Справа № 415/5636/16-ц
Провадження № 2-в/415/1/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.17 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

при секретарі Бадаєвій А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лисичанська заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» про відновлення втраченого судового провадження 422/1931/14-ц, 2/422/491/2014 за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 року Представник Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження 422/1931/14-ц, 2/422/491/2014 за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Перевальського районного суду Луганської області від 05.06.2014 року у цивільній справі № 422/1931/14-ц, 2/422/491/2014 позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення внаслідок пропущеного строку позовної давності.

Повний текст рішення Перевальським міським судом Луганської області від 05.06.2014р. видано представникові Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» видано лише 11.06.2014р.. Не погодившись з зазначеним вище судовим рішенням ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу на рішення Перевальського районного суду Луганської області. В апеляційному суді Луганської області справа призначалась до розгляду на 08.07.2014р. на 10 годину 00 хвилин. Але не була розглянута у звязку з складною ситуацією, що склалась в країні та проведенням антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей.

Відповідно до Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» головою ВССУ з розгляду цивільний і кримінальних справ видано розпорядження №27/0/38/14 від 02.09.2014р., яким змінено територіальну підсудність справ, підсудних судам у зоні проведення АТО. Підсудність цивільний справ апеляційного суду Луганської області, розгляд яких не закінчено, визначено за апеляційним судом Харківської області.

Звернувшись з письмовим запитом до апеляційного суду Харківської області щодо перебування на розгляді цивільної справи №22-ц-2639/14 (422/1931/14-ц, 2/422/491/2014) за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» на рішення Перевальського міського суду Луганської області від 05.06.2014р. прийнятого у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, повідомлено, що з апеляційного суду Луганської області до апеляційного суду Харківської області вищезазначена справа не надходила. Отже цивільну справу втрачено.

Враховуючи вищевикладене просив відновити повністю втрачене судове провадження цивільної справи Перевальського районного суду Луганської області по справі №422/1931/14-ц, 2/422/491/2014 за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором для подальшого розгляду справи в апеляційному суді Луганської області.

В судове засідання представник ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, про місце та час судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду письмову заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності.

ОСОБА_4, ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, про місце та час проведення судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Дослідивши зібрані матеріали, суд вважає, що втрачене провадження підлягає повному відновленню з наступних підстав.

Згідно ст. 402 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до статті 404 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який ухвалив рішення по суті справи або постановив ухвалу про закриття провадження у справі.

Рішенням Перевальського районного суду Луганської області від 05.06.2014 року позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення внаслідок пропущеного строку позовної давності. Рішення не набрало законної сили.

Отже судом встановлено, що факт завершення судового розгляду у втраченому провадженні закінчено ухваленням рішення по суті справи, доведено.

Не погодившись з зазначеним вище судовим рішенням ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу на рішення Перевальського районного суду Луганської області. В апеляційному суді Луганської області справа призначалась до розгляду на 08.07.2014р. на 10 годину 00 хвилин.

Відповідно до Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №56/0/38-14 від 08.12.2014р. «Про визначення територіальної підсудності справ» цивільні справи підсудні Перевальському районному суду Луганської області, що розташований у районі проведення антитерористичної операції, визначено за територіальною підсудністю Лисичанському міському суду Луганської області.

Отже, заява про відновлення втраченого провадження підсудна Лисичанському міському суду Луганської області.

Відповідно до Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» головою ВССУ з розгляду цивільний і кримінальних справ видано розпорядження №27/0/38/14 від 02.09.2014р., яким змінено територіальну підсудність справ, підсудних судам у зоні проведення АТО. Підсудність цивільний справ апеляційного суду Луганської області, розгляд яких не закінчено, визначено за апеляційним судом Харківської області.

