Справа № 476/111/17
Провадження№ 2/476/65/2017
У Х В А Л А

21.02.2017 року суддя Єланецького районного суду Миколаївської області Чернякова Н.В. розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И Л А :

17.02.2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приват Банк" звернулося в суд з заявою про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ПАТ КБ "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В позовній заяві позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 14509,89 грн. за кредитним договором б/н від 15.12.2010 року, яка складається: 6703,02 грн. - тіла кредиту, 4626,02 грн. - нарахованих процентів за користування кредитом, 1463,71 грн. - нарахованої пені, 550,00 грн. - нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., 500 грн. - штрафу (фіксована складова), 667,14 грн. штрафу (процентна складова) та стягнення судових витрат при зверненні до суду в розмірі 1600,00 грн.

Разом з позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій ПАТ КБ "Приват Банк" просив з метою забезпечення позову накласти арешт на земельну ділянку площею 14,5 га, кадастровий номер: :01:000:0283, що розташована за адресою: Миколаївська область Єланецький район Маложенівська сільська рада, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Дослідивши матеріали справи приходжу до слідуючого висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Верховний Суд України в Постанові Пленуму від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" зазначає, що клопотання про забезпечення позову повинно бути вмотивованим і обґрунтованим доказами наявності реальних загроз чи утруднень майбутнього виконання рішення суду, співмірністю заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, їх відповідність предмету позовної вимоги, відсутністю порушень прав третіх осіб заходами забезпечення позову.

Враховуючи викладене та суть позовних вимог, зважаючи на те, що позивач порушуючи питання про накладення арешту на майно шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, не надав суду будь-яких доказів вартості майна, не обґрунтував необхідність застосування вибраного виду забезпечення позову, та співмірності виду забезпечення позову позовним вимогам, оскільки така невизначеність може призвести до порушення прав третіх осіб: власників, співвласників, володільців, обтяжувачів, що призведе до негативних цивільно-правових наслідків, обмеженню прав і свобод інших осіб.

В тому числі доказів того, що невжиття заходів по забезпеченню позову, може призвести до ускладнення виконання рішення суду, не надав підтвердження наміру відповідача навмисно ухилитися від виконання рішення суду, у зв'язку з чим не навів достатніх підстав для необхідності застосування забезпечення позову.

З огляду на викладене вважаю, що вимога про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Одночасно роз'яснюю, що вказана відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.151-153, 210 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" про забезпечення позову по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В. Чернякова