справа № 208/1813/16-ц
№ провадження 2/208/4/17
20 лютого 2017 р. м. Кам'янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді Івченко Т.П.,
при секретарі Бондаренко В.Г.,
представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч.2 ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 «про стягнення боргу за договором позики», -
У березні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Заводського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_4, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 борг за договором позики, який складається з:
- 5400 ( пять тисяч чотириста) гривень 00 копійок - проценти за договором позики за термін з 24.09.2014 року по 21.03.2016 року;
- 750 (сімсот пятдесят) гривень 00 копійок 3 % річних від простроченої суми за термін з 27.11.2015 року по 21.03.2016 року;
- 911 (девятсот одинадцять) гривень 50 копійок сплачений судовий збір.
Представники позивача до судового засідання подали до суду заяви в якій прохають провести розгляд справи за їх відсутності, на підставі поданих доказів, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу, крім того у газеті «Вісті Придніпровя» №95 (1794) від 13.12.2016 року було надруковане оголошення про час місце та дату розгляду справи, і тому в силу ст.77 ЦПК України відповідач вважається повідомленою, на підставі ст. 169 ЦПК України, суд вважає є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані, та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Фактично грошові кошти не були повернуті, що дали підставою, нарахування процентів з 24.09.2014 року по 21.03.2016 року на загальну суму по процентам за користування грошовими коштам становить : 300 гривень х 18 місяців = 5400 гривень.
Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно інформаційного листа № 01-8/685 від 20.11.2008 року Верховний Суд України вказав, що діюче законодавство не виключає можливості звернення кредитора до суду з вимогою про стягнення з боржника суми, на яку заборгованість за грошовим зобов'язанням збільшилась в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за період після прийняття судом рішення про стягнення відповідної заборгованості. Право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнових прав та інтересів, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримані компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.
Розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання доданий до позову зроблений з урахуванням Індексу інфляції, який щомісячно розраховуються Держкомстатом, згідно положень ст. 18 Закону України "Про інформацію" офіційна державна статистична інформація підлягає систематичному оприлюдненню. Держава гарантує суб'єктам інформаційних відносин відкритий доступ до офіційної державної статистичної інформації, за винятком інформації, доступ до якої обмежений згідно із законом, що також підтверджується листом Верховного Суду України N 62-97р від 03.04.97р. «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ».
Згідно ч. 1 ст. 57 Цивільного процесуального кодексу доказами України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Також суд вважає, що на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 991 гривень 50 копійок сплачений позивачем при подачі позову до суду (а.с.1).
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.625, 526, 525 ЦК України, ст.ст.10, 11, 14, 15, 57, 59, 60, 88, 212, 213-215,217 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4 «про стягнення боргу за договором позики», задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_2):
- 5400 ( пять тисяч чотириста) гривень 00 копійок - проценти за договором позики за термін з 24.09.2014 року по 21.03.2016 року;
- 750 (сімсот пятдесят) гривень 00 копійок 3 % річних від простроченої суми за термін з 27.11.2015 року по 21.03.2016 року.
Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), на користь держави в оплату судового збору:
- 911 (девятсот одинадцять) гривень 50 копійок.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 233 ЦПК України, заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.
Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Згідно до ч. 2 ст. 232 ЦПК України, позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 228 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 228 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Івченко Т. П.