Справа №333/5962/16-ц
Провадження №2/333/359/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

при секретарі Некрашевич Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До суду із позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди звернувся ОСОБА_1 Посилається на таке. 02.11.2013 року о 20.30 год. він, керуючи автомобілем ОСОБА_3, реєстраційний номер НОМЕР_1 по території паркувального майданчику ТЦ «АШАН» в напрямку виїзду на Набережну магістраль. З боку центрального входу ТЦ «АШАН» рухався автомобіль «Опель» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 з сигналом правого повороту, який перетнув два паркувальних місця, змінив напрямок руху та вдарив автомобіль «ДЕУ ЛАНОС» в середню праву частину своєю лівою передньою частиною. Працівники ДАІ склали протокол про адміністративне правопорушення відносно нього, не розібравшись з ситуацією. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення Шевченківський районний суд м. Запоріжжя призначив по справі судову автотехнічну експертизу. Згідно висновку №50 судової авто технічної експертизи від 29.12.2013 року встановлено, що водій автомобіля «Опель» реєстраційний номер НОМЕР_2 проігнорував заходи, організовані для безпеки руху на території паркувального майданчика, а саме лініями розмітки, обмежувальними стрічками, перетнув два позначені паркувальні місця та неочікувано виїхав на проїзд до Набережної магістралі, по якому рухався автомобіль НОМЕР_3. З технічної точки зору, виїзд автомобіля «Опель» на смугу руху, що веде до Набережної магістралі, в місці, де автомобілі не виїжджають, мав небезпечний характер та був неочікуваним для водія автомобіля «ДЕУ» під керуванням ОСОБА_1 він не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Опель». В причинному звязку з ДТП перебувають дії водія автомобіля «Опель» ОСОБА_2, які не відповідають вимогам п. 10.1, п. 10.2 ПДР. Відносно нього провадження по справі про адміністративне правопорушення було закрито у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Відповідно до автотоварознавчого дослідження розмір матеріальної шкоди, спричиненої автомобілю ОСОБА_3 складає 5840,83 грн. За проведення цього дослідження ним сплачено 520 грн., за проведення судової автотехнічної експертизи він заплатив 1200 грн., які просить стягнути з відповідача. Також, посилається на те, що йому внаслідок ДТП спричинена моральна шкода, яку він оцінив в 5000 грн. Просить стягнути з відповідача збитки за спричинену шкоду автомобілю 5840,83 грн., витрати які були зроблені для відновлення порушеного права 520 грн. за авто товарознавче дослідження, 1200 грн. за авто технічну експертизу, моральну шкоду в сумі 5000 грн.

03.04.2017 року позивач подав заяву, в якій зменшив позовні вимоги, оскільки страховою компанією СК «АХА Страхування» було виплачено 4840,83 грн. просив стягнути невиплачену франшизу в сумі 1000 грн., витрати, які були зроблені для відновлення порушеного права 1750 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_5, ОСОБА_6 позов підтримали, надали пояснення аналогічні.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат ОСОБА_7 проти позову заперечували, пояснивши, що провина ОСОБА_2 у вчиненому ДТП не встановлена та не підтверджується жодними доказами. Витрати понесені позивачем за оплату за експертизу по справі про адміністративне правопорушення, де він доводив свою невинуватість не можуть бути покладені на відповідача. Позивач не надав доказів на підтвердження спричиненої моральної шкоди.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню

Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.

02.11.2013 року о 20.30 год. на території паркувального майданчику ТЦ «АШАН» в напрямку виїзду на Набережну магістраль в м. Запоріжжя відбулося зіткнення автомобілів ОСОБА_3, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та «Опель» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2, в результаті чого автомобілі були пошкоджені.

Висновки суду щодо факту зіткнення цих автомобілів, керування ними саме водіями ОСОБА_2, ОСОБА_1, дати, часу та місця ДТП, ґрунтуються на даних викладених в постанові судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2014 року, яка набрала законної сили. Вказані обставини в судовому засіданні не оспорювались сторонами.

Відповідним рішенням суду провина будь-кого з водіїв в цьому ДТП не встановлена. За фактом ДТП протокол про адміністративне правопорушення був складений лише щодо водія ОСОБА_1, у відношенні водія ОСОБА_2 протокол не складався.

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2014 року, яка набрала законної сили провадження по справі про адміністративне правопорушенняу відношенні ОСОБА_1 було закрито у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Правилами ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Суд, при розгляді цієї справи, прийшов до висновку, що шкода, спричинена пошкодженням автомобілів внаслідок ДТП виникла з вини ОСОБА_2

Суд прийшов до таких висновків виходячи із пояснень ОСОБА_2, наданих під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в Шевченківському районному суді м. Запоріжжя та викладених в постанові від 29.01.2014 року та висновку №50 судової автотехнічної експертизи від 29.12.2013 року.

