Справа № 489/1687/16-ц
Номер провадження 2/489/84/17
РІШЕННЯ

Іменем України

15 лютого 2017 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

при секретарі - Куцовій Д.І.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки. Позивач зазначав, що 28.12.2015 р. керуючи автомобілем ВАЗ-2107 в м. Миколаєві на перехресті вул. 5 Лінія та вул. 11 Поздовжня, рухаючись по вул. 11 Поздовжня відповідач не надав переваги в русі автомобілю ВАЗ-21011, що належить позивачу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль ОСОБА_3, вартість відновлювального ремонту складає 19 219 грн. 00 коп. Винним у скоєнні даної ДТП визнано ОСОБА_3, однак в добровільному порядку відшкодувати позивачу задані збитки він відмовляється.

Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд стягнути з відповідач на його користь майнову шкоду в розмірі 19 219 грн. 00 коп.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач та його представник в судове засідання не зявились, повідомлені про розгляд справи.

Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення , дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

28.12.2015 р. приблизно о 12.50 год. відповідач ОСОБА_3, керуючи автомобілем ВАЗ 2107, державний номер НОМЕР_1, в м. Миколаєві на перехресті рівнозначних доріг вул. 5 Лінія та вул. 11 Поздовжня, рухався від вул. 12 Поздовжня у напрямку вул. 10 Поздовжня, не пропустив автомобіль ВАЗ 21011, державний номер НОМЕР_2, який належить позивачу, що рухався праворуч від нього по вул. 11 Поздовжня від вул. 6 Лінія в напрямку вул. 4 Лінія, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_1, було завдано механічних пошкоджень.

Відповідно до Постанови Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.01.2016 р. по справі № 3/489/154/16 ОСОБА_3 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення Правил дорожнього руху, що спричинило, пошкодження вищезазначеного транспортного засобу.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль «ВАЗ 21011», реєстраційний номер НОМЕР_2.

Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 було замовлено проведення ремонту автомобіля «ВАЗ 21011» внаслідок його пошкодження.

Згідно Рахунку № ФОП-000008 від 16.02.2016 р. вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача ОСОБА_1 складає 19 219 грн. 00 коп.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином судом встановлено, що відповідачем було завдано позивачу майнову шкоду в розмірі 19 219 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно вимог ч. 1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Частиною 22.1 статті 22 Закону визначено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третіх осіб.

Також згідно п. 11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» « … за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути предявлена безпосередньо до винної особи …».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї (частина друга статті 14 ЦК України).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобовязання не створює обовязку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобовязання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобовязаний виконати свій обовязок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на вищенаведене право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобовязує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобовязанні.

Таким чином потерпілому як кредитору належить право на власний розсуд обирати спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому доособи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобовязання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обовязками страховика як сторони договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Подібна правова позиція була висловлена Верховним Судом України при розгляді справі № 6-2808цс15.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що внаслідок ДТП, яка сталась з вини відповідача, позивачу було завдано матеріальну шкоду, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі ст.ст. 1166, 1167, 1168, 1187,1195 ЦК України, керуючись ст. ст.10, 14, 60, 62, 88, 212, 214 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, компенсацію матеріальної шкоди в розмірі 19 219 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.С.Тихонова