Справа № 473/306/17
РІШЕННЯ

іменем України

"18" травня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі - Радєвій Н.В.

за участю позивача та його представника - ОСОБА_1, ОСОБА_2

представник третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В :

03.02.2017 року позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_6.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що з 2003 по 2009 роки вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем.

Мають спільну малолітнього доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її повному матеріальному утриманні.

Відповідач ОСОБА_4 протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо дитини, а саме життям доньки не цікавиться, коли вони з відповідачем розірвали шлюб, дитині було 5 років на даний час їй зараз вже 12 років, за весь цей час роздільного проживання відповідач не телефонував, не виявляв жодної ініціативи та бажання спілкуватися з дитиною та не приймав участь у її вихованні, тобто дитина фактично не знає батька не має до нього ніяких почуттів, не утримує її матеріально (не виконує судове рішення про стягнення аліментів) та взагалі донька вважає батьком іншу людину. Оскільки ОСОБА_4 не виявляє жодної зацікавленості до доньки вона позбавлена будь-якої можливості виїзду за кордон для оздоровлення.

Враховуючи вказані обставини ОСОБА_1 просила позбавити відповідача батьківських прав щодо її малолітньої доньки.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору - органу опіки та піклування виконкому Вознесенської міської ради ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, вказуючи на те, що це буде відповідати інтересам дитини.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2, представника третьої особи - ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд встановив наступне.

Сторони є батьками малолітньої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її повному матеріальному утриманні.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 від 15.04.2004року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_6 та ОСОБА_1.( а.с.11).

Шлюб між сторонами було розірвано 06.11.2009року, згідно свідоцтва про розірвання шлюбу Серія НОМЕР_2 виданого Вознесенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Миколаївської області ( а.с 12).

Згідно довідки про склад сім'ї від 27.12.2016року виданої квартальним комітетом вбачається, що ОСОБА_6 проживає з матір'ю ОСОБА_1 по АДРЕСА_1

Згідно характеристики виданою директором ЗОШ № 10 від 25.08.2016року, ОСОБА_6 є ученицею 6-А класу з достатнім рівнем знань, дисциплінована та відповідальна. Мати приділяє достатньо уваги , систематично відвідує батьківські збори. Батько участі у вихованні дитини не приймає, не цікавиться її шкільним життям ( а.с.14).

Згідно довідки міністерства Внутрішніх справ Депратамент інформаційних технологій Серія НОМЕР_3 повідомляється, що ОСОБА_4 станом на 30.01.2017року є особою, яка притягувалась до кримінальної відповідальності та була засуджена( а.с15).

Відповідно до витягу з протоколу № 3 батьківських зборів 7-Акласу Вознесенської ЗОШ № 10 від 23.12.2016року повідомляється, що ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_6 учениці 7-А класу, вихованням якої не цікавиться , в її житті участі не приймає.( а.с.16).

Згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.01.2010року з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 в розмірі ? частини ( а.с17-18).

Згідно довідки Територіального управління юстиції Вознесенського міськрайонного ВДВС № 11454 від 20.11.2016року повідомляється, що ОСОБА_1 за період з 01.05.2016року по 31.10.2016року аліменти не отримувала.( а.с19-20).

Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що ОСОБА_4 є дієздатною та працездатною особою.

Разом з тим, як вбачається з пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, ОСОБА_4 протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо дитини, а саме без поважних причин не підтримує жодних зв'язків з неповнолітньою (яка має незадовільний стан здоров'я, періодично потребує лікування), в тому числі не спілкується, не займається вихованням, не піклується про стан здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не утримує її матеріально (не виконує судове рішення про стягнення аліментів).

В матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують поважність причин невиконання відповідачем батьківських обов'язків в минулому та докази, що свідчать про його бажання виконувати ці обов'язки в майбутньому.

Опитана в судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_6 висловила думку про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно нього. При цьому пояснила, що протягом останніх років батько не підтримував з нею жодних зв'язків, не цікавився її життям та не утримував матеріально. Таку поведінку батька вважає неприпустимою.

Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, забезпечити здобуття нею освіти, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні матеріально утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Аналогічно статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

За встановлених в судовому засіданні обставин, приймаючи до уваги думку неповнолітньої ОСОБА_6 та письмовий висновок органу опіки та піклування виконкому Вознесенської міської ради Миколаївської області від 18.05.2017 року № 996/01/0102/20, суд вважає доцільним позбавити ОСОБА_4 батьківських прав щодо дитини, оскільки це буде відповідати інтересам останньої.

З врахуванням положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки також підлягають стягненню 640 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Вознесенської міської ради Миколаївської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно його доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Висоцька Г.А.