ЄУН № 389/2230/16-ц
Провадження № 2/389/790/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року Знам'янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого-судді: Берднікової Г.В.

при секретарі: Чукановій О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 комунального підприємства теплових мереж в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради Кіровоградської області та ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку),-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до вищевказаних осіб, в якому просив визнати незаконним та скасувати пункт 5 рішення ОСОБА_1 міської ради від 16.10.2015 року №1849 «Про врегулювання земельних відносин» (з урахуванням пункту 2 Додатку 2 до рішення «Список громадян, яким затверджуються проекти землеустрою та надаються у власність земельні ділянки») в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання у власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 1000,0 кв.м. з кадастровим номером :50:072:0084, розташованої за адресою: Кіровоградська область, м. Знамянка, вул. Гагаріна, 2; цільове призначення: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд; із земель житлової та громадської забудови ОСОБА_1 міської ради. Також позивач просив суд визнати недійсним відповідне свідоцтво про право власності ОСОБА_3 на нерухоме майно № 45887394 від 19.10.2015 року. Позов мотивовано відсутністю у ОСОБА_3 права на одержання земельної ділянки у власність у звязку з відсутністю у нього права власності на нерухоме майно нежитлову будівлю котельню № 1, яка розміщена на цій земельній ділянці, на час винесення оскаржуваного рішення, та тим, що передача у власність останньому земельної ділянки відбулась з порушенням встановленого законом порядку зміни цільового призначення земельної ділянки.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Пояснив суду, що право власності на будівлі, придбані на аукціоні згідно договору купівлі - продажу №1-а від 15.03.2013 року (в т.ч. і на котельню) було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16 квітня 2013 року, а тому із вказаного часу та до 27 квітня 2016 року ОСОБА_3 на законних підставах мав право власності на нежитлову будівлю котельні №1 з обладнанням, гараж, паркан, за адресою: вул. Гагаріна буд. 2, м. Знам'янка Кіровоградської області, а також мав цілковите право на володіння та розпорядження своїм майном.

20 червня 2013 року ОСОБА_3 в установленому законом порядку отримав у відділі архітектури та містобудування управління містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства ОСОБА_1 міської ради містобудівні умови та обмеження, надані на реконструкцію адміністративної будівлі котельні №1 під двоповерховий житловий будинок по вул. Гагаріна буд.2 в м. Знам'янка.

Крім того, ОСОБА_3 було замовлено та отримано робочий проект реконструкції адміністративної будівлі котельні під двоповерховий житловий будинок.

З метою реконструкції адміністративної будівлі котельні під двоповерховий житловий будинок 05 квітня 2015 року відповідачем було укладено договір підряду на виконання робіт по реконструкції адміністративної будівлі котельні №1 по вул. Гагаріна буд.2 в м. Знам'янка під двоповерховий житловий будинок. 22 липня 2015 року згідно акту №2 приймання виконаних будівельних робіт на вказану дату всього було виконано більше 50% усіх передбачених кошторисом будівельних робіт.

Крім того, з метою реконструкції виробничого приміщення котельні №1 (власне котельні) під гаражі 05 квітня 2015 року відповідачем було укладено договір підряду на виконання робіт по реконструкції виробничого приміщення котельні №1 по вул. Гагаріна буд.2 в м. Знам'янка під гаражі.

21 липня 2015 року згідно акту №1 приймання виконаних будівельних робіт на вказану дату всього було виконано 100% усіх передбачених кошторисом будівельних робіт.

Таким чином, на 22 липня 2015 року нежитлова будівля котельні №1 була перебудована у завершені будівництвом гаражі та незавершений будівництвом житловий будинок,

Відповідно до висновку експертного дослідження №84 від 10.01.2017 року вартість ремонтно - будівельних робіт (невід'ємних поліпшень нерухомого майна) здійснених по вул. Гагаріна 2 в м. Знам'янка Кіровоградської області за договорами підряду на реконструкцію виробничого приміщення та адміністративної будівлі котельні під двоповерховий житловий будинок складає 971799 грн. 60 коп., а згідно витягу із звіту з незалежної оцінки майна від 30.09.2012 року вартість будівлі котельні №1 по вул. Гагаріна буд.2 м. Знам'янка Кіровоградської області складала 231477 грн. Таким чином, після здійснення всіх невід'ємних поліпшень вартість об'єкта в цілому складає 1203276 грн. 60 коп. (231477 грн. + 971799.60 грн.), що більш ніж вчетверо перевищує його вартість на момент продажу.

