Дата документу 20.02.2017 Справа № 554/9396/16-ц
Провадження № 2/554/129/2017
РІШЕННЯ

Іменем України

20 лютого 2017 року суддя Октябрського районного суду м.Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, третя особа - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання права власності на об»єкт самочинного будівництва,

встановила:

Позивач 14.11.2016 року звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій прохав визнати за ним право власності на самочинно збудований гараж у складі: гараж літ. «Б» пл.26, 0 кв.м., обладнаний оглядовою ямою літ. «б» пл. 4,4 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився, будучи повідомленими належним чином про дату час та місце розгляду справи.

Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в 1996р. звернувся до виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради із заявою про надання дозволу на будівництво гаража. Згідно п.5 рішення виконкому Октябрської районної у м. Полтави № 467 від 24.12.1996р.

ОСОБА_1 було надано дозвіл побудувати гараж розміром 6,0 х 3,6 м. на території прилеглій до двору житлового будинку по АДРЕСА_1 згідно схеми погодженої головним управлінням архітектури і містобудування виконкому Полтавської міської ради. Згідно п.5.1 Рішення зобов'язано ОСОБА_1 виготовити проект на гараж, погодити його у встановленому прядку та затвердити головним управлінням архітектури і містобудування.

В подальшому в супереч нормам чинного законодавства позивач не звернувся до органу ДАБІ з приводу отримання відповідних дозволів на виконання будівельних робіт і самочинно здійснив будівництво гаража згідно погодженої схеми.

Відповідно до «Звіту про проведення технічного обстеження» від 26.10.2016 р. виконаного ПП ПБТІ «Інвентаризатор» за результатами проведення технічного обстеження об'єкта: гараж літ. «Б» за адресою АДРЕСА_1 встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.

Позивач звертався до департаменту ДАБІ у Полтавській області щодо введення в експлуатацію вказаного гаража. Згідно листа № 1016- 1.14/434 від 29.09.2016 р. повідомлено, що ввести в експлуатацію зазначений самочинно збудований об'єкт нерухомого майна можливо лише у разі наявності рішення суду про визнання права власності згідно ст.376 ЦК України.

Згідно свідоцтва про право власності індексний номер 20346205 від 11.04.2014р. ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку пл.0,0032 га. з кадастровим номером НОМЕР_1 з цільовим призначенням «для будівництва індивідуальних гаражів» за адресою: АДРЕСА_1. В подальшому вказане свідоцтво про право власності була проведена державна реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 11.04.2014р.

Згідно ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельніроботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

З правового аналізу ч.3 ст.376 ЦК України вбачається, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно роз'яснень викладених в п.4 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами ст.376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва) передбачено, що під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування. Під метою надання земельної ділянки слід розуміти вид використання ділянки ст.19 ЗК, Класифікація видів цільового призначення земель, затверджена наказом Державного комітету України зі земельних ресурсів №548 від 23.07.2010 р.) зазначений у рішенні відповідного компетентного органу державної влади чи місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у користування або передачу у власність з урахуванням цільового призначення земельної ділянки.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 16, 376 ЦК України, ст.ст. 2-11, 58-61, 88, 159, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суддя

вирішила:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради, третя особа - Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання права власності на об»єкт самочинного будівництва, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на самочинно збудований гараж у складі: гараж літ. «Б» пл.26, 0 кв.м., обладнаний оглядовою ямою літ. «б» пл.4,4 кв.м., що розташований в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через районний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.В.Тімошенко