Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

20 лютого 2017 р. м. Словянськ

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Сидоренко І.О.

при секретарі - Рудь Т.В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на час навчання,

В С Т А Н О В И В:

До Словянського міськрайонного суду надійшла позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на період навчання. Дана позовна заява обґрунтована тим, що позивач є сином відповідача та навчається в Словянському енергобудівному технікумі. Період навчання з 01 жовтня 2014 року по 30 червня 2018 року. Позивач зареєстрований та постійно проживає з матірю та фактично знаходиться на її утриманні, однак розмір доходів матері не задовольняє в повному обсязі його матеріальних потреб.

Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх сина, дочку, що продовжують навчання та в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки має постійне місце роботи, працює водієм пожежної частини у м. Словянську та регулярно отримує заробітну плату.

Просить суд стягнути з ОСОБА_4 на його користь аліменти в розмірі ? частини від всіх видів заробітку щомісячно на весь час його навчання, тобто до 30 червня 2018 року.

Представником відповідача надано суду заперечення на позов, яке обґрунтовано тим, що відповідно до Рішення Словянського міськрайонного суду від 13 січня 2017 року з відповідача стягнуті аліменти. Представник позивача ОСОБА_1 по даній справі була визнана третьою особою, приймала участь у всіх судових засіданнях, отримала рішення суду, однак його не оскаржувала. Крім того, при досягненні позивачем вісімнадцятирічного віку, останній з позовом про стягнення аліментів не звертався, оскільки його влаштовувало стягнення 50% заробітної плати відповідача. Відповідач ОСОБА_4 при офіційному працевлаштуванні та наявності стабільного заробітку від аліментних зобовязань не ухилявся, що поставило його сім»ю в скрутне матеріальне становище. Суд в своєму рішенні від 13.01.2017 року прийняв до уваги інтереси позивача по даній справі та стягнув на його користь в з відповідача аліменти в розмірі ? частини від заробітку. Вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки відповідач позбавлений можливості нести додаткові розходи по аліментним вимогам. В задоволенні позову просить відмовити повністю.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу без його участі за участю його представника ОСОБА_1, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_5 підтримала, просила їх задовольнити, надала пояснення, в яких зазначила, що вона є матір»ю позивача, позивач в теперішній час продовжує навчання перебуває на її утриманні. Відповідач офіційно працевлаштований та має можливість надавати матеріальну допомогу. Крім того, пояснила, що відповідач має заборгованість по аліментам на її користь на утримання сина, яка утворилася до досягнення сином вісімнадцятирічного віку та яка в теперішній час стягується з заробітної плати відповідача. Однак, вважає, що дана обставина, не може перешкодити стягненню аліментів на користь позивача на період його навчання.

Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, за участю його представника ОСОБА_2 Позовні вимоги ОСОБА_3 вважає необґрунтованими.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні надав пояснення, аналогічні обґрунтуванню письмового заперечення, наполягав на тому, що не зважаючи на те, що відповідач офіційно працює, надавити матеріальну допомогу ОСОБА_3 він не має можливості.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі Свідоцтвом про народження серії І-НО № 045965, виданого Олександрівською сільською радою Словянського району позивач ОСОБА_3 є сином відповідача ОСОБА_4 та ОСОБА_1.

ОСОБА_3 навчається на третьому курсі Словянського енергобудівного технікуму з 01.10.2014 року по 30.06.2018 року. що підтверджується відповідною довідкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з вимогами ч. 1ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в статті 182 цього Кодексу.

Статтею 182 Сімейного Кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Проаналізувавши вищенаведені законодавчі приписи, що регулюють виникли між сторонами правовідносини, суд доходить до висновку, що обовязковою умовою для стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, є наявність у платника аліментів можливості надавати допомогу.

Аналогічні розяснення надав Пленум Верховного Суду України в п. 20 своєї Постанови № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де зазначено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форм навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

В судовому засіданні встановлено, що Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 13 січня 2017 року з відповідача ОСОБА_4 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Крім того, згідно з довідкою Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби № 6-2584 від 05.01.2017 року на виконанні у відділі знаходиться виконавче провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, 05.10.1998 року у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заборгованість за весь період сплати аліментів на день повноліття дитини, а саме на 05.10.2016 року, становить 32441,52 грн.

Сторонами не надано належного та допустимого доказу на підтвердження тієї обставини, що відповідач працює водієм пожежної частини у м. Словянську та регулярно отримує заробітну плату. Однак дана обставина сторонами визнається, у звязку з чим, виходячи з вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України, суд вважає за можливе прийняти дану обставину до уваги.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований та регулярно отримує заробітну плату, має заборгованість по аліментам на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 (позивача по даній справі) в розмірі 32441,52 грн., має трьох малолітніх дітей, на утримання яких Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 13 січня 2017 року зобовязаний сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку.

Приймаючи до уваги, що відповідач має постійне місце роботи, суд не може погодитись з ствердженням представника відповідача щодо того, що ОСОБА_4 не має можливості надавати позивачу матеріальну допомогу. Однак, при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд приймає до уваги вищенаведені обставини, які впливають на матеріальне становище відповідача, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь відповідача аліменти в розмірі 1/10 частини від всіх видів його доходу (заробітку) на весь час навчання позивача.

Суд вважає, що таке стягнення не може суттєво погіршити матеріальне становище платника аліментів, оскільки законодавчо встановлені обмеження щодо максимального розміру загальних відрахувань з заробітної плати боржника. Дані обмеження визначені в ч. 3 ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», в якій зазначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами, окрім відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За звернення до суду з даним позовом стягується судовий збір в розмірі 640,00 грн., який підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 199 200 СК України, п. 20 Постанови № 3 Пленуму «Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» ст. 61, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на час навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_8 аліменти на у розмірі 1/10 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 17 січня 2017 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання в учбовому закладі, тобто до 30 червня 2018 року, але не довше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: Донецька область,

Словянський район, с. Троїцьке, вул. Тургенєва, 15, фактично проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь

держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. на рахунок 0075, отримувач УДКС у м. Слов'янську (м. Слов'янськ), ЄРДПОУ суду 26503448, ЄРДПОУ банку 37803368, банк отримувача ГУДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, код платежу 22030001.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлений 23 лютого 2017 року.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_10