У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 25 % від доходу відповідача та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 25 % від доходу відповідача за минулий час, починаючи з вересня 2014 року по даний час.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 27 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 січня 2017 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 25 % (1/4 частини) зі всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - 25 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

У решті позову відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Допущено негайне виконання рішення суду у частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у межах суми платежу за один місяць в розмірі 25 % (1/4 частини) зі всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить змінити рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та визначити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі 600 грн щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, з дотриманням вимог ст. 182 СК України, дослідивши наявні в матеріалах справи та надані сторонами докази, які мали значення для прийняття судом рішень, із урахуванням встановлених обставин дійшов обґрунтованого висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти щомісячно на користь позивача на утримання малолітнього сина і до досягнення ним повноліття в розмірі 25 %, або 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача. Визначений судом розмір аліментів є розумним та справедливим, відповідає інтересам дитини.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні та в основному зводяться до неправильного обґрунтування судом заявлених позивачем позовних вимог , що не впливає на правильність ухваленого рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 27 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В. Демяносов