Крім того, в 2016 році товариством з обмеженою відповідальністю «Інститут «Міськбудпроект» було проведено експертне дослідження будівлі котельні №1 по вул. Гагаріна буд.2 в м. Знам'янка з метою встановлення технічного стану будівельних конструкцій та цільового призначення. Згідно експертного висновку на час обстеження будівля котельні №1 по вул. Гагаріна буд.2 в м. Знам'янка змінила своє цільове призначення на житловий будинок з гаражами і використовуватись за попереднім призначенням не може.

Представник відповідача ОСОБА_3 також відзначив, що доводи позивача про те, що позбавлення права власності на земельну ділянку необхідно для забезпечення можливості користування ОСОБА_1 комунальним підприємством теплових мереж котельнею №1 є неспроможними, оскільки такого об'єкта на вказаній земельній ділянці не існує, а будівля, яка на даний час розташована на вказаній земельній ділянці, ніколи ОСОБА_1 комунальному підприємству теплових мереж не належала.

Представник відповідача ОСОБА_1 міської ради у судове засідання 27.04.2017 року не зявився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив. Разом з цим, в судовому засіданні, що відбулось за часом раніше, позовні вимоги визнав, вказуючи на те, що земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_3 з порушенням вимог діючого законодавства.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали даної цивільної справи, оглянувши проект землеустрою, матеріали реєстраційної справи № 13843542, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою господарського суду Кіровоградської області від 07.06.2012 року у справі № 5013/462/12 ОСОБА_1 комунальне підприємство теплових мереж визнано банкрутом та відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_4 У подальшому ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 17.10.2012 року обов'язки арбітражного керуючого ОСОБА_5 як ліквідатора ОСОБА_1 комунального підприємства теплових мереж було припинено та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_6, а ухвалою господарського суду від 08.04.2015 року припинено повноваження ОСОБА_6 та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_2 (а.с.17-18, 19-20, т. 1).

Відповідно до Статуту, Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, ОСОБА_1 комунальне підприємство теплових мереж є юридичною особою і належить до комунальної власності територіальної громади міста Знамянка в особі ОСОБА_1 міської ради (а.с.10-14,15,16, т.1).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно №522 від 11.05.2007 року, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_1 міської ради на підставі рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради №129 від 20.04.2007 року та витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно №14518972 від 11.05.2007 року, територіальній громаді міста Знамянка в особі ОСОБА_1 міської ради на праві комунальної власності належить нежитлова будівля - котельня №1,А,727,5 кв.м.; склад Б, 29,9 кв.м; гаражи, В,136,2 кв.м.; паркан, N, розташована за адресою: Кіровоградська область, місто Знамянка, вулиця Гагаріна,2. Балансоутримувачем вказаного нерухомого майна визначено ОСОБА_1 комунальне підприємство теплових мереж. Право власності зареєстроване ОСОБА_1 міжміським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» 11.05.2007 року, номер запису 522 в книзі 22 (а.с.21,22,111,112,113,114-116, т. 1).

При цьому, вказана нежитлова будівля котельня №1 серед іншого нерухомого майна як обєкт комунальної власності, що належало визнаному банкрутом ОСОБА_1 комунальному підприємству теплових мереж на праві повного господарського відання, попереднім ліквідатором - арбітражним керуючим ОСОБА_6 відповідно до ст.26 Закону про банкрутство була включена до складу ліквідаційної маси банкрута та реалізована за результатами проведеного 10.01.2013 року в процедурі банкрутства аукціону покупцю ОСОБА_3, якого було визнано переможцем аукціону відповідно до протоколу аукціону по продажу майна підприємства-банкрута №6 від 10.01.2013 року. Вказаний аукціон за дорученням ліквідатора підприємства-банкрута проведено організатором аукціону - приватним підприємством «Експертне агентство» (а.с.23,24-26, т. 1).

