АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі головуючого-судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Семенюк Т.А.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю представник позивача: ОСОБА_1,

відповідача: ОСОБА_2,

представника відповідача Департаменту будівництва та

житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської

ради: Макогін М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування наказу та визнання недійсним свідоцтва про право власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2, Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування наказу та визнання недійсним свідоцтва про право власності.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, провадження у справі закрити, посилаючись на порушення норм процесуального права в частині недотримання правил підсудності.

Вказувала, що в даному випадку відсутній спір, що виник з приводу нерухомого майна, а тому не підлягають застосуванню правила ст. 114 ЦПК України.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 підтримала доводи апеляційної скарги, просила ухвалу суду скасувати.

Представник Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради - Макогін М.О. також підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду скасувати.

Справа № 758/15666/16-ц
№ апеляційного провадження: №22-ц/796/5721/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Супрун Г.Б.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив залишити ухвалу суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відкриваючи провадження по справі, суддя першої інстанції виходив з того, що позовна заява відповідає вимогам ст. ст. 118-120 ЦПК України, підстав для відмови у відкритті провадження або повернення позовної заяви не вбачається.

Такий висновок суду є правильним, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст.114 ЦПК України для позовів, які виникають з приводу нерухомого майна, встановлені правила виключної підсудності: такі позови пред'являються в суд за місцезнаходженням майна або його основної частини.

За змістом вказаної норми, вимоги щодо виключної підсудності унеможливлюють застосування інших правил територіальної підсудності, крім тих, які встановлені процесуальним законодавством для відповідної категорії справ. Правила виключної підсудності встановлені для позовів про будь-які права з приводу нерухомого майна, а отже, і щодо вимог, пов'язаних з визнанням недійсними правочинів, об'єктом яких є нерухоме майно.

Згідно з ч.1 ст. 181 ЦК України, до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 42 Постанови № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомогомайна (частина перша статті 114 ЦПК). Зокрема, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування нерухомим майном; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; тощо.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_5 посилається на те, що 19 березня 2010 року на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 12 березня 2010 року було видано свідоцтво про право власності на гаражний бокс НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Барвінок» по вул. Новомостицька, 25 в м. Києв, згідно якого його власниками є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в рівних частках.

Вважаючи наказ Головного управління житлового забезпечення від 12 березня 2010 року незаконним, а свідоцтво про право власності недійсним, позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління житлового забезпечення від 12 березня 2010 року, визнати недійсним свідоцтво про право власності на гаражний бокс НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Барвінок», який розташований буд. 25 по вул. Новомостицька в м. Києві.

Отже, предметом позову у цій справі є гаражний бокс НОМЕР_1 в гаражному кооперативі «Барвінок», який розташований буд. 25 по вул. Новомостицька в м. Києві, право власності на якій оспорюється позивачем.

Таким чином, позивач, звертаючись з позовною заявою до Подільського районного суду м. Києва за місцем знаходження майна, не порушив вимог закону щодо виключної підсудності і судом було правильно відкрито провадження по справі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала судді Подільського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 311, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: