УХВАЛА

іменем україни

8 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2016 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 20 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 7 липня 2008 року між ЗАТ «Перший Український ОСОБА_3 банк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого ОСОБА_4 отримав кредит у сумі 99 500 дол. США, зі сплатою 13,99 % річних, строком до 7 липня 2028 року для придбання двох будинків за адресою: АДРЕСА_1

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 7 липня 2008 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договори іпотеки, згідно з якими відповідач передав в іпотеку банку будинок АДРЕСА_1, а також житловий будинок літ. «Ф-2» АДРЕСА_1

У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору банк звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2012 року з ОСОБА_4 стягнуто заборгованість у сумі 140 066,66 доларів США, 253 330 грн 51 коп., а також судовий збір у сумі 3 219 грн.

17 липня 2012 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист, який був пред'явлений до примусового виконання до Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції.

Згідно з постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 20 липня 2012 року відкрито виконавче провадження, в ході якого звернуто стягнення на будинки, що знаходяться в іпотеці банку. Проте державним виконавцем було з'ясовано, що у будинку зареєстровані відповідачі.

На момент укладення договору іпотеки у будинку не були зареєстровані відповідачі, а відповідно до п. 1.7.4 договору іпотеки ОСОБА_4 не мав права реєструвати без письмового погодження з банком осіб на житловій площі, що входить до складу предмета іпотеки. Однак, відповідач зареєстрував у спірному будинку ОСОБА_5

Відповідно до пп. 13.14 п. 1.4 договору іпотеки предмет іпотеки не є для відповідача та членів його сім'ї єдиним можливим місцем проживання та/дохід членів сім'ї достатній для придбання або найму іншого житла у разі звернення стягнення на предмет іпотеки: а також відсутні малолітні та/чи неповнолітні діти, що мають право користуватися квартирою, що є предметом іпотеки.

8 травня 2014 року банк направив відповідачам вимогу про виселення, в яких попереджено про необхідність їх виселення з нерухомого майна, яке є предметом іпотеки. Проте, вказана вимога у відділенні поштового зв'язку не отримана відповідачами.

З урахуванням зазначеного, ПАТ «ПУМБ» просило звернути стягнення на користь ПАТ «ПУМБ» на предмет іпотеки: за договором іпотеки від 7 липня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_6 7 липня 2008 року та зареєстрованим у реєстрі нотаріальних дій, а саме: жилий будинок за адресою: АДРЕСА_1, на земельній ділянці 1 197 кв. м, розташований жилий будинок, шлакоблок, житловою площею 36,3 кв. м, позначений на плані літ. «А», жила прибудова, шл/блок, житловою площею 7,6 кв. м, позначені в плані літ. «А-1», гараж, позначений у плані літ. «В», сарай, позначеній у плані літ. «С», паркан, позначений в плані цифрою «6», погріб, позначений у плані літ. «пг», замощення, позначене в плані цифрою «І», колодязь, позначений у плані цифрою «3», зливна яма, позначена в плані цифрою «4», ворота, позначені в плані цифрою «7», замощення, позначене в плані цифрою «II», зливна яма, позначена в плані цифрою «8», водопровід, позначений в плані цифрою «2». Загальна площа 68,3 кв. м. Крім того, на земельній ділянці розташований житловий будинок літ. «Ф-2»; за договором іпотеки від 7 липня 2008 року, посвідченого ОСОБА_6, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області 7 липня 2008 року, а саме - будинок житловий літ. «Ф-2», за адресою: АДРЕСА_1, який розташований на земельній ділянці 1 197 кв. м, житловий будинок, черпаш. обкл. цеглою, житловою площею 132,6 кв. м, позначений в плані літ. «Ф-2», загальною площею 198,8 кв. м, крім того, на земельній ділянці розташовано: жилий будинок літ. «А», житлова будова літ. «А1», гараж літ. «В», сарай літ. «С», погріб літ. «пг», водопровід № 2, колодязь № 3, замощення І, яма зливна № 4, паркан № 6, ворота № 7, яма зливна № 8, замощення II, які належать ОСОБА_4 для задоволення вимог за кредитним договором від 7 липня 2008 року у сумі 140 066,66 дол. США та 253 330 грн 51 коп., в тому числі: 98 655,23 дол. США - заборгованість за сумою кредиту: 41 411,43 дол. США - заборгованість за непогашеними процентами за користування кредитом за період з 7 січня 2009 року по 5 січня 2012 року; 151 105 грн 81 коп. - пеня; 7 949 грн 85 коп. - штраф за порушення обов'язку дострокового повернення кредиту; 94 274 грн 85 коп. - штраф за невиконання умов страхування предмета іпотеки.