На підставі результатів аукціону 15.03.2013 року між ліквідатором ОСОБА_1 комунального підприємства теплових мереж, арбітражним керуючим ОСОБА_6 (продавець) та покупцем (переможцем аукціону) ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу № 1-а, за яким ліквідатором нежитлову будівлю - котельню № 1 серед іншого нерухомого майна передано у власність ОСОБА_3 за відповідним актом прийому-передачі від 15.03.2013 року (а.с. 27, 28, т. 1).

Після придбання на аукціоні нежитлових будівель котельні ОСОБА_3 звернувся до Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_1 міської ради, третя особа ОСОБА_7 про визнання права власності на відповідні нежитлові приміщення. Ухвалою Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.04.2013 року ЄУН № 389/1187/13-ц (провадження № 2/389/337/13) визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 міською радою Кіровоградської області, за якою ОСОБА_1 міською радою передано у власність ОСОБА_3 придбані ним на аукціоні з продажу майна підприємства-банкрута ОСОБА_1 комунального підприємства теплових мереж 10.01.2013 року нежитлові будівлі, які належать територіальній громаді міста в особі ОСОБА_1 міської ради відповідно до Свідоцтв про право власності №№ 522, 558, 557, 538, 559 від 11.05.2007 року, 27.06.2007 року, 27.06.2007 року, 01.06.2007 року та 27.06.2007 року, в тому числі нежитлова будівля котельня №1,А, 727,5 кв. м з обладнанням, склад, Б, 29,9 кв.м., гаражи, В, 136,2 кв.м, паркан № згідно з додатком від 10.01.2013 року за адресою: Кіровоградська область, м. Знам'янка, вул. Гагаріна, 2 (відповідно до протоколу аукціону продажу майна підприємства- банкрута №6 від 10.01.2013 року). Цією ж ухвалою суду визнано за ОСОБА_3 право власності на нежитлові приміщення зазначені вище у переліку, в тому числі на нежитлову будівлю котельню №1 за адресою: Кіровоградська область, м.Знам'янка, вул.Гагаріна, 2 (а.с. 29-31, т. 1).

На підставі вказаної ухвали суду Реєстраційною службою ОСОБА_1 міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області 16.04.2013 року здійснено державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на нежитлову будівлю - котельню №1 згідно запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно №702511 від 16.04.2013 року (а.с.32,33,34-35, т. 1).

Однак, 11.09.2015 року новопризначеним ліквідатором ОСОБА_1 комінального підприємства теплових мереж арбітражним керуючим ОСОБА_2 на ухвалу Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.04.2013 року постановлену у справі №389/1187/13-ц було подано апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої Апеляційним судом Кіровоградської області від 21.10.2015 року постановлено ухвалу про скасування ухвали суду першої інстанції, що була підставою для реєстрації права власності ОСОБА_3 на придбані ним на аукціоні нежитлові будівлі котельні №1,№3,№5 та №6, справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду, за наслідками якого провадження у справі було закрито на підставі п. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки дану справу належить розглядати за правилами господарського, а не цивільного судочинства (а.с.45-47, т. 1).

Також ліквідатором ОСОБА_1 комунального підприємства теплових мереж арбітражним керуючим ОСОБА_8 до господарського суду Кіровоградської області в межах справи №5013/462/12 про банкрутство ОСОБА_1 комунального підприємства теплових мереж була подана заява від 10.09.2015 року про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута та договорів купівлі-продажу майна. Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 18.02.2016 року у справі №5013/462/12 про банкрутство ОСОБА_1 комунального підприємства теплових мереж задоволено вказану заяву, визнано недійсними результати аукціону з продажу майна банкрута ОСОБА_1 комунального підприємства теплових мереж, проведеного 10.01.2013 року приватним підприємством «Експертне агентство» за методом без оголошення ціни, що оформлені протоколами аукціону по продажу майна підприємства - банкрута від 10.01.2013 року №1, №2, № 3, № 4, № 5 та № 6, в тому числі визнано недійсними результати аукціону по лоту №6 - в частині продажу нежитлової будівлі - котельні №1, А, 727,5 кв.м. з обладнанням; склад, Б, 29,9 кв.м.; гаражи, В, 136,2 кв.м.; паркан, №; згідно Додатку від 10.01.2013 року за адресою: Кіровоградська область, м. Знам'янка, вул. Гагаріна, 2, за ціною продажу: 160000,00 грн. без ПДВ; переможець аукціону ОСОБА_3 (згідно протоколу аукціону по продажу майна підприємства - банкрута № 6 від 10.01.2013 року з додатком). Вказаною ухвалою господарського суду Кіровоградської області також визнано недійсними укладені з покупцями попереднім ліквідатором ОСОБА_1 комунального підприємства теплових мереж арбітражним керуючим ОСОБА_6 за результатами аукціону договори купівлі-продажу майна підприємства-банкрута, зокрема визнано недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу № 1-а від 15.03.2013 року, укладений між ОСОБА_1 комунальним підприємством теплових мереж в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_6 та ОСОБА_3 щодо придбаного на аукціоні 10.01.2013 року майна ОСОБА_1 комунального підприємства теплових мереж, зокрема щодо нежитлової будівлі котельні №1, А, 727,5 кв.м. з обладнанням; склад, Б, 29,9 кв.м.; гаражи, В, 136,2 кв.м.; паркан, №, згідно Додатку до протоколу №6 від 10.01.2013 року, розташована за адресою: Кіровоградська область, м. Знам'янка, вул. Гагаріна, 2 (а.с. 49-56, т. 1). На вказану ухвалу ОСОБА_3 було подано апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного господарського суду, яку постановою від 20.04.2016 року (справа №5013/462/12) залишено без задоволення, а ухвалу суду без змін (а.с.57-64, т. 1).

На підставі ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 21.10.2015 року (провадження №22ц/781/2474/15), з урахуванням обставин визнання ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 18.02.2016 року у справі №5013/462/12, 11.05.2016 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено державну реєстрацію припинення права власності ОСОБА_3 на нежитлову будівлю - котельню №1 за адресою: м. Знам'янка, вул. Гагаріна, буд. 2 (а.с.65-66, т. 1).

Таким чином, право власності територіальної громади м.Знам'янка Кіровоградської області в особі ОСОБА_1 міської ради та право господарського відання ОСОБА_1 комунального підприємства теплових мереж на нежитлову будівлю - котельню №1 по вул. Гагаріна, 2 в м. Знам'янка відновлено. На даний час є чинними наявні в Реєстрі прав власності на нерухоме майно записи про державну реєстрацію права власності Територіальної громади міста Знам'янка та права господарського відання балансоутримувача - ОСОБА_1 комунального підприємства теплових мереж на зазначені вище нежитлові будівлі котельні (а.с. 67-69, т. 1).

Разом з цим, судом встановлено, що 14.05.2015 року ОСОБА_3 до ОСОБА_1 міської ради було подано заяву про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку по вулиці Гагаріна, 2, площею 1000 кв.м, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 100, т. 1).

Рішенням ОСОБА_1 міської ради від 22.05.2015 № 1730 ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1000,0 кв.м. по вул. Гагаріна, 2 в м. Знамянка цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд із земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

07.10.2015 року ОСОБА_3 до ОСОБА_1 міської ради було подано заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по вулиці Гагаріна, 2 площею 1000 кв.м. (а.с. 101, т. 1).

На вісімдесят другій сесії ОСОБА_1 міської ради шостого скликання було прийнято рішення від 16.10.2015 року № 1849 «Про врегулювання земельних відносин», згідно з пунктом 5 якого міською радою затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання у власність земельних ділянок громадянам згідно з додатком 2. Як вбачається із вказаного додатку списку громадян, яким затверджуються проекти землеустрою та надаються у власність земельні ділянки, ОСОБА_3 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність з одночасною зміною її цільового призначення та надано у власність земельну ділянку площею 1000 кв.м. з кадастровим номером :50:072:0084, розташовану за адресою: Кіровоградська область, місто Знамянка, вулиця Гагаріна, 2, з цільовим призначенням земельної ділянки: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд і визначенням категорії земель: землі житлової та громадської забудови ОСОБА_1 міської ради, в тому числі по угіддям: під одно та двоповерховою житловою забудовою.(а.с. 70,71 -76, т. 1).

На підставі вказаного рішення ОСОБА_1 міської ради державним реєстратором Реєстраційної служби ОСОБА_1 міськрайонного управління юстиції Кіровоградській області ОСОБА_9 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер 45887394 від 19.10.2015 року. Право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,1 га, яка знаходиться по вулиці Гагаріна, 2 в місті Знамянка, з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :50:072:0084 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.10.2015 року, номер запису про право власності 11656273 (а.с.78-79, т. 1). 04.11.2015 року зареєстровано обтяження зазначеного нерухомого майна на підставі договору іпотеки за № 1072 від 04.11.2015 року посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_10 (а.с. 114-116, т. 1).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: вулиця Гагаріна, 2 місто Знамянка зі зміною її цільового призначення, погоджений управлінням Держземагенства у ОСОБА_1 районі Головного управління Держземагенства в Кіровоградській області та управлінням містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства ОСОБА_1 міської ради.

Також до матеріалів справи представником відповідача ОСОБА_3 додано матеріали містобудівних умов і обстежень, які надані йому на реконструкцію адміністративної будівлі котельні під двоповерховий житловий будинок по вулиці Гагаріна, 2 міста Знамянка Кіровоградської області (т.1 а.с.188 249, т.2 а.с.1-60), експертний висновок про технічний стан будівельних конструкцій нежитлової будівлі котельні №1 по вулиці Гагаріна, 2 місті Знамянка (т. 2 а.с. 61-87), а також долучено копію позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 комунального підприємства теплових мереж про визнання права власності на закінчені будівництвом гаражі та незакінчений будівництвом житловий двоповерховий будинок створені шляхом перебудови (реконструкції) будівлі колишньої котельні № 1 ОСОБА_1 комунального підприємства теплових мереж по вул. Гагаріна, 2 в м. Знамянка на підставі положень ст.ст. 331, 376 ЦК України, якими врегульовано набуття права власності на новостворене майно та обєкти незавершеного будівництва, а також право власності на самочинне будівництво; ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 15 лютого 2017 року про порушення провадження у справі (а.с. 159,166-176).

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Аналогічне положення міститься у ч. 1 ст. 3 ЦПК України. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.3, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до частини п'ятої статті 12 ЦК добросовісність набувача презюмується.

Згідно з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" № 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію ("Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод") та практику Суду (Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини) як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30.06.2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

У постанові Верховного Суду України від 14.03.2007 у справі № 21-8во07 "Про аспекти розгляду справ про приватизацію майна" визначено, що самі по собі допущені органами публічної влади порушення при визначенні умов і порядку приватизації не можуть бути безумовною підставою для визнання приватизаційних договорів недійсними, повернення приватизованого майна державі, порушуючи право власності покупця, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самого покупця.

Виходячи зі змісту пунктів 32-35 рішення Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 року"Стретч проти Сполученого Королівства" майном, у значенні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади.

Даним рішенням суду з прав людини встановлено, що, оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку мало місце "непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції", отже визнання недійсним договору, згідно якого покупець отримав майно від держави, та подальше позбавлення його цього майна на підставі того, що державний орган порушив закон, є неприпустимим.

У рішенні від 20 жовтня 2011 року по справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що «ризик будь-якої помилки державного органу має покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються». У цьому рішенні ЄСПЛ розкриває суть принципу належного урядування, дотримання якого покладається на державні органи (органи місцевого самоврядування) та є запорукою ефективного державного управління. В п.69-74 вказаного рішення ЄСПЛ робить наступні висновки: «Суд підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах які зачіпають майнові інтереси. З іншого боку, потреба виправити минулу помилку не повинна непропорційним чином втручатися у нове право, набуте особою, яка покладалась на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримують своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов'язків. Ризик будь-якого державного органу повинен покладатись на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються».

В ході судового розгляду зясовано, що право власності ОСОБА_3 на будівлі, придбані на аукціоні згідно договору купівлі - продажу №1-а від 15.03.2013 року було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16 квітня 2013 року, тобто із вказаного часу та до 11 травня 2016 року (внесення запису про припинення права власності, а.с. 64-66) ОСОБА_3 на законних підставах володів нежитловою будівлею котельні №1 з обладнанням, іншими спорудами за адресою: вул. Гагаріна буд. 2, м. Знам'янка Кіровоградської області, і як власник майна мав право на розпорядження своїм майном.

