Номер провадження: 22-ц/785/1660/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Цихиселі Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу, позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року,

встановила:

У серпні 2016 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив: 1) розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 142; 2) стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 459,40 грн., сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 368,40 грн., сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 368,40 грн., щомісячно, з дня подання позову і до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 11.10.2016 р. позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 залишено без розгляду в частині вимог про стягнення аліментів.

Вимоги про розірвання шлюбу ОСОБА_4 обґрунтовував тим, що 19.11.2011 р. з відповідачкою було зареєстровано шлюб, від якого народилося троє дітей: - донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1; - син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2; - син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Дружина та діти проживають разом з ним в одному житловому будинку, який він утримує. Він працює у філії «Інфоксводоканал» отримує гідну заробітну плату. Відповідачка не працює.

Подальше спільне проживання однією сімєю неможливе, оскільки у них зовсім різні погляди на сімейне життя, відсутнє взаємне порозуміння, між ними постійно виникають сварки, що приводить до порушення душевного та психічного стану як їх, так і дітей. Вони вже розлучалися у 2005 р. і знову одружувалися, але намагання зберегти сімю ні до чого не привели. Спільного господарства вони не ведуть, як чоловік та жінка не проживають. Подальше спільне проживання, збереження шлюбу є неможливим, суперечить як його з відповідачкою інтересам, так і інтересам дітей.

У вересні 2016 р., не визнавши первісний позов, ОСОБА_5 звернулася до суду з вищезазначеним зустрічним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти: 1) на її утримання у розмірі 500,00 грн. щомісяця, до досягнення найменшим сином ОСОБА_9 трирічного віку; 2) на утримання доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісяця до досягнення донькою Дарєю 18 років, після чого у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісяця до досягнення сином ОСОБА_10 18 років, після чого у розмірі ? частини заробітку (доходу) до досягнення сином ОСОБА_9 18 років.

Зустрічні вимоги ОСОБА_5 обґрунтовувала тим, що вона згодна на розірвання шлюбу. Разом з тим, вона утримує дітей за рахунок коштів, які отримує від держави як мати, яка народила третю дитину. На утримання її та дітей ОСОБА_4 не надає матеріальної допомоги. Сплачувати аліменти ОСОБА_4 спроможний, оскільки працює, отримує заробітну плату в розмірі більше 3 000,00 грн.. У вільний час він виконує роботу по людям, отримуючи додатковий дохід.

ОСОБА_4 та його представник у судовому засіданні первісні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити їх за вказаних у позові підстав. Проти задоволення зустрічного позову заперечували.

ОСОБА_5 та її представник у судовому засіданні підтримали вимоги зустрічного позову, просили задовольнити їх за вказаних у зустрічного позові підстав. Позовні вимоги ОСОБА_4 про розірвання шлюбу визнали.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 11.10.2016 р. позов ОСОБА_4 про розірвання шлюбу задоволено.

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зареєстрований 19.11.2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Біляївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 142, розірвано.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 про стягнення аліментів відмовлено у повному обсязі.

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні її вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання її та дітей. Просить рішення суду першої інстанції в цій частині скасувати. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Посилається на те, що рішення в оскарженій частині ухвалено при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт та його представник у судовому засіданні підтримали викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги.

ОСОБА_4 у письмових запереченнях на апеляційну скаргу вважав необхідним скаргу відхилити. Рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилався на те, що відсутні підстави для стягнення аліментів на утримання дружини та дітей, оскільки діти проживають разом з ним в одному житловому будинку. Він сплачує витрати на газ, електроенергію, воду, купує продукти харчування та одяг. З боку апелянта участь в утриманні дітей є мізерною. На утримання однієї дорослої людини та трьох дітей достатньо щомісячної допомоги від держави при народженні двох дітей у розмірі - 1 935 грн., які отримує ОСОБА_5. Апелянт не надала доказів його ухилення від утримання дітей.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали викладені в письмових запереченнях на апеляційну скаргу доводи та вимоги.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції в частині розірвання шлюбу не оскаржено, а тому в цій частині в апеляційному порядку не переглядається (ч. 1 ст. 303 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Рішення суду першої інстанції в оскарженій частині зазначеним вимогам не відповідає.

Відмовляючи у стягненні аліментів на утримання матері дитини, до досягнення останньою трьохрічного віку, та трьох дітей, суд першої інстанції виходив з того, що сторони та їх діти проживають разом в одному будинку. Не встановлено факту знаходження дітей на утриманні одного з батьків (а. с. 54 56).

Колегія суддів, вважає, що погодитися з цими висновками суду не можна. Вказаних висновків суд першої інстанції дійшов при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального (ст. ст. 75, 80, 84, 180 - 183 СК України) та процесуального (ст. 10, 11, 60, 179 ЦПК України) права. Не відповідають обставинам справи висновки суду про те, що відсутні підстави для стягнення аліментів.

Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до Свідоцтв про народження (а. с. 9 11, 28 30) у колишнього подружжя народилося троє дітей: - донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1; - син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2; - син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до довідки Біляївського житлово-експлуатаційного комунального підприємства від 14.06.2016 р. (а. с. 12) сторони та їх діти проживають разом у будинку по вул. Дачна, 38 у м. Біляївка.

Згідно довідки Відділу у справах сімї, молоді та спорту Біляївської райдержадміністрації від 13.10.2015 р. (а. с. 13) сімя ОСОБА_4 є багатодітною, до складу якої входять дружина та троє дітей.

ОСОБА_5 не працює, знаходиться у відпустці по догляду наймолодшого сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення ним трирічного віку.

Відповідно до довідки Біляївського УПСЗН від 11.10.2016 р. (а. с. 61) ОСОБА_5 отримувала одноразову щомісячну грошову допомогу при народженні двох дітей у розмірі 1 935,00 грн.. У судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що після 03.12.2016 р., у звязку із досягненням середнім сином ОСОБА_10 трирічного віку, розмір вказаної допомоги буде становити 800,00 грн..

Відповідно до довідки про доходи (а. с. 15) ОСОБА_4 працює у філії «Інфоксводоканал», за грудень 2015 року травень 2016 року йому була нарахована заробітна плата в розмірі 20 991,95 грн..

Доказів знаходження на утриманні ОСОБА_4 інших непрацездатних осіб, незадовільного стану його здоровя матеріали справи не містять.

Між сторонами склалися правовідносини щодо утримання дружини у разі проживання разом з нею дитини, обовязку батька утримувати дітей.

За правилами, передбаченими ст. ст. 75, 80, 84 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально утримувати один одного.

Право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що її чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. ст. 180 - 183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, діючим законодавством передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання незалежно від того, чи працює вона та від її матеріального стану. Виникнення у неї права на утримання повязується лише з однією умовою відповідним матеріальним станом чоловіка-батька дитини. Право на утримання у дружини-матері існує паралельно із правом дитини на утримання від батька і не залежить від нього.

Враховуючи наявні у справі і надані сторонами докази щодо їх матеріального стану тощо, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_4 спроможний сплачувати аліменти на утримання матері його дітей.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини та дітей, колегія суддів враховує, що ОСОБА_4 є працездатним, має постійну роботу, отримує заробітну плату, розмір отримуваної заробітної платні, відсутність доказів знаходження на його утриманні непрацездатних батьків, інших осіб, відсутність доказів про його незадовільний стан здоровя.

Виходячи з встановлених обставин по справі, підвищення мінімальної заробітної плати з 01.01.2017 р. до 3 200,00 грн., розміру прожиткового мінімуму з 01.01.2017 р. для дітей до 6 років 1 355 грн., для дітей від 6 до 18 років 1 600 грн., колегія суддів вважає, що розмір аліментів на утримання ОСОБА_5, колишньої дружини та матері трьох дітей відповідача, необхідно визначити у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн..

Аліменти на утримання доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, необхідно визначити наступним чином.

У розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19.09.2016 р. і до досягнення найстаршою донькою Дарєю повноліття, тобто до 28.06.2021 р..

Після досягнення донькою Дарєю повноліття, тобто з 29.06.2021 р., визначити аліменти на утримання синів - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 2/9 часток від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_10 повноліття, тобто до 03.12.2031 р..

