АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1666/17 Головуючий 1 інст. - Сілантьєва Е.С.
Справа № 645/5655/16-ц Доповідач - Кісь П.В.
У Х В А Л А

іменем України

15 лютого 2017 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Кіся П.В.,

суддів: - Кружиліної О.А.,

- Хорошевського О.М.,

за участю секретаря - Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області в інтересах Харківської міської ради до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Некрасова Н.А. про визнання спадщини відумерлою, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №3 просить скасувати ухвалу Фрунзенського районного суду м.Харкова від 28 грудня 2016 року про повернення поданої ним до суду позовної заяви в інтересах держави у особі Харківської міської ради до ОСОБА_3 та ухвалити нове рішення, яким направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження, вважаючи, що суд прийшов до невірних правових висновків щодо відсутності у прокурора права на звернення з таким позовом, при пустившись порушення норм матеріального і процесуального права.

Крім того, заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №3 в апеляційній скарзі вказує, що участь прокурора у цивільному процесі обумовлена прямою вказівкою в законі, а заінтересованість носить державно-владний неособистий характер і що на нього не поширюється законна сила судового рішення.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскарженої прокурором ухвали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №3 звернувся 28.11.2016 року до суду з позовом в порядку ст.45 ЦПК України про визнання відумерлою спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8, і складається з квартири АДРЕСА_1, про визнання права власності на вказану квартиру за територіальною громадою м.Харкова у особі Харківської міської ради, про витребування квартири від добросовісного набувача ОСОБА_3 на користь територіальної громади м.Харкова, вказуючи, що після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, залишилась квартира, яку підробленими документами - договором купівлі-продажу від 26ю.05.2014р. набув у власність ОСОБА_9, а за договором купівлі-продажу від 20.05.2016р. - ОСОБА_3

Вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 04.07.2016р. у справі №645/11146/14-к ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні злочину, передбачено ч.4 ст.358 КК України за використання завідомо підробленого документа, з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Посилаючись на викладене, на відсутність спадкоємців та положення ст.45 ЦПК України, ч.6 ст.235, ст.392, п.11 ч.1 ст.346, п.3 ч.1 ст.388, ч.3 ст.1277 ЦК України, прокурор просив постановити рішення про задоволення позову.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 28 грудня 2016 року позовну заяву повернуто з підстав, передбачених п.3 ч.3 ст.121 ЦПК України.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви прокурору, суд першої інстанції посилався на положення ст.ст. 23, 25 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 16, 25 Закону України «Про місцеве самоврядування», ч.2 ст.45, п.3 ч.3 ст.121 ЦПК України і виходив з того, що органи місцевого самоврядування є юридичними особами і можуть самостійно приймати рішення в межах наданих законом повноважень, що надані прокурором матеріали позовної заяви не містять даних про обізнаність Харківської міської ради про факт подання позову, а також їх згоди або доручення на представництво їх інтересів, тобто вважав, що заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Колегія суддів з такою ухвалою погодитися не може у зв'язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та неправильним застосуванням норм процесуального права, що призвело до передчасних висновків та неправильного вирішення питання щодо наявності повноважень заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №3 на звернення до суду з вказаним вище позовом.

Пунктом 3 частини 3 ст.121 ЦПК України, якою керувався суд при вирішенні спірного у даній справі питання, передбачено, що позовна заява повертається у тому випадку, коли заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Частиною 2 статті 45 ЦПК України передбачено, що з метою представництва інтересів громадян або держави в суді прокурор в межах своїх повноважень, визначених законом, може звертатися до суду з позовною заявою. При цьому прокурор повинен надати суду документи, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів.

Визначення порядку та підстав представництво прокурора в суді передбачено також і статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», в які зазначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб'єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Аналіз положень ч.2 ст.45 ЦПК України та ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» у їх сукупності свідчить, що наявність письмової згоди Харківської міської ради на звернення прокурора з позовом як підстави для представництва її інтересів у суді чи наявність відповідного доручення цього органу місцевого самоврядування прокурору звертатися з позовом не передбачена законом у якості єдиної підстави для визнання поданої прокурором позовної заяви в інтересах держави такою, що подана особою, яка має на це повноваження.

Обов'язковою умовою для визнання в такому випадку позовної заяви поданою прокурором в межах передбачених законом повноважень, є надання суду належних доказів, які б свідчили, що з позов подано в інтересах держави, що позов подано саме такою посадовою особою органів прокуратури, яка за законом уповноважена на звернення до суду з таким позовом, а також надання доказів на підтвердження того, що суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені певні повноваження, не здійснює або неналежним чином здійснює ці повноваження.

Суд помилково ототожнив орган місцевого самоврядування як особу, в інтересах якої звертається з позовом прокурор, тоді як в порядку і на підставах, передбачених ч.2 ст.45 ЦПК України і ст.23 ЗУ «Про прокуратуру», прокурор може звертатися з позовом в інтересах держави. Такий інтерес може і не співпадати з інтересами посадових осіб суб'єкта владних повноважень, який мав би, за умови сумлінного відношення до виконання своїх повноважень, самостійно звертатися до суду з таким позовом. В даному випадку таким державним інтересом є інтерес територіальної громади на раціональне використання житлового фонду.

Разом з тим, поза увагою суду залишилась та обставина, що при звернення до суду з таким позовом, прокурор у відповідності до вимог ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» повинен надати докази, що захист цих інтересів Харківська міська рада не здійснює або неналежним чином здійснює.

Однак з'ясування цих обставин залишилися поза увагою суду.

Матеріали наданої апеляційному суду цивільної справи і поданої прокурором апеляційної скарги таких даних також не містять.

З матеріалів справи вбачається, що суд не вживав передбачених ч.4 ст.10 та ч.1 ст.121 ЦПК України заходів з метою з'ясування цих обставин і передчасно дійшов до висновку про відсутність повноважень заступник керівника Харківської місцевої прокуратури №3 на звернення до суду з вказаним позовом в інтересах держави, частиною якої є також і територіальна громада міста Харкова у особі обраного нею органу місцевого самоврядування - Харківської міської ради.

Усунення вказаної неповноти з'ясування обставин щодо наявності повноважень прокурора для звернення з вказаним вище позовом в інтересах держави та вирішення питання про відкриття провадження згідно вимог ст.ст.121,122 ЦПК України відноситься до повноважень суду першої інстанції.

Посилання в апеляційній скарзі заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №3 на те, що на нього не поширюється законна сила судового рішення суперечить ст.ст.19, 123, 124 Конституції України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст.14, 45 ЦПК України і сприймається апеляційним судом як помилка виконавця тексту апеляційної скарги та неуважність посадової особи органу прокуратури, яка підписала апеляційну скаргу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, п.4 ч.2 ст.307, п.п.3,4 ст.311, ст.ст.313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області задовольнити.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 28 грудня 2016 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя - П.В. Кісь

Судді: О.А. Кружиліна

О.М. Хорошевський