20 червня 2013 року ОСОБА_3 в установленому законом порядку отримав у відділі архітектури та містобудування управління містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства ОСОБА_1 міської ради містобудівні умови та обмеження, надані на реконструкцію адміністративної будівлі котельні №1 під двоповерховий житловий будинок по вул. Гагаріна буд.2 в м. Знам'янка, зі змісту яких серед іншого вбачається, що генеральним планом міста Знамянка земельна ділянка, на якій запропонована реконструкція адміністративної будівлі котельні під двоповерховий житловий будинок по вул. Гагаріна, 2 відноситься до земель житлової та громадської забудови міста (п.8, а.с. 189, т. 1)..

Крім того, ОСОБА_3 було замовлено та отримано в будівельно - монтажному експлуатаційному управлінні №3 ДП «Одеська залізниця» державної адміністрації залізничного транспорту України Міністерства інфраструктури України робочий проект №1508/21 реконструкції адміністративної будівлі котельні під двоповерховий житловий будинок по вул. Гагаріна буд.2 в м. Знам'янка.

З метою реконструкції адміністративної будівлі котельні №1 під двоповерховий житловий будинок 05 квітня 2015 року між ОСОБА_3 та приватним підприємством «ВРГ і К» в особі директора ОСОБА_11 було укладено договір підряду №8. згідно якого ПП «ВРГ і К» зобов'язувалось власними силами, засобами та матеріалами виконати роботи по реконструкції адміністративної будівлі котельні №1 по вул. Гагаріна буд.2 в м. Знам'янка під двоповерховий житловий будинок.

22 липня 2015 року згідно акту №2 приймання виконаних будівельних робіт на вказану дату всього було виконано більше 50% усіх передбачених кошторисом будівельних робіт.

Крім того, з метою реконструкції виробничого приміщення котельні №1 (власне котельні) під гаражі 05 квітня 2015 року між відповідачем та приватним підприємством «ВРГ і К» в особі директора ОСОБА_11 було укладено договір підряду №7, згідно якого ПП «ВРГ і К» зобов'язувалось власними силами, засобами та матеріалами виконати роботи по реконструкції виробничого приміщення котельні №1 по вул. Гагаріна буд.2 в м. Знам'янка під гаражі.

21 липня 2015 року згідно акту №1 приймання виконаних будівельних робіт на вказану дату всього було виконано 100% усіх передбачених кошторисом будівельних робіт.

Таким чином, на 22 липня 2015 року нежитлова будівля котельні №1 фактично була перебудована у завершені будівництвом гаражі та незавершений будівництвом житловий будинок, що підтверджується наданими до справи доказами - кошторисами, актами приймання - передачі виконаних робіт, експертними висновками.

Відповідно до висновку експертного дослідження №84 від 10.01.2017 року, виконаного судовим експертом ОСОБА_12 (свідоцтво №1745 від 02.10.2015 року, видане рішенням Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України) вартість ремонтно - будівельних робіт (невід'ємних поліпшень нерухомого майна) здійснених по вул. Гагаріна 2 в м. Знам'янка Кіровоградської області за договорами підряду №7 від 05.04.2015 року на реконструкцію виробничого приміщення по вул. Гагаріна 2 в м. Знам'янка Кіровоградської області та №8 від 05.04.2015 року на реконструкцію адміністративної будівлі котельні під двоповерховий житловий будинок по вул. Гагаріна 2 в м. Знам'янка Кіровоградської області складає 971799 грн. 60 коп.

Крім того, в 2016 році товариством з обмеженою відповідальністю «Інститут «Міськбудпроект» було проведено експертне дослідження будівлі котельні №1 по вул. Гагаріна буд.2 в м. Знам'янка з метою встановлення технічного стану будівельних конструкцій та цільового призначення. Згідно експертного висновку на час обстеження будівля котельні №1 по вул. Гагаріна буд.2 в м. Знам'янка змінила своє цільове призначення на житловий будинок з гаражами і використовуватись за попереднім призначенням не може.

Тобто, на час визнання договору купівлі - продажу №1-а від 15.03.2013 року, укладеного між ОСОБА_1 комунальним підприємством теплових мереж в особі ліквідатора, арбітражного керуючого ОСОБА_6Є та ОСОБА_3 щодо будівлі котельні №1 по вул. Гагаріна буд.2 в м. Знам'янка в цілому недійсним (ухвала господарського суду від 18.02.2016 року) вказана будівля являла собою зовсім іншу будівлю як за плануванням, так і за призначенням та вартістю.