Встановити спосіб реалізації будинку АДРЕСА_1 шляхом проведення публічних торгів.

Встановити початкову ціну реалізації будинку АДРЕСА_1 на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Виселити з будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 без надання іншого житла та зняти їх з реєстраційного обліку в Ленінському районному відділі Управління державної міграційні служби України в Запорізькій області.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 квітня 2016 року позовні вимоги ПАТ «ПУМБ» задоволено частково.

Звернуто стягнення на користь ПАТ «ПУМБ» на предмет іпотеки за договором іпотеки від 7 липня 2008 року № 6578951, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_6 7 липня 2008 року, а саме: будинок, жилий, за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці 1 197 кв. м, розташований жилий будинок, шлакоблок, житловою площею 36,3 кв. м, позначений на плані літ. «А», жила прибудова, шл/блок, житловою площею 7,6 кв. м, позначені в плані літ. «А-1», гараж, позначений в плані літ. «В», сарай, позначеній в плані літ. «С», паркан, позначений в плані цифрою «6», погріб, позначений в плані літ. «пг», замощення, позначене в плані цифрою «І», колодязь, позначений в плані цифрою «3», зливна яма, позначена в плані цифрою «4», ворота, позначені в плані цифрою «7», замощення, позначене в плані цифрою «II», зливна яма, позначена в плані цифрою «8», водопровід, позначений в плані цифрою «2». Загальна площа 68,3 кв. м. Крім того, на земельній ділянці розташований житловий будинок літ. «Ф-2»;

звернуто стягнення на користь ПАТ «ПУМБ» на предмет іпотеки за договором іпотеки від 7 липня 2008 року № 6578995, а саме: будинок, житловий літ. Ф-2, за адресою: АДРЕСА_1 який розташований на земельній ділянці 1197 кв. м, житловий будинок, черпаш. обкл. цеглою, житловою площею 132,6 кв. м, позначений в плані літ. «Ф-2», загальною площею 198,8 кв. м, крім того на земельній ділянці розташовано: жилий будинок літ. «А», житлова будова літ. «А1», гараж літ. «В», сарай літ. «С», погріб літ. «пг», водопровід № 2, колодязь № 3, замощення І, яма зливна № 4, паркан № 6, ворота № 7, яма зливна № 8. замощення II, які належать ОСОБА_4 для задоволення вимог за кредитним договором від 7 липня 2008 у сумі 140 066,66 дол. США та 253 330 грн 51 коп., в тому числі: 98 655,23 дол. США - заборгованість за сумою кредиту; 41 411,43 дол. США - заборгованість за непогашеними процентами за користування кредитом за період з 7 січня 2009 року по 5 січня 2012 року; 151 105 грн 81 коп. - пеня; 7 949 грн 85 коп. - штраф за порушення обов'язку дострокового повернення кредиту; 94 274 грн 85 коп. - штраф за невиконання умов страхування предмета іпотеки.

Встановлено спосіб реалізації будинку АДРЕСА_1 шляхом проведення публічних торгів.

Встановлено початкову ціну реалізації будинку АДРЕСА_1 на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 20 липня 2016 року рішення районного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про виселення змінено щодо правового обґрунтування підстав відмови.

При цьому рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не оскаржувалось, тому в апеляційному порядку не переглядалось.

