У Х В А Л А

4 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Сімоненко В.М.,

Лященко Н.П., Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Конотопської міської ради, Управління Держгеокадастру у Конотопському районі Сумської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Конотопського міськрайонного виробничого відділу Сумської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», треті особи: Конотопська міська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба «Конотопського міськрайонного управління юстиції, Комунальне підприємство Конотопське міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору дарування земельної ділянки, свідоцтв про право на спадщину за законом та про право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 жовтня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Сумської області від 10 березня 2016 року рішення міськрайонного суду скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, рішення апеляційного суду залишено без змін.

17 березня 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2016 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах а саме частин першої, другої статті 42 Земельного кодексу України (1990 року) .

На підтвердження зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_4 посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 листопада 2016 року, в якій, на його думку, по-іншому застосована зазначена норма матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що в допуску справи до провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У судовому рішенні, про перегляд якого подано заяву, суд касаційної інстанції, відхиляючи касаційну скаргу ОСОБА_4, погодився з висновком апеляційного суду про відмову в задоволенні позову з огляду на те, що позивач не довів порушення своїх прав тим, що його батьку неправильно визначено частку в праві власності на земельну ділянку та її розмір. Крім того, його батько таке визначення своєї частки не оспорював.

Натомість у наданій для порівняння ухвалі від 16 листопада 2016 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ погодився з висновками судів попередніх судових інстанцій про задоволення позову про визнання недійсними держаних актів на право власності на земельну ділянку саме Особи 5, оскільки оспорювані державні акти видані з порушенням норм чинного законодавства щодо погодження меж із суміжним землекористувачем, тому права позивача підлягають відновленню шляхом визнання таких державних актів недійними.

Отже, надані заявником для порівняння судові рішення не можуть бути прикладом неоднакового застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права, оскільки висновки, зазначені у цих судових рішеннях та в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, ґрунтуються на різних фактичних обставинах, встановлених судами.

Рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 жовтня 2012 року, на яке також посилається заявник не може бути прикладом неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, оскільки воно скасоване постановою Верховного Суду України від 22 травня 2013 року, а справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Так, скасовуючи рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 жовтня 2012 року, Верховний Суд України дійшов висновку про його незаконність, оскільки суд не врахував, що не дотримано встановленого статтею 118 ЗК України (2001 року) порядку передачі громадянам земельних ділянок.

За таких обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до виконавчого комітету Конотопської міської ради, Управління Держгеокадастру у Конотопському районі Сумської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Конотопського міськрайонного виробничого відділу Сумської регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру», треті особи: Конотопська міська державна нотаріальна контора, реєстраційна служба Конотопського міськрайонного управління юстиції, комунальне підприємство «Конотопське міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання недійсними державних актів на право власності на земельну ділянку, договору дарування земельної ділянки, свідоцтв про право на спадщину за законом та про право власності на земельну ділянку за заявою ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Сімоненко

Н.П. Лященко

Л.І. Охрімчук