Справа № 709/722/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Синецької Л.А., за участі секретаря - Данілової О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Чорнобай цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Чорнобаївського районного суду з указаним позовом, зазначаючи, що 08 червня 2004 року помер її батько ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2.

03 червня 2004 року він склав заповіт, яким заповів свій будинок і присадибну земельну ділянку по вул. Гагаріна, 2 в с. Старий Коврай своїй онуці, дочці позивачки відповідачці ОСОБА_2 (до одруження і на період складання заповіту - її прізвище було ОСОБА_1 ). Але ОСОБА_2 подала в Чорнобаївську державну нотаріальну контору заяву про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_3 В той час позивачка подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом свого померлого батька ОСОБА_3

Рішенням Чорнобаївського районного суду від 20 січня 2017 року було визнано за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на будинок з надвірними спорудами її померлого батька в с. Старий Коврай по вул. Гагаріна, 2. Цим рішенням підтверджено, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 (до реєстрації шлюбу ОСОБА_1) від прийняття спадщини відмовилася.

ОСОБА_3 ще при житті розпочав приватизацію земельної ділянки, на якій знаходився його будинок. Рішенням Староковрайської сільської ради № 3-XXII від 24 травня 1995 року передано йому у приватну власність безоплатно земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,27 га ( при переобмірі фактично - 0,29 га) в с. Старий Коврай по вул. Гагаріна,2. Право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки входить в склад спадщини померлого батька позивачки і вона на нього претендує, як його спадкоємець за законом першої черги, що прийняв його спадщину.

Але вона не може в позасудовому порядку оформити свої права на вказану земельну ділянку, тому просить визнати за нею право в порядку спадкування за законом на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в с. Старий Коврай, по вул. Гагаріна, 2 площею 0,29 га, яка була передана її померлому 08 червня 2004 року батькові ОСОБА_3 у приватну власність згідно з рішенням Староковрайської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 3-XXII від 24 травня 1995 року для отримання на її імя правовстановлюючого документу про право власності на дану земельну ділянку, розглянувши справу без її участі.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала, просила слухати справу без її участі.

Судом встановлено такі обставини справи.

08 червня 2004 року помер батько позивачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який постійно проживав в ІНФОРМАЦІЯ_2.

03 червня 2004 року він склав заповіт, посвідчений в Староковрайській сільській раді по реєстру № 84, яким заповів свій будинок і свою присадибну земельну ділянку в с. Старий Коврай по вул. Гагаріна, 2 своїй онуці, дочці позивачці ОСОБА_2 (до одруження і на період складання заповіту її прізвище було ОСОБА_1).

ОСОБА_2 подала в Чорнобаївську державну нотаріальну контору заяву про відмову від прийняття спадщини ОСОБА_3, а позивачка подала заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини за законом свого померлого батька.

Рішенням Чорнобаївського районного суду від 20 січня 2017 року було визнано за паозивачкою право власності в порядку спадкування за законом на будинок з надвірними спорудами її померлого батька в с. Старий Коврай по вул. Гагаріна, 2. Цим рішенням підтверджено, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 (до реєстрації шлюбу ОСОБА_1) від прийняття спадщини відмовилася.

Згідно зі ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, в який беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

ОСОБА_3 ще при житті розпочав приватизацію земельної ділянки, на якій знаходився його будинок і рішенням Староковрайської сільської ради № 3-XXII від 24 травня 1995 року передано йому у приватну власність безоплатно земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,27 га ( при переобмірі фактично - 0,29 га) в с. Старий Коврай по вул. Гагаріна, 2.

Згідно з п. 1 Декрету КМ України від 26 грудня 1992 року сільські, селищні, міські ради народних депутатів зобовязані забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам країни у приватну власність земельних ділянок наданим їм для ведення особистого підсобного господарства.

Згідно з п. 3 вказаного Декрету право приватної власності громадян на земельні ділянки переданих їм для цілей передбачених ст. 1 цього Декрету посвідчується відповідною Радою народних депутатів.

Згідно п. 6 вказаного Декрету зупиняється дія частини другої статті 17 і статті 23 Земельного кодексу України щодо власників земельних ділянок, визначених ст. 1 цього Декрету.

В п. 3,5 листа Вищого Спеціалізованого Суду України № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року вказано, що на підставі абз. 2 п.1 розділу X "Перехідні положення" Земельного кодексу рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року №139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (п.1 розділі X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року №509-VI).

Таким чином право на завершення приватизації вказаної земельної ділянки входить в склад спадщини померлого батька позивачки і вона на нього претендує, як його спадкоємець за законом першої черги, що прийняв його спадщину.

Але вона не може в позасудовому порядку оформити свої права на вказану земельну ділянку, тому звернулась до суду з цим позовом.

Позовні вимоги і викладені обставини підтверджуються паспортними даними позивачки, свідоцтвами про народження, одруження та смерть, заповітом, витягом з державного реєстру речових прав про реєстрацію права власності на будинок, рішенням Чорнобаївського районного суду від 20 січня 2017 року (справа № 709/2396/16-ц), рішенням Староковрайської сільської ради № 3-ХХІІ від 24 травня 1995 року, довідками Староковрайської сільської ради № 208 від 30 березня 2017 року, №№ 237, 238 від 19 квітня 2017 року про постійне місце проживання померлого, склад його сім"ї, фактичний розмір присадибної земельної ділянки - 0,29 га, заявами сторін.

Згідно зі ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обовязки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 16 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає за необхідне задоволити позовні вимоги, для цього є всі підстави.

Керуючись ст.ст.1218,1261,1268,1269,1273 ЦК України, ст.ст.3,212-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителькою вул. Гагаріна, 2 с. Старий Коврай Чорнобаївського району Черкаської області, ІПН НОМЕР_1, право в порядку спадкування за законом на завершення приватизації земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства по вул. Гагаріна, 2 в с. Старий Коврай Чорнобаївського району Черкаської області площею 0,29 га, яка була передана її померлому 08 червня 2004 року батькові ОСОБА_3 у приватну власність згідно з рішенням Староковрайської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 3-XXII від 24 травня 1995 року для отримання на її імя правовстановлюючого документу про право власності на дану земельну ділянку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чорнобаївського

районного суду ОСОБА_4