Справа № 487/6104/16-ц
Провадження № 2/487/457/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.02.2017 року

Заводський районний суд м.Миколаева у складі: головуючого судді Павлової Ж.П., при секретарі Колісниченко В.М.,позивача ОСОБА_1 ,представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Начальника КЕВ м.Миколаїв, Житлової комісії Миколаївського гарнізону, Начальника Миколаївського гарнізону, Заводського районного військового комісаріату м.Миколаєва та третіх осіб Миколаївської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про забезпечення житлом військовослужбовця, звільненого у запас та членів його сім`ї,
В С Т А Н О В И В:
28.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Начальника КЕВ м.Миколаїв, Житлової комісії Миколаївського гарнізону, Начальника Миколаївського гарнізону, Заводського районного військового комісаріату м.Миколаєва та третьої особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про забезпечення житлом військовослужбовця, звільненого у запас та членів його сім`ї.
В позові він вказав, що проходив дійсну військову службу в Збройних силах України. За період проходження служби житловим приміщенням, квартирою для постійного проживання він не забезпечувався.
24 березня 2005 р. наказом начальнику Генерального штабу України № 82 (по особовому складу) він звільнений у запас за п. 67, підпункт " в" Положення про проходження військової служби - у зв`язку із скороченням штатів з залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок житлового фонду МО України, що підтверджується копією витягу з наказу.
Він знаходиться в загальній черзі на поліпшення житлових умов у Миколаївському гарнізоні з 17 червня 2005 р., в першочерговій - з 31 січня 2007 p., як інвалід 2 групи відповідно до Закону України, оскільки має пільги, встановлені для інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення, а в позачерговій черзі з 17 червня 2005 p., як звільнений з лав Збройних Сил України за скороченням штатів, що підтверджується довідкою КЕВ м. Миколаїв.
Разом із позивачем на квартирному обліку знаходяться: дружина - ОСОБА_3 ; син - ОСОБА_5 , 2005 року народження та син дружини - ОСОБА_4 , 1992 року народження, що підтверджується копією довідки КЕВ м. Миколаїв.Посилаючись на порушенням відповідачами діючого законодавства , яке встановлює його першочергове право на отримання житла , але з вини відповідачів він та члени його сім*ї до теперішнього часу не забезпечені житлом в установленому законом порядку , позивач просив задовольнити його позовні вимоги.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив визнати його першочергове право на житлове приміщення для постійного проживання та зобов*язати відповідачів забезпечити його та сім*ю першим житловим приміщенням, яке надійде до Миколаївського гарнізону для розподілу серед військовослужбовців, та яке відповідає вимогам ст.48 та ст.50 ЖК України.
Представник відповідача квартирно-експлуатаційного відділу м. Миколаєва, в судовому засіданні позовні вимоги визнала.
Представник відповідача Заводського районного військового комісаріату та представник третьої особи Миколаївської міської ради в судове засідання не з*явились , в заяві просили розглядати справу без їх участі.
Представники Житлової комісії Миколаївського гарнізону та Начальник Миколаївського гарнізону в судове засідання не з*явились.
Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також в судове засідання не з*явились , в заяві просили розглядати справу без їх участі.
Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено , що ОСОБА_1 проходив дійсну військову службу в Збройних Силах України. За період проходження служби житловим приміщенням, квартирою для постійного проживання не забезпечувався.
24 березня 2005 р. наказом начальнику Генерального штабу України № 82 (по особовому складу) звільнений у запас за п. 67, підпункт " в" Положення про проходження військової служби - у зв`язку із скороченням штатів з залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок житлового фонду МО України, що підтверджується копією витягу з наказу.
ОСОБА_1 знаходиться в загальній черзі на поліпшення житлових умов у Миколаївському гарнізоні з 17 червня 2005 р. В першочерговій - з 31 січня 2007 p., як інвалід 2 групи відповідно до Закону України, оскільки має пільги, встановлені для інвалідів війни, що підтверджується копією посвідчення, а в позачерговій черзі з 17 червня 2005 p., як звільнений з лав Збройних Сил України за скороченням штатів, що підтверджується довідкою КЕВ м. Миколаїв.
Разом із позивачем на квартирному обліку знаходяться: дружина - ОСОБА_3 ; син - ОСОБА_5 , 2005 року народження та син дружини - ОСОБА_4 , 1992 року народження, що підтверджується копією довідки КЕВ м. Миколаїв.
Відповідно до п. 18 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інвалідам війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги:
п.18) позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а інваліди І групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року».
Відповідно до частини третьої ст. 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», особам, звільненим з військової служби і визнаним інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час виконання обов`язків військової слурісби, або захворювання, одержаного під час проходження військової служби, жилі приміщення в населених пунктах, обраних ними для проживання з урахуванням встановленого порядку, надаються позачергово за рахунок військоих формувань або органів влади, в яких вони перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов».
Таким чином, ОСОБА_1 та члени його сім*ї мали бути забезпечені житлом не пізніше 31 січня 2009 р. Але як встановлено судом , ці вимоги Закону щодо нього не виконані.
Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України, судовому розгляду підлягають спори про надання жилого приміщення за вимогами громадян, які мають право на позачергове надання жилих приміщень, у тому числі у випадках порушення встановленого законодавством строку надання житла.
Порядок забезпечення житлом військовослужбовців звільнених у запас та членів їх сімей встановлюється Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою Наказом Міністра Оброни України № 737 від 30.11.2011, (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 січня 2012р. за № 24/20337), далі Інструкція.
Відповідно до частини першої ст. 48 ЖК України, жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі , але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів країни і Федерацією професійних спілок України».
Відповідно до ст. 50 ЖК України, жиле приміщення, що надається громадянам для проживання, має бути благоустроєним стосовно до умов даного населеного пункту, відповідати встановленим санітарним і технічних вимогам».
Відповідно до п. 4.4. Інструкції, військовослужбовці, та особи, звільнені з військової служби, забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання за рішенням КЕВ (КЕЧ) району, погодженим з гарнізонною житловою комісією.
Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Статею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що соціальний захист військовослужбовців ,діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Згідно статті 2 зазначеного Закону ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Відповідно до частини 1 статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.
Стаття 6 Конституції України визначає, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
Пункт 4.6. Інструкцiї передбачає, що на підставі рішення про надання житлового приміщення виконавчий орган районної, міської, районної у місті ради орган видає ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.
Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідачами порушено гарантоване державою право позивача на забезпечення його житловим приміщенням для постійного проживання, оскільки вищезазначеного судом обовязку відповідачі не виконали, оскільки позивач був звільнений з військової служби в березні 2005 року, то не пізніше січня 2009 року він мав бути забезпечений відповідачами житлом для постійного проживання.За таких підстав позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10,60,212,213,215 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити.
Зобов*язати квартирно-експлуатаційний відділ м.Миколаєва південного територіального квартирно -експлуатаційного управління за погодженням із житловою комісією Миколаївського гарнізону позачергово забезпечити ОСОБА_1 та членів його сім*ї ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 першим жилим приміщенням для постійного проживання , яке надійде до Миколаївського гарнізону для розподілу серед військовослужбовців та яке відповідає вимогам ст.48 та ст.50 Житлового Кодексу України.
В задоволенні позовних вимог до Заводського районного військового комісаріату відмовити.
Рішення набуває законної сили через 10 днів після його проголошення. Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в порядку визначеної ст.294 ,ст.295 ЦПК України.

СУДДЯ Ж.П.ПАВЛОВА