Справа №442/231/17
Провадження №2/442/672/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді : Крамара О.В.

при секретарі : Малик О.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрогобицький м»ясокомбінат», треті особи: Дрогобицький міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Львівської області, Перша Дрогобицька державна нотаріальна контора про звільнення майна з під арешту-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 08 червня 2013 року помер його батько, ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть № 928.

Після смерті батька залишилось спадкове майно, що складається з земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0729 га, яка знаходиться по вул. Братів Кицилів, 3/1, у м.Дрогобич, що належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку ЯН №432059, виданого Управлінням Держкомзему у м.Дрогобичі Львівської області 14.12.2012 року, кадастровий номер :01:060:0225 та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою знаходиться по вул. Братів Кицилів, 3/1, у м.Дрогобич, загальною площею 176 кв.м., житловою - 63,1 кв.м., який належав померлому на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого Другою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою 19.05.1971 року за реєстром №4138; Акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 22.04.1980 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №268 від 15.05.1980 року. Право власності на зазначений вище житловий будинок зареєстровано у Дрогобицькому міжміському бюро технічної інвентаризації 04.06.1980 року у книзі №31 за реєстровим №3048.

Після визначеного для прийняття спадщини строку, його мама звернулась до приватного нотаріуса, ОСОБА_3, в якої була відкрита спадкова справа ОСОБА_2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

03 вересня 2014 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3 її матері було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом Серії НАВ №465862 від 03.09.2014 року на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою знаходиться по вул. Братів Кицилів, 3/1, у м.Дрогобич, загальною площею 176 кв.м., житловою- 63,1 кв.м. та Свідоцтво про право на спадщину за законом Серії НАВ №465863 від 03.09.2014 року на земельну ділянку, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0729 га, яка знаходиться по вул. Братів Кицилів, 3/1, у м.Дрогобичі, кадастровий номер :01:060:0225.

Крім зазначених свідоцтв, його матері було також надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень Серії ЕАО №451423 від 03.09.2014 року.

Згідно наданої інформації було накладено арешт нерухомого майна ОСОБА_2, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 15543870 від 03.09.2014 року, реєстраційний номер обтяження 6874981; 15543870 від 03.09.2014 року, реєстраційний номер обтяження 6875042; 15543870 від 03.09.2014 року, реєстраційний номер обтяження 6875325; 15543870 від 03.09.2014 року, реєстраційний номер обтяження 6875425; 15543870 від 03.09.2014 року, реєстраційний номер обтяження 6875947; 15543870 від 03.09.2014 року, реєстраційний номер обтяження 6875996.

При цьому, як вбачається зі змісту наданого витягу, підстава накладення арешту на земельну ділянку взагалі не зазначена (невідома, не вказана), а підставою накладення арешту на житловий будинок - повідомлення Дрогобицького мясокомбінату від 28.12.1972 року.

Дані арешти були перенесені в новий реєстр, а до 01.01.2013 року було накладено 4 арешти Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер 4241674 та 4241709 від 18.12.2006 року, реєстраційний номер 3805320 та 3805335 від 29.09.2006 року.

Вищевказані арешти не дають йому змоги вільно володіти та користуватися належним йому майном та отримати його у спадок.

На заяву про зняття арешту на майно, в звязку зі смертю боржника ОСОБА_2, його мама отримала відповідь з виконавчої служби про неможливість зняття арештів на майно, оскільки виконавчі провадження знищені за терміном їх зберігання, перевірити наявність проваджень за якими було накладено арешт на майно боржника не являється можливим.

Оскільки його право власності на даний час безпідставно обмежено шляхом заборони на розпорядження своїм майном та накладенням арешту, і він не може отримати дане майно у спадок, а підстави для даних обмежень відсутні, то вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Сторони в судове засідання не з»явилися, однак від них поступили письмові клопотання про розгляд справи без їх участі.

Оскільки сторони в судове засідання не з?явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України - не здійснюється.

Беручи до уваги клопотання сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Матеріалами справи встановлено, що 08 червня 2013 року помер ОСОБА_2, який являвся батьком ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_2 залишилось спадкове майно, що складається з земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0729 га, яка знаходиться по вул. Братів Кицилів, 3/1, у м.Дрогобич, що належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку ЯН №432059, виданого Управлінням Держкомзему у м.Дрогобичі Львівської області 14.12.2012 року, кадастровий номер :01:060:0225 та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою вул.Братів Кицилів, 3/1, у м.Дрогобич, загальною площею 176 кв.м., житловою - 63,1 кв.м., який належав померлому на підставі Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого Другою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою 19.05.1971 року за реєстром №4138; Акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 22.04.1980 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Дрогобицької міської ради №268 від 15.05.1980 року. Право власності на зазначений вище житловий будинок зареєстровано у Дрогобицькому міжміському бюро технічної інвентаризації 04.06.1980 року у книзі №31 за реєстровим №3048.

Після визначеного для прийняття спадщини строку, мама позивача звернулась до приватного нотаріуса, ОСОБА_3, в якої була відкрита спадкова справа ОСОБА_2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

03 вересня 2014 року приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Львівської області ОСОБА_3, матері було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом Серії НАВ №465862 від 03.09.2014 року на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою знаходиться по вул. Братів Кицилів, 3/1, у м.Дрогобич, загальною площею 176 кв.м., житловою- 63,1 кв.м. та Свідоцтво про право на спадщину за законом Серії НАВ №465863 від 03.09.2014 року на земельну ділянку, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0729 га, яка знаходиться по вул. Братів Кицилів, 3/1, у м.Дрогобичі, кадастровий номер :01:060:0225.

Крім зазначених свідоцтв, матері позивача було також надано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень Серії ЕАО №451423 від 03.09.2014 року.

Згідно наданої інформації було накладено арешт нерухомого майна ОСОБА_2, Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 15543870 від 03.09.2014 року, реєстраційний номер обтяження 6874981; 15543870 від 03.09.2014 року, реєстраційний номер обтяження 6875042; 15543870 від 03.09.2014 року, реєстраційний номер обтяження 6875325; 15543870 від 03.09.2014 року, реєстраційний номер обтяження 6875425; 15543870 від 03.09.2014 року, реєстраційний номер обтяження 6875947; 15543870 від 03.09.2014 року, реєстраційний номер обтяження 6875996, із змісту наданого витягу, вбачається, що підстава накладення арешту на земельну ділянку взагалі не зазначена (невідома, не вказана), а підставою накладення арешту на житловий будинок: повідомлення Дрогобицького мясокомбінату від 28.12.1972 року.

Дані арешти були перенесені в новий реєстр, а до 01.01.2013 року було накладено 4 арешти Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер 4241674 та 4241709 від 18.12.2006 року, реєстраційний номер 3805320 та 3805335 від 29.09.2006 року.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як вбачається зі статті 1 протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», з відповідними змінами та доповненнями, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно ч.1 ст.60 вказаного Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно з розясненнями наданими в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року, приватна власність громадян, як одна з рівноправних форм власності охороняється законом, її захист здійснюється судом, шляхом розгляду справ, зокрема, за позовами: про виключення майна з опису.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що оскільки заборона на відчуження обмежує позивача у можливості реалізувати її право на спадкування, а підстави для даних обмежень відсутні, вважаю, що позовні вимоги є повністю обґрунтовані та підлягають задоволенню.

А тому на підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 57, 58, 60, 154, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Звільнити з-під арешту та зняти заборону відчуження на майно померлого ОСОБА_2, що складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул.Братів Кицилів, 3/1, у м.Дрогобичі та земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0729 га, яка знаходиться по вул.Братів Кицилів, 3/1, у м.Дрогобичі, кадастровий номер :01:060:0225, накладеного:

- Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою, назва реєстру: Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер 4241674 від 18.12.2006 року;

- Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою, назва реєстру: Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер 4241709 від 18.12.2006 року;

- Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою, назва реєстру: Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер 3805320 від 29.09.2006 року;

- Першою Дрогобицькою державною нотаріальною конторою, назва реєстру: Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер 3805335 від 29.09.2006 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті

Суддя О.В. Крамар