Так, згідно цієї постанови суду водій ОСОБА_2 пояснив, що 02.11.2013 року о 20-30 год. він керував автомобілем «Опель» р.н. НОМЕР_2 по паркувальному майданчику ТЦ «АШАН» по вул.. Запорізькій, 18, де відсутні знаки пріоритету та дорожнього руху. В перпендикулярному напрямку зліва від нього рухався автомобіль «ДЕУ ЛАНОС», при виконанні правого повороту автомобілем «Опель» відбулося зіткнення з автомобілем «ДЕУ ЛАНОС». Автомобіль «Опель» контактував своєю передньою частиною з правою боковою частиною автомобіля «ДЕУ ЛАНОС». ОСОБА_1 пояснював, що автомобіль «Опель» з сигналом правого повороту перетнув два паркувальні місця, змінив напрямок руху та вдарив автомобіль «ДЕУ ЛАНОС» в середню праву частину своєю лівою передньою частиною.

Враховуючи пояснення водіїв ОСОБА_1, ОСОБА_2, який не оспорював, що він перетинав вільні місця на паркувальному майданчику, експерт зробив висновок, що водій автомобіля «Опель» реєстраційний номер НОМЕР_2 проігнорував заходи, організовані для безпеки руху на території паркувального майданчика, а саме лініями розмітки, обмежувальними стрічками, перетнув два позначені паркувальні місця та неочікувано виїхав на проїзд до Набережної магістралі, по якому рухався автомобіль НОМЕР_3. З технічної точки зору, виїзд автомобіля «Опель» на смугу руху, що веде до Набережної магістралі, в місці, де автомобілі не виїжджають, мав небезпечний характер та був неочікуваним для водія автомобіля «ДЕУ» під керуванням ОСОБА_1 він не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Опель». В причинному звязку з ДТП перебувають дії водія автомобіля «Опель» ОСОБА_2, які не відповідають вимогам п. 10.1, п. 10.2 ПДР.

На підставі звіту №275/249 про проведення оцінки транспортного засобу судом зроблений висновок, що розмір матеріальної шкоди, спричиненої автомобілю ОСОБА_3 складає 5840,83 грн. без ПДВ (а.с.19-25).

Враховуючи, що 17.06.2014 р. ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» виплатила позивачу 4840,83 грн. у вигляді виплати страхового відшкодування за актом 1.102.13.09661/VESKO17861 від 17.06.2014 р., різниця між виплаченим страховим відшкодуванням та спричиненою шкодою становить 1000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача також витрати на проведення автотоварознавчого дослідження №275/249 на суму 520 грн., оскільки вони відносяться до збитків, відповідно ч.2 п.1 статті 22 ЦК України як витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Крім того, позивач просив стягнути з відповідача витрати понесені ним на оплату судової автотехнічної експертизи по адміністративній справі від 29.12.2013 р. в сумі 1200 грн. Проте, суд вважає, що ці витрати не підлягають компенсації за рахунок відповідача. Оскільки, ця експертиза була проведена в рамках розгляду справи про адміністративне правопорушення. Суд вважає, що ці витрати позивач поніс не у звязку з відновленням свого порушеного права, а з метою спростування своєї провини в адміністративному правопорушенні.

Стаття 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом незалежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення моральної шкоди є обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні знайшов підтвердження факт порушення відповідачем прав позивача. Разом з тим суд не може погодитись із розміром моральної шкоди, визначеним в позовній заяві. Визначаючи розмір моральної шкоди, що підлягає відшкодуванню позивачу суд враховує конкретні обставини справи, характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач, їх тривалість, і, виходячи із засад розумності, добросовісності, виваженості та справедливості, приходить до висновку, що достатньою сатисфакцією є компенсація моральної шкоди у розмірі 1000 грн., які підлягають стягненню з відповідача. В решті позовні вимоги про стягнення моральної шкоди є надмірними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн., оскільки позов про стягнення моральної та матеріальної шкоди задоволено частково на 19,70%, судовий збір підлягає стягненню пропорційно: в сумі 108,59 грн. з відповідача.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

На час проведення процесуальних дій прожитковий мінімум для працездатних осібстановив 1600 грн., 40 % відповідно 640 грн. представник позивача ОСОБА_5 приймав участь в судових засіданнях взагалі 48 хвилин. За цей час граничний розмір компенсації становить 512 грн.

Отже, вимога про відшкодування 4000 грн. судових витрат на правову допомогу перевищує встановлений законом граничного рівня надання такої допомоги, час, витрачений на правову допомогу, участь особи, яка надавала правову допомогу, підтверджується доказами, враховуючи, що позов задоволений частково, судові витрати на правову допомогу підлягають частковій компенсації в сумі 201,73 грн.

Керуючись ст..ст. 23, 1187, 1192 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 1520 грн., моральну шкоду в сумі 1000 грн., в решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 310 грн. 32 коп.

На рішення сторонами, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуюча Л.О. Варнавська