Справа № 372/3335/16-ц
Провадження № 2-206/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21 лютого 2017 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Болобана ВГ.,

за участі секретаря Рудніцькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми,

В С Т А Н О В И В:

06 грудня 2016 року позивач звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь суму встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми у розмірі 52203,00 грн., а також сплачену суму судового збору. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики. У звязку із порушенням відповідачем своїх зобовязань по договору, позивач змушена була звернутись до суду за захистом своїх прав, а саме стягнення заборгованості за договором позики. Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 27.09.2013 року позов було задоволено та стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у сумі 67356 грн. 94 коп., а також судові витрати у розмірі 673 грн. 57 коп. Однак рішення відповідачем не виконане, заборгованість не сплачена, а отже, умови договору позики відповідачем не виконані.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його присутності та без позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечив.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового розгляду судом належним чином повідомлена, причин своєї неявки в судове засідання не повідомила, за таких обставин суд визнав причини її неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі матеріалів, згідно вимог ч.4 ст.169 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, розглянувши й дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

12 жовтня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, що підтверджується копією відповідного договору .

У звязку із невиконанням відповідачем ОСОБА_2 зобовязань за вказаним договором, ОСОБА_1 звернулась до Обухівського районного суду Київської області з позовом про стягнення заборгованості за договором позики від 12.10.2011 року.

27 вересня 2013 року Обухівським районним судом Київської області винесено рішення, яким позов було задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 67356 грн. 94 коп., а також судові витрати розмірі 673 грн. 57 коп., що підтверджується копією відповідного рішення (а.с.5).

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 27.09.2013 року відповідачем не виконано, заборгованість не сплачена, а отже умови Договору позики від 12.10.2011 року відповідачем не виконано.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені такі обставини.

Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязання сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

З урахуванням вищевказаної норми відповідач ОСОБА_2 зобовязана сплатити на користь позивача три проценти річних, за період з 28 вересня 2013 року по 01 грудня 2016 року в розмірі 5703,00 грн..

Індекс інфляції складає: в 2013 році середній рівень інфляції склав 100,5 %, отже з 28 вересня 2013 року по 31 грудня 2013 року індекс інфляції складає 660 грн., в 2014 році середній рівень інфляції складав 124 %, отже з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року індекс складає 14400 грн., в 2015 році середній інфляції склав 143,3 %, отже з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року індекс інфляції складає 25800 грн. З 01 січня 2016 року по 31 жовтня 2016 року середній рівень інфляції склав 109,4 %, отже 01 січня 2016 року по 31 жовтня 2016 рік рівень інфляції склав 5640 грн. Таким чином, рівень інфляції з 28 вересня 2013 року по 30 жовтня 2016 рік складає 46500 грн.

Таким чином, загальний розмір заборгованості із урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за весь час прострочення складає 52203 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми у розмірі 52203,00 грн., оскільки відповідач продовжує порушувати права позивача.

Правомірним суд визнає і вимоги про відшкодування відповідачем понесених позивачем судових витрат, оскільки такі вимоги відповідають ст. 88 ЦПК України та узгоджуються з матеріалами справи.

Керуючись статтями 11, 526, 530,625, 629 ЦК України, статтями 10, 57, 88, 197, 212, 215, 224-227 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми у розмірі 52203 (пятдесят дві тисячі двісті три) гривні 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Обухівським районним судом у випадку подання відповідачем відповідної заяви протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СуддяОСОБА_3