Згідно з інформаційного запиту ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до апеляційного суду Харківської області щодо перебування на його розгляді цивільної справи №22-ц-2639/14 (422/1931/14-ц, 2/422/491/2014) за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» на рішення Перевальського міського суду Луганської області від 05.06.2014р. прийнятого у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно з відповіддю №05-08/П-146/16/12032 від 16.05.2016р. наданою апеляційним судом Харківської області, повідомлено, що за період з квітня 2014 року по 13.04.2016р. станом на 16.05.2016 року цивільна справа № 22-ц-2639/14 (422/1931/14-ц, 2/422/491/2014) за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» на рішення Перевальського міського суду Луганської області від 05.06.2014р. прийнятого у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором з апеляційного суду Луганської області до апеляційного суду Харківської області вищезазначена справа не надходила.

Загальновідомим є той факт, що будівля апеляційного суду Луганської області, яка знаходилась за адресою: м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 4, на теперішній час знаходиться на території не підконтрольній українській владі, що дає підстави вважати втраченим судове провадження №422/1931/14-ц, 2/422/491/2014 за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Судом встановлено, що факт втрати судового провадження у цивільній справі №422/1931/14-ц, 2/422/491/2014 за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором заявником доведено. Аналогічна позиція викладена в Узагальненні практики розгляду судами деяких питань, повязаних із відновленням втраченого судового провадження, у тому числі на тимчасово окупованій території в зоні АТО, де зазначено, що суд, у провадженні якого знаходилась справа, матеріали якої просить відновити заявник, знаходився на такій території і матеріали цієї справи не було передано згідно з визначеною Законом №1632-VІІ та розпорядженнями ВССУ підсудністю, факт втрати судового провадження не потребує доведення заявником.

Згідно ст. 407 ЦПК України при розгляді справи суд використовує ту частину провадження, що збереглася, документи, видані зі справи фізичним чи юридичним особам до втрати провадження, копії цих документів, інші довідки, папери, відомості, що стосуються справи, виконавчого провадження. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, осіб (їх представників), які брали участь у справі, а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення.

Заявником надані до заяви копії документів з втраченого судового провадження: копія позовної заяви від 24.09.2013р., копія розрахунку за договором станом на 16.09.2013р., копія офіційного курсу валют гривні до іноземної валюти від 18.09.2013р., копія повідомлення ОСОБА_2, ОСОБА_3 від 15.07.2013р, копія реєстру відправлень рекомендованих листві від 17.07.2013р., копія поштового конверту ОСОБА_2 із відміткою «За закінченням терміну зберігання», копія кредитного договору №3-К від 24.02.2004р., копія додаткової угоди до договору від 07.03.2003р., копія договору поруки №3-К від 24.02.2004р., копія довідки з державного комітету статистики України, копія банківської ліцензії від 05.10.2011р. №22, копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, копія статуту (нової редакції), копія платіжного доручення про сплату судового збору за розгляд позовної заяви, копія вступної та резолютивної частини рішення Перевальського районного суду Луганської області від 05.06.2014р., копія повного тексту рішення Перевальського районного суду Луганської області від 05.06.2014р., копія судових повісток про виклик до суду, копія апеляційної скарги, копія платіжного доручення про сплату судового збору за подання апеляційної скарги, копія рішення Будьоннівського районного суду м. Донецька від 14.06.2013р., копія вироку Ленінського районного суду м. Луганська від 17.06.2009р., копія постанови Ленінського районного суду м. Луганська від 26.11.2012р. копія довіреності, копія опису вкладення про надіслання апеляційної скарги з додатками, копія поштового відправлення, копія інформаційного запиту, копія відповіді апеляційного суду Харківської області, копія довідки з державного комітету статистики України, копія банківської ліцензії від 05.10.2011р. №22, копія свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, копія статуту (нової редакції).

Зібрані і перевірені матеріали, на думку суду, є належними та достатніми доказами для відновлення втраченого провадження в частині відновлення змісту повного тексту рішення Перевальського районного суду Луганської області від 05.06.2014р., що зумовлено фактичною заміною його втраченого оригіналу, а тому суд вважає можливим відновити повністю втрачене провадження в цивільній справі № 422/1931/14-ц, 2/422/491/2014.

Керуючись ст.ст. 402-409 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» звернувся до Лисичанського міського суду з заявою про відновлення втраченого судового провадження 422/1931/14-ц, 2/422/491/2014 за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Відновити повністю втрачене судове провадження у цивільній справі 422/1931/14-ц, 2/422/491/2014 за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відновити зміст втраченого повного тексту рішення Перевальського районного суду Луганської області від 05.06.2014р. у цивільній справі 422/1931/14-ц, 2/422/491/2014 за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в такій редакції:

Справа №422/1931/14-ц

2/422/491/2014

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року м. Перевальськ

Перевальський районний суд Луганської області в складі:

головуючого-судді: Нікітіна В.В.

секретарі: Савельєвій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Перевальську цивільну справу за Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 «Приватбанк» звернулось до Перевальського районного суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Перевальською районною суду Луганської області справу закрито в частині позовних вимог до ОСОБА_3

Позов обґрунтовано наступним.

24 лютого 2004 року між сторонами у справі було укладено кредитний договір № З- К (далі - Договір), відповідно до якого позивач надає відповідачу кредит в розмірі 45000 доларів США на термін до 24.02.2005 року зі сплатою процентів відповідно до умов Договору в розмірі 19 % річних на залишок заборгованості.

ПАТ КБ «Приватбанк» повністю виконав вимоги Договору, надавши ОСОБА_2 кредит на вказану вище суму.

Відповідач зобов'язання за договором виконувала не в повному обсязі, внаслідок чого станом на момент подання позову у неї виникла заборгованість перед позивачем в розмірі:

45000 доларів США (тіло кредиту);

137100,19 доларів США (пеня);

166122,89 доларів США (пеня).

Саме цю суму позивач просив, стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» вказану суму і покласти на нього витрати з судового збору.

Представник відповідача проти позову заперечив, вказавши, що кредитні кошти за вказаним договором були предметом злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190,ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 364 КК України , які були скоєні ОСОБА_5 і за які його було засуджено вироком Ленінського районного суду міста Луганська від 17 червня 2009 року.

Відповідач ОСОБА_2 уклала кредитний договір з позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» під впливом ОСОБА_5, який ввів її в оману, запевнивши, що погашення кредиту буде здійснювати він.

Вказаним вироком суду з засудженою ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» було стягнуто 1362256,23 грн. в рахунок відшкодування збитків, завданих злочином.

На підставі викладеного, представник відповідача просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

Також представник відповідача подав до суду письмову заяву про застосування до позовних вимог строку позовної давності.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши подані докази, прийшов до наступних висновків.

В матеріалах справи міститься копія кредитного договору № 3-К від 24.02.2004 p., який укладено в місті Луганську 24 лютого 2004 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 (а.с. 10, 11).

Відповідно до п. 1.1. Договору банк надає позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі 45000 доларів США з нарахуванням 19 % річних на залишок заборгованості за кредитом.

Вказаним пунктом Договору встановлено також кінцевий строк погашення позичальником кредиту - 24 лютого 2005 року.

Зобов'язання позичальника перед банком встановлено п. 2.2.2. Договору: повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у відповідності до п. 1.1., 3.2. Договору; повну сплату процентів за користування кредитом позичальник мас здійснити не пізніше дати фактичного повного погашення кредиту.

За порушення позичальником будь-якого з зобов'язань, передбачених п. 2.2.2. Договору, він сплачує на користь банку пеню в розмірі 0,15 % від суми невиплаченої заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Суд критично ставиться до твердження представника відповідача про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог через те, що ОСОБА_2 фактично була обманута ОСОБА_5, а сума кредитної заборгованості фактично стягнута з останнього на користь банку, виходячи з наступного.

Факт укладення між сторонами кредитного договору підтверджено матеріалами справи та не спростовується сторонами.

Представник відповідача ОСОБА_2 не заперечив той факт, що його довіритель отримувала у позивача кредит в розмірі 45 000 доларів США відповідно до договору від 24.02.2004 року.

Притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 та стягнення з нього на користь банку грошової суми не позбавляє позивача права подати позов про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_2, оскільки відповідач ОСОБА_2 у вказаному кримінальному провадженні мала процесуальний статус свідка (а не потерпілої).

Відносини відповідача ОСОБА_2 з ОСОБА_5, який скористався її довірою, не охоплюються договірними цивільно-правовими відносинами між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 як між кредитором та позичальником та мають інший правовий характер.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ПАТ КБ «Приватбанк» має належні підстави для заявлення позовних вимог до ОСОБА_2

В той же час, суд приймає до уваги заяву відповідача про застосування позовної давності правовідносин між ним та позивачем, з огляду на наступне.

Статтею 256 ЦК України встановлено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу - позовна давність.

Загальна позовна давність встановлена статтею 257 ЦК України та становить три роки.

Початком перебігу позовної давності, відповідно до ст. 261 ЦК України є день, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права.

Позовна давність застосовується лише судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності є підставою для відмови у позові - ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України.

В матеріалах справи міститься заява представника відповідача про застосування позовної давності (а.с. 131).

Суд відхиляє твердження представника позивача про те, що відсутні підстави для застосування позовної давності, виходячи з наступного.

Дійсно, відповідно до ч. 2 ст. 264 Цивільного кодексу України, позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одною із кількох боржників, оскільки між ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_5 не виникали цивільно-правові правовідносини; ОСОБА_5 не є стороною договору №3-К від 24.02.2004 р.

Твердження представника позивача про те, що позовна давність була перервана предявленням позову до поручителя за вказаним кредитним договором ОСОБА_3, оскільки позов до ОСОБА_3 було подано банком лише у 2012 році, в той час, як терміном виконання зобов'язання є 24 лютого 2005 року (п. 1.1. Договору).

Рішенням Будьоновського районного суду м. Донецька від 14 червня 2013 року по справі № 2/254/336/2013 за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 встановлено факт припинення поруки вказаної особи за договором ПАТ КБ «Приватбанк» з ОСОБА_2 з 24 серпня 2005 року (а.с. 28. абз. 11).

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, враховуючи факт припинення поруки з 24 серпня 2005 року, суд вважає, що предявлення позову до поручителя (порука якого вже припинена на момент подання позову) не позбавляє права боржника у зобов'язанні заявити про сплив позовної давності в разі пред'явлення позову до нього.

При розгляді даної цивільної справи суд, відповідно до вимог статті 3607 ЦПК України, керується правовою позицією Верховного Суду України, що висловлена в Постанові по цивільній справі №6-116цс13 від 06 листопада 2013 року.

Відповідно до вказаної Постанови ВСУ, у випадку неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Кінцевою датою виконання зобов'язань ОСОБА_2 за Договором є 24 лютого 2005 року.

Позовна заяву ПАТ «Родовід Банк» направлена до суду після 24 вересня 2013 року та надійшла 01 жовтня 2013 року, про що свідчать дата підписання позовної заяви та дата її реєстрації в Перевальському районному суді (а.с. 2, 3 зв.).

З урахуванням положень Глави 18 (Визначення та обчислення строків) Розділу IV ЦК України та ч. 1 ст. 260 ЦК України, суд констатує наявність підстав для застосування позовної давності за Договором.

Статтею 266 ЦК України встановлено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що вона спливла і до додаткової вимоги. Вказане є підставою для відмови у задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь банку процентів за користування кредитом та пені.

Підстав для визнання поважними причин пропуску позивачем позовної давності, як це передбачено ч. 5 ст. 267 ЦК України суд не вбачає.

Керуючись статтями 10, 11, ч. 3 ст. 209, ст. ст. 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення внаслідок пропущення строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Луганської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Перевальський районний суд Луганської області.

Головуючий суддя /підпис/ ОСОБА_6

Рішення чинності не набуло.

Згідно з оригіналом.

Суддя:

Секретар:

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА