У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Ткачука О.С. Гримич М.К., Кафідової О.В., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживача банківських послуг та стягнення грошових сум за банківськими вкладами, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно на його користь грошові кошти у розмірі 1103766,81 грн за договорами банківських вкладів.

Позов мотивовано тим, що відповідно до договорів банківських вкладів (депозитів) позивач передав публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк», банк) грошові кошти на зберігання з визначеним строком повернення. 9 квітня 2014 року ОСОБА_6 звернувся до банку стосовно видачі готівкою коштів, на що отримав відповідь про неможливість задоволення його вимог у зв'язку з тим, що депозити було оформлено на території Автономної Республіки Крим, яку було окуповано Російською Федерацією, внаслідок чого банком було призупинено обслуговування клієнтів та роботу відділень Кримського ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк». Вимоги до ПАТ «Акцент-Банк» виникають як до поручителя ПАТ КБ «ПриватБанк».

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 відповідно до укладеного договору депозиту №SAMDNWFD900 від 23 жовтня 2013 року суму банківського вкладу у розмірі 3000 доларів США, що в еквіваленті складає - 40 290 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 суму відсотків нарахованих, відповідно до укладеного договору депозиту №SAMDNWFD900, від 23 жовтня 2013 року, в сумі 87,50 доларів США, що в еквіваленті складає - 1 175,12 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 відповідно до укладеного договору депозиту №SAMDNWFD700, від 28 жовтня 2013 року суму банківського вкладу у розмірі 15000 доларів США, що в еквіваленті складає - 201 450 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 суму відсотків нарахованих, відповідно до укладеного договору депозиту № SAMDNWFD700, від 28 жовтня 2013 року, в сумі 437,50 доларів США, що в еквіваленті складає - 5 875,62 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 відповідно до укладеного договору депозиту №SAMDNWFD600, від 17 грудня 2013 року суму банківського вкладу в розмірі 5 300 доларів США, що в еквіваленті складає - 71 179 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 суму відсотків нарахованих, відповідно до укладеного договору депозиту № SAMDNWFD600, від 17 грудня 2013 року, в сумі 150,16 доларів США, що в еквіваленті складає - 2 016,73 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 відповідно до укладеного договору депозиту №SAMDNWFD100, від 21 січня 2014 року суму банківського вкладу в розмірі 5 000 доларів США, що в еквіваленті складає - 67 150 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 суму відсотків нарахованих, відповідно до укладеного договору депозиту №SAMDNWFD100, від 21 січня 2014 року, в сумі 93,75 доларів США, що в еквіваленті складає - 1 259,06 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 відповідно до укладеного договору депозиту №SAMDNWFD500, від 3 лютого 2014 року суму банківського вкладу в розмірі 30 000 доларів США, що в еквіваленті складає - 402 900 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 суму відсотків нарахованих, відповідно до укладеного договору депозиту №SAMDNWFD500 від 3 лютого 2014 року в сумі 325 доларів США, що в еквіваленті складає - 4 364,75 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 відповідно до укладеного договору депозиту №SAMDNWFD200 від 25 січня 2014 року суму банківського вкладу у розмірі 5 375,52 доларів США, що в еквіваленті складає - 72 193,23 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 суму відсотків нарахованих, відповідно до укладеного договору депозиту №SAMDNWFD200 від 25 січня 2014 року в сумі 67,18 доларів США, що в еквіваленті складає - 902,22 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 відповідно до укладеного договору депозиту №SAMDN3075 від 5 лютого 2014 року суму банківського вкладу в розмірі 2 592,64 доларів США, що в еквіваленті складає - 34 819,15 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 суму відсотків нарахованих, відповідно до укладеного договору депозиту №SAMDN3075 від 5 лютого 2014 року в сумі 38,88 доларів США, що в еквіваленті складає - 522,15 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 відповідно до укладеного договору депозиту №SAMDN3732 від 5 лютого 2014 року суму банківського вкладу в розмірі 2 801,86 доларів США, що в еквіваленті складає - 37 628, 97 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 суму відсотків нарахованих, відповідно до укладеного договору депозиту №SAMDN3732 від 5 лютого 2014 року в сумі 42,02 доларів США, що в еквіваленті складає - 564,32 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 відповідно до укладеного договору депозиту №SAMDN3693, від 5 лютого 2014 року суму банківського вкладу в розмірі 2 795,74 доларів США, що в еквіваленті складає - 37 542,22 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 суму відсотків нарахованих, відповідно до укладеного договору депозиту №SAMDN3693 від 5 лютого 2014 року в сумі 41,92 доларів США, що в еквіваленті складає - 562,98 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 відповідно до укладеного договору депозиту №SAMDN3638 від 5 лютого 2014 року суму банківського вкладу в розмірі 3 915,75 доларів США, що в еквіваленті складає - 52 588,52 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 суму відсотків нарахованих, відповідно до укладеного договору депозиту №SAMDN3638 від 5 лютого 2014 року, в сумі 58,73 доларів США, що в еквіваленті складає - 788,82 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 відповідно до укладеного договору депозиту №SAMDNWFD500 від 25 січня 2014 року суму банківського вкладу в розмірі 5 000 доларів США, що в еквіваленті складає - 67150 грн. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_6 суму відсотків нарахованих, відповідно до укладеного договору депозиту №SAMDNWFD500 від 25 січня 2014 року, в сумі 62,50 доларів США, що в еквіваленті складає - 839,37 грн. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 3 лютого 2016 року рішення районного суду скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати із залишенням в силі рішення місцевого суду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» були укладені депозитні договори, за якими ОСОБА_6 передав банку кошти на загальну суму 80 781,51 доларів США, що станом на 19 вересня 2014 року за офіційним курсом Національного банку України складає 1 084 895,67 грн. Банк в односторонньому порядку порушив зобов'язання за договором вкладу та не повернув кошти у визначений договорами строку разом з відсотками, що є підставою для їх стягнення в судовому порядку.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем не надано належні та допустимі докази на підтвердження відкриття депозитних рахунків, внесення грошових коштів на рахунки та знаходження спірних грошових сум на них. Надана ксерокопія довідки Кримського регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк» від 12 травня 2014 року № 1003042, виготовлена Операційним центром NPS, та підписана начальником департаменту з координації роботи з клієнтами Кримського РУ ОСОБА_7, підпис якого завірений малою печаткою банку, не є належним та допустимим доказом, який би підтверджував розмір вкладу, заборгованість за вкладом та відсотках. Ксерокопія даної довідки не містить повні дані щодо номеру рахунку та номеру вкладу. Крім того, зазначені довідки виготовлені 12 травня 2014 року, при тому, що згідно нормативних актів Національного банку України з 6 травня 2014 року діяльність Кримського регіонального управління ПАТ КБ «ПриватБанк» була припинена. Заява про можливість переведення депозиту з АР Крим до м. Києва та про видачу готівки за довіреністю не є вимогою про розірвання договорів.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Вказані висновки апеляційного суду відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Судом першої інстанції встановлено, що 23 жовтня 2013 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір депозиту, відповідно до умов якого банку передано грошові кошти в розмірі 3 000 доларів США, строком на 6 місяців, під 7% річних для розміщення їх на депозитному вкладі.