У касаційній скарзі ПАТ «ПУМБ», посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог про виселення та зняття з реєстраційного обліку та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Отже, судові рішення оскаржуються в частині вирішення позовних вимог ПАТ «ПУМБ» про виселення.

Разом з тим, ч. 3 ст. 335 ЦПК України передбачено, що суд не обмежений доводами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, у зв'язку із чим банк набув право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. При цьому початкова ціна реалізації предмета іпотеки має бути встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «ПУМБ» про виселення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житла, суд першої інстанції виходив з того, що виселення повинно здійснюватись після ухвалення рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Змінюючи рішення районного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про виселення щодо правового обґрунтування підстав відмови, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що факт проживання в будинку осіб, до яких пред'явлено позов про виселення, не підтверджений належними та допустимими доказами, які позивач повинен був надати в силу положень ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, а реєстрація осіб, яка здійснена на підставі Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є адміністративним актом, і не може бути підтвердженням проживання у будинку.

З такими висновками апеляційного суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом установлено, що 7 липня 2008 року між ЗАТ «Перший Український ОСОБА_3 банк», правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого ОСОБА_4 отримав кредит у сумі 99 500 дол. США, зі сплатою 13,99 % річних, строком до 7 липня 2028 року для придбання двох будинків за адресою: АДРЕСА_1

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 7 липня 2008 року між банком та ОСОБА_4 було укладено договори іпотеки, згідно з якими відповідач передав в іпотеку банку будинок АДРЕСА_1, а також житловий будинок літ. «Ф-2» АДРЕСА_1

У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору банк звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 травня 2012 року, що набрало законної сили, з ОСОБА_4 стягнуто заборгованість у сумі 140 066,66 доларів США, 253 330 грн 51 коп., а також судовий збір у сумі 3 219 грн.

17 липня 2012 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий лист, який був пред'явлений на примусове виконання вказаного рішення до Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції.

Згідно з постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 20 липня 2012 року відкрито виконавче провадження, в ході якого звернуто стягнення на спірні будинки, що знаходяться в іпотеці банку.

Також встановлено, що у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Положеннями ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Суд ухвалив рішення, зокрема, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, визначеною суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

При цьому суд не зазначив початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначеної відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Посилання суду першої інстанції у резолютивній частині рішення на визначення початкової ціни предмета іпотеки під час здійснення виконавчого провадження суперечить вимогам ст. ст. 39 та 43 Закону України «Про іпотеку».

Виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм ст. ст. 38, 39 Закону України «Про іпотеку» можна дійти висновку, що у розумінні норми ст. 39 Закону України «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 цього Закону.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 8 червня 2016 року у справі № 6-1239цс16, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

У порушення ст. ст. 212-214 ЦПК України суд вказаних вимог закону не врахував, не визначив початкову ціну предмета іпотеки у грошовому вираженні за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Апеляційний суд у порушення ст. ст. 305, 307 ЦПК України не усунув цих недоліків, не застосував правову позицію Верховного Суду України, яка є обов'язковою для застосування усіма судами, пославшись при цьому на те, що рішення районного суду в частині вирішення позовних вимог банку про звернення стягнення на предмет іпотеки в апеляційному порядку не оскаржувалось, не врахувавши положення ст. 303 ЦПК України про те, що апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Також не можна погодитись з висновком апеляційного суду про те, що відповідачі не підлягають виселенню з будинку, який є предметом іпотеки, оскільки відсутні докази їх проживання у цьому будинку.

Згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст. ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотекодержателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення.

При цьому примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за певних умов: якщо мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк.

Суд апеляційної інстанції у порушення ст. ст. 212-214, 316 ЦПК України зазначених норм закону не врахував, не звернув увагу на те, що банк має довести не факт проживання осіб, які підлягають виселенню у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, у будинку, який є предметом іпотеки, а факт непогодження у добровільному порядку звільнити такий будинок та наявність перешкод з боку мешканців будинку у реалізації права банку на таке звернення та дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «ПУМБ» про виселення.

Враховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлені, його рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування із передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 20 липня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик