Справа №: 398/1050/16-ц
провадження №: 2/398/136/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"11" травня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого - судді Ковальової О.Б.,

при секретарі - Дудченко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Акцент Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

29.03.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, де просить стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 17.05.2012 року у розмірі 20488,22 грн. та судовий збір в сумі 1378 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 17.05.2012 року був укладений кредитний договір б/н, згідно якого банк надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У порушення умов договору відповідач зобовязань за кредитним договором б/н від 17.05.2012 року належним чином не виконав. У звязку з чим станом на 16.12.2015 року за відповідачем наявна заборгованість 20488,22 грн., яка складається з наступного:

- 6968,46 грн. заборгованість за кредитом,

- 8967,94 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом,

- 3100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією,

а також штрафи відповідно до п.2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500,00грн. штраф (фіксована частина);

- 951,82 грн. штраф (процентна складова).

Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В п.3 прохальної частини позовної заяви зазначено, що не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення.

Крім того, 27.04.2017р. через канцелярію суду від представника банку надішли пояснення по справі, в яких зазначено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 17.05.2012 року ОСОБА_1 17.05.2012 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Стосовно форми кредитного договору зазначають, що при оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч. 2 п.1 ст.30 ЦК України), яким підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, Позичальник підтвердив свою згоду на те, що Заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи складають між ним і Банком Договір про надання банківських послуг.

Укладання Договору здійснюється за принципом укладання між банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умовами та Тарифами.

Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах

користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином, між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином не суперечить чинному законодавству України. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, задля придбання, припинення або зміни цивільних прав та обов'язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заяви, Умови, Правила та Тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в заяві.

Стосовно ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських

послуг пояснюють, що відповідач отримав кредитні кошти на підставі власної заяви, в якій зазначено наступне: «Я ознайомився і згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку які були мені представлені для ознайомлення в письмовому вигляді. Я згоден з тим, що дана заява разом з пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між мною і банком договір». Крім того, підписавши дану заяву, відповідач взяв на себе зобовязання регулярно знайомитися з усіма змінами в Умовах та правилах надання банківських послуг на сайті банку. Відповідач особистим підписом засвідчив той факт, що відповідна заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами надання послуг, Тарифами між ним і банком становить договір надання банківських послуг та виявив намір отримати кредитну карту GOLD. Відносно підписаної заяви клієнт виявив бажання на отримання послуги від банку у вигляді оформлення платіжної карти. У заяві яку підписав відповідач вказано, що він ознайомлений з Правилами надання послуг, які надаються відповідачу в залежності від оформлюваного продукту в даному випадку це є правила користування платіжною карткою, оскільки предметом договору являється платіжна карта. Згідно виписки по рахунку вбачається, що відповідач користувався кредитною картою, здійснював розрахункові операції через термінали, зняття коштів через банкомати, часткові погашення заборгованості. Зазначена виписка слугує доказом отримання кредитної карти, відкриття картрахунку та встановлення на нього кредитного ліміту. Також, дані обставини підтверджують, що відповідачу були відомі умови кредитування та він своїми діями висловив згоду з ними.

Також банком надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Враховуючи, що законодавчо не встановлений обов'язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту ознайомлення відповідача з умовами кредитування є положення ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією (отримання кредиту боржником та сплата ним періодичних платежів). Таким чином, кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним.

Стосовно строків позовної давності, то відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня 05.2014 року, що підтверджується наданою довідкою про видачу кредитних карт. Позивач же звернувся до суду з позовом до відповідача 17.03.2016 року до спливу строку позовної давності. У звязку з цим, обставини, на які відповідач посилається в своєму запереченні, не відповідають дійсності, а строк позовної давності позивачем дотримано при зверненні до суду.

Підстав для застосування позовної давності до позовних вимог про стягнення пені немає, оскільки порушення зобов'язання триває, відсутня можливість встановити початок перебігу позовної давності, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, представник відповідача надав до суду заперечення на позовну заяву ПАТ КБ "Акцент Банк" про стягнення заборгованості та просить відмовити ПАТ "Акцент Банк" у задоволенні позовної в повному обсязі, посилаючись на те, що дійсно 17.05.2012р. ОСОБА_1 у приміщенні банку була заповнена анкета-заява про приєднання до Умова і Правил надання банківських послуг в А-Банку.

Як вбачається з заповненої відповідачем анкети-заяви, він погодився з тим, що вона разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг; він ознайомився і згодний з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді. Умови і Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанку www.a-bank.com.ua, та він зобов'язується виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті A-Банку www.a-bank.com.ua.

Втім, вважає, що факт заповнення відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в A-Банку не свідчить про укладення ОСОБА_1 з позивачем договору приєднання в розумінні ст. 634 ЦК України.

Підписана ОСОБА_1 анкета-заява свідчить лише про його намір отримати кредит у Банку у вигляді кредитного ліміту на картку та не містить істотних умов договору, зокрема, щодо предмета договору, розміру кредитного ліміту, порядку і строків його погашення тощо.

Посилання в анкеті-заяві на приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг також не можна вважати укладенням з позивачем договору приєднання, оскільки останнім не надано доказів того, що саме ті Умови і Правила надання банківських послуг, які ним додано до позовної заяви, були надані відповідачеві для ознайомлення та узгодження. За викладених обставин вважає, що кредитний договір не можна вважати укладеним, а посилання на нього банку в обґрунтування заявлених позовних вимог не можуть прийматися судом до уваги.

Позовні вимоги банку у частині стягнення з ОСОБА_1 пені та штрафів за порушення виконання грошового зобов'язання не можуть бути задоволені також з огляду на пропуск встановленого законом строку позовної давності за такими вимогами.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що сплата коштів на повернення кредиту здійснювалася відповідачем нерегулярно. Остання здійснена ним сплата датована 13 березня 2013 року, коли ОСОБА_1 здійснена операція з поповнення картрахунку на суму 4000 грн..

Таким чином 13 березня 2013 року у відповідності до ст. 264 ЦК України відбулося переривання строку позовної давності за вимогою Банку про неустойки, а його перебіг розпочався заново з 14.03.2013р. та сплив 13.03.2014р.

Таким чином Банк вправі був звернутися до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 неустойки у строк до 13 березня 2014 року, чого, втім, не зробив, пропустивши таким чином встановлений законом спеціальний строк позовної давності.

На підставі викладеного, керуючись ч., ч. З, 4 ст. 267 ЦК України, вважає, що строк позовної давності сплив за вимогами публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення неустойки (пеня у сумі 3100 грн., штраф - фіксована частина у сумі 500 грн., процентна складова у сумі 951 грн. 82 коп.) за кредитним договором від 17 травня 2012 року, тому просить відмовити позивачеві у позові в цій частині.

Додатково вважає за необхідне звернути увагу на ту обставину, що подана представником публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (ідентифікаційний код юридичної особи 14360080) позовна заява скріплена печаткою публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (ідентифікаційний код юридичної особи 14360570), тобто іншої юридичної особи.

Позовна заява ПАТ «Акцент-Банк» подана представником банку ОСОБА_2 на підставі доданої ним до позову копії довіреності № 277-0 від 11.11.2013р. Проте, у порушення вимог ч. 8 ст. 119 ЦПК України матеріали справи не містять оригіналу зазначеної вище довіреності.

Викладені вище обставини укупі з невизначеністю особи позивача у даній справі та неподання представником ПАТ «Акцент-Банк» оригіналу довіреності на підтвердження своїх повноважень дають підстави для залишення позову ПАТ «Акцент-Банк» без розгляду.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін та ухвалити рішення на підставі наявних матеріалів справи.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно, обєктивно оцінивши досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до діючого законодавства, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і приписами ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 207 ЦК України встановлює, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Стаття 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Як убачається із заяви ОСОБА_1 від 17.05.2012 року, то вона містить пункт наступного змісту: «Я згодна, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомилася і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення у письмовому вигляді» (а.с.11 ).

Таким чином, під час укладення договору від 17.05.2012 року б/н були дотримані вимоги як частини 1, так і частини 2 ст. 207 К України, оскільки всі умови договору викладені у письмовій формі на паперових носіях, а сам договір скріплений підписами обох сторін. З врахуванням наведеного, вказаний вище кредитний договір складається із заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг.

Позичальникові були запропоновані саме такі умови кредитного договору і відповідач з ними погодився шляхом підписання відповідної заяви позичальника.

Отже, доведеним є факт, що 17.05.2012 року між ПАТ Акцент-банк та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №б/н, згідно з яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, за умови сплати 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та комісії за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 11-26).

Зокрема, судом також встановлено, що пунктом 2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг сторони погодили, що після отримання Банком від Клієнта необхідних документів, а також Заяви, Банк здійснює перевірку наданих документів та приймає рішення про можливість видачі кредиту на платіжну карту. Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і Клієнт надає Банку право у будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт.

Також пункт 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачає, що підписання даного договору є прямою та безумовною згодою клієнта стосовно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком.

Таким чином, рішення про розмір кредитного ліміту банк приймає вже після підписання заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

За змістом з ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобовязання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Таким чином, з позовної заяви вбачається, що відповідач не виконав взяті на себе зобовязання за кредитним договором належним чином, в результаті чого станом на 16.12.2015 року утворилася заборгованість за кредитом в розмірі 20488,22 грн., яка складається з наступного: 6968,46 грн. заборгованість за кредитом, 8967,94 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 951,82 грн. штраф (процентна складова).

Вирішуючи питання про розмір такої заборгованості суд виходить із розрахунку, наданого банком, разом із тим, встановлено, що банком у розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_1 за вищезазначеним договором одночасно нарахована пеня і штрафи, що відповідно до ст.549 ЦК України є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх судів України.

Щодо строків позовної давності, то відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня 05.2014 року, що підтверджується наданою довідкою про видачу кредитних карт. Позивач же звернувся до суду з позовом до відповідача 29.03.2016 року до спливу строку позовної давності.

Оскільки за порушення строків виконання грошового зобовязання за кредитним договором даним рішенням стягується пеня, як вид цивільно-правової відповідальності, то в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів слід відмовити.

При цьому суд приймає до уваги те, що представник відповідача в запереченнях наданих до суду 05.04.2017 року просить застосувати строк позовної давності до вимог банку про стягнення пені та відмовити в цій частині вимог.

Згідно зі ст..256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (частина друга статті 258 ЦК України).

Згідно з частиною третьою ст..267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Враховуючи звернення позивача із позовом до суду 29.03.2016, а також заяву представника відповідача про застосування строку позовної давності, за висновком суду, позовна давність щодо стягнення пені обмежується періодом з 29.03.2015 до 16.12.2015. Строк позовної давності за вимогами позивача щодо стягнення пені за попередній період до 29.03.2015 є пропущеним.

Згідно з частиною п'ятою статті 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Доказів поважності причин пропуску строку позовної давності позивач суду не надав.

Суд, здійснивши перерахунок пені, встановив, що сума, яка підлягає стягненню з відповідача складає 950,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню сплачені позивачем і документально підтвердженні судові витрати, що складаються з судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1 129,96 грн.

Керуючись ст., ст.10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 218, 224 226, 228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства "Акцент - Банк" до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІН: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк заборгованість за кредитним договором б/н від 17.05.2012 року в загальній сумі 16 886 (шістнадцять тисяч вісімсот вісімдесят шість ) грн. 40 коп., із них: 6968,46 грн. заборгованість за кредитом, 8967,94 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 950,00 грн. заборгованість за пенею та комісією.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІН: НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк 1129,96 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: