Справа № 473/1280/17
РІШЕННЯ

іменем України

"16" травня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.,

За участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Вознесенськ в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача , в якому просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батьків ОСОБА_2, яка померла 14.11.2015 року і ОСОБА_3, який помер 07.01.2016 року.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначила, що при зверненні до нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті батьків, їй було відмовлено в звязку з тим, що в її свідоцтві про народження матірю зазначена «Пархомчук Марія Степанівна», а відповідно до свідоцтва про смерть прізвище матері «Єловего», окрім того не підтверджено перебування у шлюбі батьків на момент смерті матері, так як відповідно до свідоцтва про шлюб прізвище матері - «Пархомчук», а відповідно до її свідоцтва про смерть «Єловего».

Посилаючись на те, що в нотаріальному порядку оформити спадщину на сьогоднішній день неможливо, позивач змушена реалізувати своє право на отримання спадщини в судовому порядку.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача територіальної громади міста Вознесенськ в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1, покази свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні було встановлено, що 14.11.2015р. померла мати позивачки ОСОБА_2. 07.01.2016р. помер батько позивачки ОСОБА_6.

Після їх смерті відкрилась спадщина на належну їм квартиру АДРЕСА_2, що належала їм на підставі свідоцтва на право власності на житло від 25.02.1993р., що зареєстровано в реєстрі прав на нерухоме майно 08.06.1993р.

Заповіт на випадок своєї смерті спадкодавці не залишали.

Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею ОСОБА_2 та ОСОБА_3 першої черги за законом, як їх донька. Інших спадкоємців не має.

Спадщину після смерті батьків позивачка прийняла, відповідно до положень ч. 1 ст. 1269 ЦК України, шляхом подачі відповідних заяв про прийняття спадщини приватному нотаріусу Вознесенського міського нотаріального округу. На підставі заяв заведені спадкові справи № 9/2016 від 29.03.2016 року та 8/2016 від 29.03.2016 року.

Однак нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в свідоцтві про народження позивача матірю зазначена «Пархомчук Марія Степанівна», а відповідно до свідоцтва про смерть прізвище спадкодавця «Єловего», окрім того не підтверджено перебування у шлюбі батьків на момент смерті матері позивача, так як відповідно до свідоцтва про шлюб її прізвище - «Пархомчук», а відповідно до свідоцтва про смерть «Єловего».

В судовому засіданні було встановлено, що мати позивачки - ОСОБА_2 08.05.1944р. в місті Душанбе уклала шлюб із батьком позивачки - ОСОБА_3 та взяла його прізвище - «Пархомчук», вказане підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб серії АА № 0541881 -а.с.15.

01 липня 1948 року народилася позивачка ОСОБА_1, в свідоцтві про народження в графі мати зазначено Пархомчук Марія Степанівна, в графі батько ОСОБА_3. (а.с.19)

В подальшому під час переїздів батьки втратили своє свідоцтво про шлюб і вже в 50-их роках мати позивачки отримала паспорт відповідно до свого свідоцтва про народження і на своє дошлюбне прізвище «Єловего». 14 листопада 2015 року мати позивачки померла, в свідоцтві про смерть , яке було видане на підставі паспорту, її прізвище зазначено Єловего.

Відповідно до висновку Вознесенського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 02 січня 2017 року позивачу було відмовлено у внесенні змін до актового запису про смерть матері з посиланням на відсутність документальних підстав та суперечності з іншими документами померлої. (а.с.7)

Як слідує із змісту роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 23 постанови № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за відсутності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину, або у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину спадкоємець має право пред'явити вимоги про визнання права на спадщину у судовому порядку за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Підтвердження факту родинних стосунків та факту знаходження батьків позивача в зареєстрованому шлюбі, позивачу потрібно виключно для оформлення спадщини після смерті батьків.

Факт того, що ОСОБА_2 дійсно є рідною матірю ОСОБА_1 та факт знаходження ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в шлюбі, підтверджується:

-копією свідоцтва про одруження батьків, в якому прізвище матері після одруження зазначене «Пархомчук»;

-копією свідоцтва про народження позивача, в якому прізвище матері зазначене «Пархомчук»;

-фактом спільного проживання батьків позивача, що підтверджується відповідними записами в будинковій книзі.

Крім цього вищевказані факти підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

На підставі викладеного та з врахуванням неможливості оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, суд приходить до висновку про можливість визнання за позивачем права власності на квартиру АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті батьків ОСОБА_2, яка померла 14 листопада 2015 року та ОСОБА_3, який помер 07 січня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 130, 174, 209, 213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Вознесенськ в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування, задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом після смерті батьків ОСОБА_2, яка померла 14 листопада 2015 року та ОСОБА_3, який помер 07 січня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М. Ротар