Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Коновалова В.А.
Справа № 425/335/17
Провадження № 22ц/782/322/17
УХВАЛА

Іменем України

15 травня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого Коновалової В.А.,

суддів: Коротенка Є.В., Луганської В.М.,

за участю секретаря Козубської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Луганської області цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 27 березня 2017 року

за позовом ОСОБА_2 до Рубіжанської міської ради Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Рубіжанської міської ради Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування якого вказав, що в листопаді 2016 року з листа, отриманого його матірю ОСОБА_2 Фаіною Михайлівною, він дізнався про те, що 05 червня 2014 року у с. Красино, Совєтського району, Кіровської області, Російської Федерації померла його тітка ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина. Заповітом від 26 листопада 2007 року ОСОБА_3 заповідала позивачу 1/2 частину належної їй квартири АДРЕСА_1.

У лютому 2017 року позивач звернувся до Рубіжанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте йому було відмовлено у звязку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач просив суд визначити ОСОБА_2 додатковий строк тривалістю в два місяці для подання до Рубіжанської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його тітки ОСОБА_3, померлої 05 червня 2014 року.

Рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 27 березня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Рубіжанської міської ради Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Позивач в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник Рубіжанської міської ради в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених такими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ч. 1 статті 303 ЦПК України зазначено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив із відсутності правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки у позивача не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця.

Вказані обставини та висновки суду першої інстанції підтверджуються матеріалами справи та відповідають вимогам закону, зазначеному в тексті оскаржуваного рішення.

В ч. 1 статті 1268 ЦК України зазначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що 05 червня 2014 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18 серпня 2014 року, актовий запис про смерть № 191.

ОСОБА_3 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_2 (Переможців) у м. Рубіжне Луганської області, про що свідчать свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 06 лютого 2004 року серія САА № 632116 та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10 лютого 2004 року № 2786036.

ОСОБА_3, яка померла 05 червня 2014 року, була зареєстрована з 09 грудня 1993 року в м. Рубіжне по проспекту Кірова (Переможців)АДРЕСА_3, знята з реєстрації 04 вересня 2014 року у звязку зі смертю, що підтверджується довідкою Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради Луганської області.

Згідно заповіту від 26 листопада 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Рубіжанського міського нотаріального округу Луганської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2981, ОСОБА_3 заповіла по 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 (Переможців) у м. Рубіжне Луганської області ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Також судом встановлено, що 30 липня 2014 року ОСОБА_4 відмовилась від прийняття спадщини на користь ОСОБА_2 та не заперечувала проти видачі Свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується її заявою, посвідченою приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області, зареєстрованою в реєстрі за № 823.

02 лютого 2017 року ОСОБА_2 звернувся до Рубіжанської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Постановою державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори від 03 лютого 2017 року № 74/02-31 ОСОБА_2 відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у зв'язку з пропуском строку звернення із заявою про прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Із системного аналізу зазначеної норми права вбачається, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Колегія суддів з урахуванням положень ст. 360-7 ЦПК України, враховує правові позиції Верховного Суду України, які викладені у постановах № 6-85 цс12 від 26.09.2012 року, № 6-1486цс15 від 04.11.2015 року та від 14.09.2016 року, якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

В позовній заяві підставою для визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивач зазначив те, що про смерть ОСОБА_3 йому стало відомо лише після отримання його матірю листа у листопаді 2016 року.

Однак, позивачем не доведені поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, які б перешкоджали йому звернутися до нотаріуса у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, а не прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця не є правовими підставами для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що в 2016 році ОСОБА_5 видано свідоцтво про смерть ОСОБА_3 з відміткою повторно, яке надіслано матері позивача не заслуговують на увагу, оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_3 з відміткою повторно видано 18 серпня 2014 року, в якому зазначено, що складений актовий запис про смерть № 191 від 06 червня 2014 року (а.с.4).

Доводи апеляційної скарги про те, що з травня 2014 року по листопад 2014 року в м. Рубіжне не працювали нотаріуси та був припинений доступ до Спадкового реєстру не заслуговують на увагу, оскільки згідно листа державного нотаріуса Рубіжанської державної нотаріальної контори від 10 травня 2017 року у період з 05 червня 2014 року по 06 грудня 2014 року Рубіжанська державна нотаріальна контора вела прийом громадян стосовно вчинення нотаріальних дій, окрім відчуження нерухомого майна та видачі свідоцтва про право на спадщину, тобто будь-яка особа мала змогу подати заяву про прийняття спадщини або відмову від спадщини. У зазначений період був припинений доступ до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців згідно наказу Міністерства юстиції України від 17.06.2014 року № 953/5, до інших реєстрів доступ був відкритий, в тому числі Спадкового.

Як вбачається із матеріалів справи, заява ОСОБА_4 про відмову від прийняття спадщини на корить ОСОБА_2, яка була посвідчена приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області, зареєстрована в реєстрі за № 823 надійшла до Рубіжанської державної нотаріальної контори 04 вересня 2014 року, про що свідчить штамп (а.с.34).

Зазначені вище обставини свідчать про те, що у позивача в період з 05 червня 2014 року по 06 грудня 2014 року, тобто в шестимісячній строк після смерті ОСОБА_3 перешкод, повязаних із проведенням в м. Рубіжне антитерористичної операції, для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не було.

Посилання позивача на те, що підтвердженням факту відсутності інформації про смерть спадкодавця є сплата ним з травня 2014 року по теперішній час комунальних послуг за квартиру, яка належала ОСОБА_3 не заслуговує на увагу, оскільки ці обставини не є правовими підставами для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивачем не зазначені причини, які б були повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для подання заяви про прийняття спадщини у шестимісячній строк після смерті ОСОБА_3.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки у позивача не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рубіжанського міського суду Луганської області від 27 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів після її проголошення у касаційному порядку.

Головуючий

Судді: