Справа № 310/8190/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

21 лютого 2017 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

за участі: представника позивача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Бердянської міської ради, третя особа ОСОБА_3, про встановлення факту спільного проживання, визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила встановити факт постійного проживання її та ОСОБА_4, яка померла 13.03.2016 року; визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку №51 по вул. Кошевого в м. Бердянську Запорізької області в порядку спадкування за законом після смерті 13.03.2016 року ОСОБА_4

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 13.03.2016 року померла її баба ОСОБА_4 Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить 1/2 частина житлового будинку №51 по вул. Кошевого в м. Бердянську Запорізької області, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 24.03.1967 року Бердянською державною нотаріальною конторою.

Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є син спадкодавця ОСОБА_3, проте він не звертався в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

В сою чергу, вона, як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини, є спадкоємцем четвертої черги за законом.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 вона звернулась до приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу ОСОБА_5 Однак, постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії від 29.11.2016 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину. Свою відмову нотаріус пояснив тим, що з моменту смерті ОСОБА_4 пройшло більше шести місяців, а отже нотаріус не має права оформити спадкові права та видати свідоцтво про право на спадщину.

В судовому засіданні представник позивача з довіреністю ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Додатково пояснив, що ОСОБА_2 не може оформити свої спадкові права в загальному порядку через відсутність оригіналу свідоцтва про права на спадщину від 24.03.1967 року.

Представник Бердянської міської ради подав заяву від 21.02.2017 року про розгляд справи у його відсутність.

ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, подав заяву, відповідно до якої не заперечував проти задоволення позову.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 пояснили, що проживають по сусідству з ОСОБА_2 Остання з народження проживала однією сімєю з ОСОБА_4, яка померла 16.03.2016 року. Організацією поховання померлої займалася ОСОБА_2

Заслухавши представника позивача, допитав свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в звязку з наступним.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як встановлено судом, на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 24.03.1967 року Бердянською державною нотаріальною конторою за р.№1227, ОСОБА_4 належала 1/2 частина житлового будинку №51 по вул. кошевого в м. Бердянську Запорізької області.

ОСОБА_4 померла 13.03.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №348091.

Факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини підтверджується довідкою вуличного комітету №11 м. Бердянська від 03.10.2016 року, поясненнями свідків.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмові від неї.

За змістом ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що постановою приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу від 29.11.2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із не наданням документів, що підтверджують факт спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю, та пропуском шестимісячного строку прийняття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, позивач повинен довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини.

Аналізуючи надані докази, суд приймає до уваги наявні письмові докази, пояснення свідків і приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 57 61, 212 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

ОСОБА_9 Володимирівни задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в житловому будинку №51 по вул. Кошевого в м. Бердянську Запорізької області однією сімєю не менше пяти років до часу відкриття спадщини.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку №51 по вул. Кошевого в м. Бердянську Запорізької області в порядку спадкування за законом після смерті 13 березня 2016 року ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Крамаренко