28 жовтня 2013 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір депозиту, відповідно до умов якого банку передано грошові кошти в розмірі 15 000 доларів США, строком на 6 місяців, під 7% річних для розміщення їх на депозитному вкладі.

17 грудня 2013 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір депозиту, відповідно до умов якого банку передано грошові кошти в розмірі 5 300 доларів США, строком на 6 місяців, під 8,5 % річних для розміщення їх на депозитному вкладі.

25 січня 2014 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір депозиту, відповідно до умов якого банку передано грошові кошти в розмірі 5 000 доларів США, строком на 3 місяці, під 7,5 % річних для розміщення їх на депозитному вкладі.

25 січня 2014 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір депозиту, відповідно до умов якого банку передано грошові кошти в розмірі 5 375,52 доларів США, строком на 3 місяці, під 7,5 % річних для розміщення їх на депозитному вкладі.

25 січня 2014 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір депозиту, відповідно до умов якого я передав банкові грошові кошти в розмірі 5 000 доларів США, строком на 3 місяці, під 7,5 % річних для розміщення їх на депозитному вкладі.

3 лютого 2014 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір депозиту, відповідно до умов якого банку передано грошові кошти в розмірі 30 000 доларів США, строком на 1 місяці, під 6,5 % річних для розміщення їх на депозитному вкладі.

5 лютого 2014 року між позивачем та ПАТ КБ «Приват Банк» укладено договір депозиту, відповідно до умов якого банку передано грошові кошти в розмірі 2 592,64 доларів США, строком на 366 днів, під 9% річних для розміщення їх на депозитному вкладі.

5 лютого 2014 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір депозиту, відповідно до умов якого банку передано грошові кошти в розмірі 2 801,86 доларів США, строком на 366 днів, під 9% річних для розміщення їх на депозитному вкладі.

5 лютого 2014 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір депозиту, відповідно до умов якого банку передано грошові кошти в розмірі 2 795,74 доларів США, строком на 366 днів, під 9% річних для розміщення їх на депозитному вкладі.

5 лютого 2014 року між позивачем та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено договір депозиту, відповідно до умов якого банку передано грошові кошти в розмірі 3 915,75 доларів США, строком на 366 днів, під 9% річних для розміщення їх на депозитному вкладі.

ОСОБА_6 передав банку кошти на загальну суму - 80 781, 51 доларів США, що,з урахуванням курсу долара США до національної валюти України станом на 19 вересня 2014 року складає 1 084 895,67 грн.

9 квітня 2014 року ОСОБА_6 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» стосовно видачі готівкою коштів, на що отримав відповідь про неможливість задоволення його вимог у зв'язку з тим, що депозити було оформлено на території Автономної Республіки Крим, яку було окуповано Російською Федерацією, внаслідок чого банком було призупинено обслуговування клієнтів та роботу відділень Кримського ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони(вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

З огляду на визначення договору банківського вкладу, що закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Положення ст. 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору. Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Згідно з п. 1.4 Положення залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до положень Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України

від 12 листопада 2003 року № 492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (п. 1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (п. 1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (п. 1.10 Інструкції).

Пункт 10.1 Інструкції № 492 передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред'явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунку кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Згідно з п. 8 глави 2 «Приймання банком готівки» розділу ІІІ «Касові операції банків з клієнтами» Інструкції № 337, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, після завершення приймання готівки клієнту видається квитанція (другий примірник прибуткового касового документа) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Аналіз зазначених норм матеріального права дозволяє дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Дана правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові №6-118цс14від 29 жовтня 2014 року, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Виходячи із положень ст. ст. 57-64 ЦПК України, належними письмовими доказами є будь-які документи, що містять фактичні дані, які містять інформацію щодо предмета доказування, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, при цьому письмові докази подаються в оригіналі.

Позивач на підтвердження укладення між сторонами договору банківського вкладу надав лише копію договорів.

Вирішуючи даний спір, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що надана ксерокопія довідки Кримського регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк» від 12 травня 2014 року № 1003042, виготовлена Операційним центром NPS, та підписана начальником департаменту з координації роботи з клієнтами Кримського РУ ОСОБА_7,підпис якого завірений малою печаткою банку, не є належним та допустимим доказом, який би підтверджував розмір вкладу, заборгованість за вкладом та відсотках на даний час. Вказана ксерокопія довідки не містить повних даних щодо номеру рахунку та номеру вкладу.

Крім того, зазначені довідки виготовлені 12 травня 2014 року, в той час як, згідно нормативних актів Національного банку України з 6 травня 2014 року, діяльність Кримського регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк» припинена.

Апеляційний суд правильно виходив з того, що в силу вимог ст. 10 ЦПК України позивач мав довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 цього ж Кодексу, обставини, якими обґрунтовував вимоги заявленого позову.

Разом з тим, належні та допустимі докази, які б підтверджували факт наявності на даний час між позивачем і банком правовідносини щодо банківського вкладу, і позивачем внесені грошові суми на зазначені ним рахунки матеріали справи не містять.

Оригінали договорів, квитанцій або іншого документа, на підтвердження того факту, що між позивачем і банком існують правовідносини щодо банківського вкладу та наявність на час звернення до суду грошових сум на рахунках позивача, відкритих на підставі зазначених позивачем договорів, не надані суду першої та апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд, перевіривши зібрані у справі докази, на які посилалися сторони на підтвердження своїх вимог і заперечень дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позову та відсутність правових підстав для його задоволення.

При встановлені фактичних обставин справи судом апеляційної інстанції не було порушено норми процесуального права, а при ухваленні судового рішення правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення. При вирішенні даної справи апеляційним судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, відповідно до ст. 337 ЦПК України касаційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук
суддіМ.К. Гримич
О.В. Кафідова
О.В. Умнова
І.М. Фаловська