Після досягнення сином ОСОБА_10 повноліття, тобто з 04.12.2031 р., визначити розмір аліментів на сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/9 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_9 повноліття, тобто - до 06 серпня 2033 року.

При цьому колегія суддів приймає до уваги, що фактично вказаний розмір аліментів на дітей разом з аліментами на утримання дружини та державною допомого при народженні дитини у розрахунку на одну дитину є меншим прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Щодо заперечень ОСОБА_4 про відсутність підстав для стягнення аліментів, оскільки колишня дружина та діти проживають разом з ним, у належному йому будинку, за утримання якого він несе витрати, він купує одяг та продукти харчування, колегія суддів зазначає наступне.

ОСОБА_5 має право на аліменти до досягнення дитиною трьох років, оскільки найменший син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживає з нею. Право матері на ці аліменти не залежить від її матеріального становища, проживання у будинку ОСОБА_4 (ст. 84 СК України).

Сам факт спільного проживання батьків та дітей в одному будинку не свідчить про виконання батьком обовязків з утримання дітей.

Матеріали справи містять докази тільки сплати ОСОБА_4 за електроенергію, газ та воду (а. с. 42 51 зворотня сторона). ОСОБА_4 не спростував доводи ОСОБА_5 про те, що продукти харчування, одяг тощо для дітей купує вона, готує їжу, доглядає дітей вона. Матеріали справи не містять доказів, що батько надає матеріальну допомогу з першочергових та інших витрат на трьох дітей. Крім того, звертаючись з первісним позовом ОСОБА_4 спочатку також вважав, що на утримання дітей необхідно стягувати аліменти.

Таким чином, доводи апелянтки про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_4 аліментів на її та дітей утримання є частково обґрунтованими. Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Оскільки висновки суду не відповідають встановленим по справі обставинам, суд першої інстанції допустився порушень норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині відмови у стягненні аліментів на утримання матері та дітей, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню. Необхідно ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19 вересня 2016 року і до досягнення найстаршою донькою Дарєю повноліття, тобто до 28 червня 2021 року.

Після досягнення донькою Дарєю повноліття, тобто з 29 червня 2021 року, визначити аліменти на утримання синів - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, та - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 2/9 часток від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_10 повноліття, тобто до 03 грудня 2031 року.

Після досягнення сином ОСОБА_10 повноліття, тобто з 04 грудня 2031 року, визначити розмір аліментів на сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/9 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_9 повноліття, тобто - до 06 серпня 2033 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на її утримання у грошовій формі у розмірі 500,00 грн. щомісяця, починаючи з 19 вересня 2016 року і до досягнення сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, трьох років, тобто до 06 серпня 2018 року.

В решті рішення необхідно залишити без змін.

Згідно із ст. ст. 79, 88 ЦПК України необхідно стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судовий збір у сумі 1 157,52 грн. = 551,20 грн. (1-а інстанція) + 606,32 грн. (2-а інстанція).

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 11 жовтня 2016 року в частині відмови у стягненні аліментів - скасувати. Ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, номер картки фізичної особи-платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, номер картки фізичної особи-платника податків НОМЕР_2, аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 19 вересня 2016 року і до досягнення найстаршою донькою Дарєю повноліття, тобто до 28 червня 2021 року.

Після досягнення донькою Дарєю повноліття, тобто з 29 червня 2021 року, визначити аліменти на утримання синів - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, та - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 2/9 часток від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_10 повноліття, тобто до 03 грудня 2031 року.

Після досягнення сином ОСОБА_10 повноліття, тобто з 04 грудня 2031 року, визначити розмір аліментів на сина - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/9 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином ОСОБА_9 повноліття, тобто - до 06 серпня 2033 року.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, номер картки фізичної особи-платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, номер картки фізичної особи-платника податків НОМЕР_2, аліменти на її утримання у грошовій формі у розмірі 500 (пятсот) грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з 19 вересня 2016 року і до досягнення сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, трьох років, тобто до 06 серпня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, номер картки фізичної особи-платника податків НОМЕР_1, в дохід держави судовий збір у сумі 1 157 (одна тисяча сто пятдесят сім) грн. 52 коп..

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. П. Гайворонський

ОСОБА_3