Справа № 309/2147/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 травня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Собослой Г.Г.,

суддів Мацунич М.В., Куштан Б.П.,

секретарі Сочка І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду від 24 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про стягнення із своєї доньки ОСОБА_1 аліментів на своє утримання в сумі 8000,00 грн. на місяць, мотивуючи тим, що під час шлюбу з громадянкою ОСОБА_3 у них народилося двоє дітей донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є відповідачем по справі та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Шлюб між позивачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу від 21.08.1990 року зроблено запис за №129.

Згідно рішення Бучацького районного суду тернопілької області позивач з 1986 року сплачував аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття, матеріально утримував своїх дітей.

Позивач є пенсіонером за віком і отримує лише пенсію у розмірі 1196,00 грн., якої недостатньо для проживання, оплати комунальних послуг та придбання ліків, оскільки має поганий стан із здоровям.

Вважає, що відповідач в змозі і зобовязана в порядку ст. 202 ч. 1 СК України сплачувати на його утримання аліменти в розмірі 8000,00 грн. і просив позивач задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Хустського районного суду від 24 січня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Призначено аліменти на утримання ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ОСОБА_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 551 грн. 20 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлено з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для часткового задоволення заявлених позовних вимог відсутні.

Перевіривши матеріали справи судова колегія приходить до наступного висновку.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судове засідання суду апеляційної інстанції не зявилися, про час, місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать розписки про вручення їм поштового відправлення і дана обставина не перешкоджає розглядові справи у їх відсутності відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Встановлено, що за час перебування у шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у них народилося двоє дітей донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано.

Позивач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

Згідно до ст. 202 СК ч. 1 СК України повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Право на утримання від дочки, сина мати та батько матимуть за умови, що є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги. Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Потреба в матеріальній допомозі має визначатися залежно від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму.

Оскільки обовязок батьків утримувати дитину не залежить від їхнього матеріального стану, то і обовязок сина, дочки щодо матері, батька не повязується з цією обставиною. Тому якщо дочка, син самі не є матеріально забезпеченими, суд все ж таки повинен присудити з них аліменти.

ОСОБА_2 є непрацездатною особою, отримує пенсію за віком у розмірі 1196 грн. і потребує матеріальної допомоги.

При визначенні розміру аліментів, суд першої інстанції врахував матеріальний та сімейний стан сторін, що позивач потребує матеріальної допомоги та визначив розмір аліментів 1/4 частини всіх видів заробітку ОСОБА_1

Разом з тим, виходячи із прохальної частини позовної заяви ОСОБА_2 і те, що судом першої інстанції не зазначено час і з якого повинно бути проведене стягнення, судова колегія вважає, що рішення першої інстанції підлягає зміні із ухваленням нового рішення у відповідності п.п. 1,2 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, яким слід стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи від дня предявлення позу 24.06.2016 року, щомісячно.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, ст.ст. 202 ч. 1, 205 ч. 1 СК України, судова колегія,

Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хустського районного суду від 24 січня 2017 року змінити та викласти в такій редакції:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 24 червня 2016 року, з дня предявлення позову.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області ОСОБА_6