Крім того, право власності на спірну земельну ділянку ОСОБА_3 було набуто 19 жовтня 2016 року, тобто в той час як будівля по вул. Гагаріна 2 перебувала у його власності і надавалась земельна ділянка саме для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Відповідно до 13, 14 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією.

Право власності на землю гарантується, набувається та реалізується громадянами виключно у відповідності до закону.

Частина 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачає, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", зокрема ст.24 Закону, правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, законами України.

Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. До повноважень сільських, селищних, міських рад згідно із ст.26 вказаного закону, належить, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Як передбачено ч. 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міська рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. У відповідності до ч. 10 вказаної статті, акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

За змістом статті 12 Земельного кодексу України ( в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), розпорядження землями територіальної громади села, у тому числі передача їх у власність, належить до повноважень сільської ради та здійснюється відповідно до вимог цього кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Статтею 40 Земельного кодексу України (ЗК України) передбачено, що громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Положеннями статтей 118, 122 Земельного кодексу України встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання.

Зазначеними правовими нормами передбачено, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розробку проекту землеустрою та для надання її у власність, за результатами розгляду яких визначені в ст. 118 Земельного кодексу України органи приймають одне з відповідних рішень.

Частина 8 ст. 118 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачала погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, встановленому статтею186-1 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об'єкт будівництва або планується розташування такого об'єкта, подається також на погодження до органу містобудування та архітектури.

У разі передачі в приватну власність земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності, цільове призначення якої змінюється, обов'язковим є розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Одним із основних принципів Земельний кодекс визначає принцип раціонального використання та охорони земель.

Відтворюючи дієвість цього принципу, ЗК поділяє земельний фонд України, який складають усі землі країни в межах її території, за особливим правовим режимом та основним цільовим призначенням на категорії.

За основним цільовим призначенням відповідно до ч.1 ст.19 ЗК України землі України поділяються на певні категорії, серед яких до різних категорій віднесено землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення (підпункт «ж») та землі житлової та громадської забудови (підпункт «б»).

Виходячи з положень ч. 2 ст. 19, ст. ст. 80, 83 ЗК України землі кожної із цих категорій можуть перебувати або у власності (користуванні) громадян чи юридичних осіб, або у запасі (землі державної чи комунальної власності).

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Зміна цільового призначення земель проводиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (ч. 2 ст. 20 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Отже, реалізуючи свої повноваження з розпорядження земельними ділянками, відповідний орган державної влади чи місцевого самоврядування за місцем знаходження земельної ділянки, має право змінювати цільове призначення земельних ділянок, які відчужуються (надаються), за умови дотримання порядку погодження такої зміни з відповідними органами, складання проекту відведення.

Суд наголошує, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_3 у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) із зміною її цільового призначення за адресою: вулиця Гагаріна, 2 місто Знамянка, погоджений у встановленому законом порядку Управлінням Держземагенства у ОСОБА_1 районі Головного управління Держземагенства в Кіровоградській області, а також Управлінням містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства ОСОБА_1 міської ради. Відомості про зміну цільового призначення земельної ділянки внесено до Державного земельного кадастру.

З урахуванням вищенаведених обставин, аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, враховуючи баланс інтересів учасників процесу, суд приходить до висновку щодо юридичної неспроможності доводів позивача, відтак безпідставності і позовних вимог, та відмовляє у задоволенні як первісних вимог щодо визнання незаконним та скасування рішення ОСОБА_1 міської ради в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_3, так і похідних від них - про визнання недійсним свідоцтва про право власності на цю земельну ділянку.

Відповідно до ст.88 ЦПК України сплачений позивачем при зверненні з даним позовом судовий збір, суд відносить на його рахунок. При цьому, враховуючи, що фактично позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру, суд виходить з того, що по суті вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Керуючись ст.ст.3,10,11,60, 88, 212, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 комунального підприємства теплових мереж в особі ліквідатора арбітражного керуючого ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради Кіровоградської області та ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення міської ради та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно (земельну ділянку) відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок позивача, залишивши їх по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення через даний суд до Апеляційного суду Кіровоградської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В. Берднікова