Справа № 309/246/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 лютого 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Собослоя Г.Г.,

суддів Мацунич М.В., Бисага Т.Ю.,

секретарі Чучка Н.В.,

з участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» на рішення Хустського районного суду від 09 листопада 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з вказаним позовом, який мотивований тим, що відповідно до укладеного договору №050-03GW/CK від 01.10.2003 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 41 451 євро.

В забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 12.12.2006 року стягнуто з ПП ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» 42 629,04 грн., що складається з: 417,11 євро сума основного боргу, 62,52 євро відсотки та 6853,40 євро пеня.

Позивач зазначає, що згідно умов кредитного договору та розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором, станом на 11.01.2016 року заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором становить - 6904,77 євро.

Враховуючи те, що рішенням Господарського суду Закарпатської області від 12.12.2006 року стягнута пеня в розмірі 6373,77 євро, то різниця становить 531 євро, що за курсом 25,24 відповідного до службового розпорядження НБУ від 11.01.2016 року складає 13 402,44 грн. та підлягає солідарному стягненню з відповідачів.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 09.11.2016 року відмовлено у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення боргу по пені за кредитним договором №050-03GW/CK від 01.10.2003 року, укладеним між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1

ПАТ КБ «Приватбанк», не погоджуючись із вказаним рішенням, подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов та стягнути з відповідачів пеню в межах строку позовної давності.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити оскаржуване рішення без змін.

Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявилася, хоча повідомлялася своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи, однак її неявка, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників відповідачів, які зявилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, й обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, зазначає, що позивачем пропущено строк позовної давності на звернення до суду з вимогою про стягнення пені (ст. 257 ЦК України).

Однак, повністю з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до укладеного договору №050-03GW/СК від 01.10.2003 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 41 451 євро.

В забезпечення виконання зобовязання за вказаним кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 12.12.2006 року стягнуто з ПП ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» 42 629,04 грн., що складається з: 417,11 євро сума основного боргу, 62,52 євро відсотки та 6853,40 євро пеня.

На підставі вказаного рішення Господарським судом Закарпатської області було видано наказ №16/347 від 25.12.2006 року про стягнення з ПП ОСОБА_1 вказаної суми боргу.

Як слідує з довідки керуючого Хустського відділення №4 Закарпатського РУ ЗАТ КБ «ПриватБанк» №760 від 29.05.2007 року, у ОСОБА_1, станом на 29.05.2007 року відсутня заборгованість по кредиту.

Відповідно до постанови головного державного виконавця відділу ДВС Хустського РУЮ від 01.06.2007 року виконавче провадження з примусового виконання наказу №16/347 закінчено у звязку з фактичним виконанням.

З наданого банком витягу з матеріалів службового розслідування слідує, що оригінали документів щодо надання ФОП ОСОБА_1 кредиту та щодо поручителя ОСОБА_3 відсутні в Хустському відділенні №4 Закарпатського РУ ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, в даному витягу значиться, що заборгованість за вказаним кредитним договором відсутня.

Позивачем ні в суді першої, ні апеляційної інстанції не спростовано дані обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З огляду на наведене, враховуючи те, що позивачем належними доказами не доведено наявність заборгованості по кредитному договору та така спростовується наданими ОСОБА_1 доказами, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову за недоведеністю.

Що стосується позовних вимог до поручителя ОСОБА_3, то такі також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від основного зобовязання.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п.1,2, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Хустського районного суду від 09 листопада 2016 року скасувати.

У позові ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили після його проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: