Справа № 736/464/17
Номер провадження 2/736/214/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2017 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді Карапути О.О.,

при секретарі Крапивній Г.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань суду у м. Корюківці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України про захист прав споживача,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про захист прав споживача, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 січня 2015 року нею укладено з ПАТ Державний ощадний банк України договір № 20368225 про відкриття поточного рахунку в національній валюті та його обслуговування. Договір набрав чинності 16.01.2015 року. Договір укладено на необмежений строк. В ПАТ Державний ощадний банк України позивачці відкрито поточний рахунок № 8225, на який було зараховано 10 грн. Протягом дії договору кошти з поточного рахунку № 20368225 не виплачувалися. Разом з тим, третій особі ОСОБА_1 було повідомлено, що оскільки протягом року не було руху коштів по рахунку, то договір припинено, а рахунок закрито.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 19.07.2016 року у цивільній справі № 736/590/16-ц, суд зобовязав Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України відновити поточний рахунок № 20368225, із зарахуванням на нього 10 грн.

В подальшому до договору від 16.01.2015 року зміни за згодою сторін не вносилися, судовим рішенням зміст договору не змінювався.

При цьому, платіжним дорученням від 26.12.2016 року № 772 Державна казначейська служба України перерахувала ОСОБА_3 на поточний рахунок № 8225 належні їй кошти на відшкодування моральної шкоди, згідно виконавчого листа, в сумі 1500 грн., проте кошти були повернуті платнику.

Листом № 20/1623 від 07.04.2017 року філія Чернігівське обласне управління АТ Ощадбанк повідомила позивача, що 30.08.2016 року рахунок № 8225 відновлено, проте 31.08.2016 року його закрито в автоматичному режимі, повторно ці дії повторювалися 02.11.2016 року та 01.12.2016 року.

24.01.2017 року банком відновлено згаданий поточний рахунок та зараховано на нього 10 грн.

Діями відповідача позивачу завдано матеріальну шкоду в сумі 1500 грн., яка полягає в неотриманні доходу перерахованого Державною казначейською службою України платіжним дорученням від 26.12.2016 року № 772 позивачу на поточний рахунок № 8225.

Між протиправними діями відповідача та матеріальною шкодою існує прямий причинно-наслідковий зв'язок, так як протиправна поведінка відповідача призвела до недоотримання позивачем коштів перерахованих Державною казначейською службою України.

У звязку з цим позивач просить стягнути з ПАТ Державний ощадний банк України на її користь 1500 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

Позивач у судове засідання не зявилася, направила до суду свого представника, у позові просила справу розглянути без її участі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, матеріали цивільної справи № 736/590/16-ц, встановив наступне.

16 січня 2015 року між ОСОБА_3 (Вноситель) та ПАТ Державний ощадний банк України (ОСОБА_4) укладено договір № 20368225 про відкриття фізичною особою на користь третьої особи поточного рахунку в національній валюті та його обслуговування (далі - Договір).

Згідно з умовами п.1.1 ОСОБА_4 приймає від Вносителя та відкриває на користь третьої особи ОСОБА_1 (Вкладник) поточний рахунок № 8225 для обліку коштів та здійснення операцій відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативних актів Національного банку України.

Згідно з п.4.3.1 ОСОБА_4 Вноситель зобовязується внести готівкою на Рахунок початковий внесок в сумі не менше 10 (десяти) гривень в день підписання Сторонами ОСОБА_4.

Відповідно до п.1.2 ОСОБА_4 якщо Вкладник письмово відмовився від грошових коштів за ОСОБА_4, Вноситель, який уклав Договір та відкрив Рахунок на користь Вкладника, має право вимагати повернення коштів готівкою або перерахування на власний рахунок в національній валюті.

Відповідно до п.2.6 ОСОБА_4 рахунок може поповнюватись додатковими внесками готівкою або безготівковим шляхом.

За положеннями п.3.1.1 ОСОБА_4 право одержати кошти з Рахунку частково або повністю та поповнювати рахунок має Вкладник.

Згідно п.3.1.5 ОСОБА_4 Вкладник також має право здійснювати операції за Рахунком, визначені чинним законодавством України.

У відповідності до п.4.2.2 ОСОБА_4 Вкладник зобовязується повідомляти ОСОБА_4 про зарахування на Рахунок коштів, які Вкладнику не належать.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 19.07.2016 року у цивільній справі № 736/590/16-ц встановлено, що 31 березня 2016 року з поточного рахунку № 8225 було списано комісійну винагороду за обслуговування неактивного поточного рахунку в сумі 10 грн., 04 квітня 2016 року рахунок було закрито.

Суд зобовязав Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України відновити поточний рахунок № 8225, із зарахуванням на нього 10 грн.

Платіжним дорученням від 26.12.2016 року № 772 Державна казначейська служба України перерахувала ОСОБА_3 на поточний рахунок № 8225 належні їй кошти на відшкодування моральної шкоди, згідно виконавчого листа виданого Печерським районним судом м. Києва у справі № 757/35810/14-ц в сумі 1500 грн.

В листі від 04.01.2017 року № 5-13/86-216 Державна казначейська служба України повідомила позивача, що нею проводилась операція щодо перерахування на користь позивача коштів згідно з виконавчим листом, виданим Печерським районним судом міста Києва по справі № 757/35810/14-ц про стягнення моральної шкоди (далі виконавчий лист суду).

У процесі проведення вищезазначених дій встановлено неможливість зарахування коштів на рахунок банку, вказаний позивачем у заяві від 04.05.2016 року, оскільки кошти повернуті АТ «Ощадбанк» у звязку з помилкою у реквізитах.

На підставі викладеного, керуючись підпунктом 2 пункту 11 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845, Казначейство повідомило позивача про відкладення безспірного списання коштів згідно з виконавчим листом суду до надання позивачем уточнених (актуальних) реквізитів банківського рахунка, на який необхідно перерахувати кошти.

Листом № 20/1623 від 07.04.2017 року філія Чернігівське обласне управління АТ Ощадбанк повідомила, що 30.08.2016 року рахунок № 8225 відновлено, проте 31.08.2016 року його закрито в автоматичному режимі, повторно його відновлено 02.11.2016 року, а 01.12.2016 року - закрито в автоматичному режимі. 24.01.2017 року банком відновлено поточний рахунок № 8225 та зараховано на нього 10 грн.

Відповідно до положень ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Разом з тим, суд вважає, що діями відповідача позивачу не було завдано майнової шкоди у розмірі 1500 грн., так як внаслідок закриття відповідачем поточного рахунку № 8225 01.12.2016 року та повернення у звязку з цим Державній казначейській службі коштів, перерахованих ОСОБА_3 на вказаний рахунок у відшкодування моральної шкоди згідно виконавчого листа у сумі 1500 грн., позивач не втратила зазначених коштів, оскільки їх безспірне списання на користь позивача, згідно повідомлення Державної казначейської служби, було лише відкладено до надання нею уточнених (актуальних) реквізитів банківського рахунка, на який необхідно перерахувати кошти. Позивач, ані права на належні їй кошти, ані можливості їх отримати, надавши уточнені банківські реквізити, позбавлена не була.

При цьому суд також зважає, що у відповідності до п.3.1.1 ОСОБА_4 саме ОСОБА_1, а не позивач, наділений правом одержати кошти з рахунку № 8225 повністю або частково та у відповідності до п.4.2 ОСОБА_4 зобовязаний повідоляти ОСОБА_4 про зарахування на рахунок коштів, які йому не належать. В той час, як позивач відкрила вказаний рахунок на користь ОСОБА_1 та за умовами ОСОБА_4 (п.4.3.1) зобовязана була лише внести готівкою на рахунок початковий внесок в сумі не менше 10 (десяти) гривень.

За таких обставин, зясувавши повно і всебічно обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. Інші, наведені сторонами доводи та заперечення, вказаних вище висновків суду не спростовують.

Не приймає суд до уваги і доводи представника відповідача про необхідність оплати позивачем судового збору за звернення із вказаним позовом до суду у відповідності до вимог ст.5 Закону України Про судовий збір, оскільки в силу положень ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», що є спеціальною нормою права відносно ст.5 Закону України Про судовий збір враховуючи звернення позивача з позовом до суду як споживача банківських послуг, остання звільнена від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.1166 ЦК України, ст.ст.10, 13, 60, 174, 208, 209, 213-215, 218, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України про захист прав споживача відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Корюківського районного суду Чернігівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено і підписано 18.05.2017 року.

Суддя Корюківського районного суду

Чернігівської області ОСОБА_5