Справа № 524/8275/15-ц
Провадження № 2/524/207/17
09.02.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді Кривич Ж.О., при секретарі Коваль Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про виселення і усунення перешкод користування частиною будинковолодіння.
До суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з позовом про виселення та усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.
В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 24 вересня 2013 року визнано право власності на домоволодіння, розташоване в м.Кременчуці, по вул. Чапаєва, 41/26: за ОСОБА_1 на 33/100 частин, за ОСОБА_2 на 33/100 частин, за ОСОБА_3 на 16/100 частин, за ОСОБА_4 на 18/100 частин.
Визначено порядок користування частиною домоволодіння, розташованого в в м.Кременчуці, по вул. Чапаєва, 41/26, між співвласниками ОСОБА_1. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 по варіанту №2 висновку експертного дослідження №98-10 від 15 червня 2010 року. Та виділено майно в користування кожному із співвласників.
Однак позивачка немає можливості користуватися вищевказаним майном, оскільки відповідачі чинять їй перешкоди.
Просить суд - усунути перешкоди у користуванні належним їй житловим приміщенням, звільнити від речей кімнати 1-14, 1-17, гараж з льохом Лл, повернути ключі від гаражу, хвіртки, вхідних дверей, будинку, другого поверху, не відключати світло, газ, воду в частині будинку яка належить їй,
-зобовязати відповідачів не вчиняти дії, які перешкоджають позивачу реалізувати своє право щодо користування житловими кімнатами та гаражем.
-зобовязати відповідачів не порушувати встановлений порядок користування житловим приміщенням. А саме кімнати 1-14, 1-17, 1-1, частину передньої 1-2, сходову клітки 1-11, кухню 1-15, санвузол 1-16 та передню 1-19, загальною площею 43,5 кв.м.
-вселити ОСОБА_1 в кімнати 1-14 та 1-17 квартири № 1 в будинку № 41/26, що знаходиться по вулиці Чапаєва в м. Кременчуці Полтавської області.
Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не прибули, про слухання справи повідомлялися належним чином.
Суд, вислухавши пояснення позивача. дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступне.
Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, прийняте на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 214 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 24 вересня 2013 року визнано право власності на домоволодіння, розташоване в м.Кременчуці, по вул. Чапаєва, 41/26: за ОСОБА_1 на 33/100 частин, за ОСОБА_2 на 33/100 частин, за ОСОБА_3 на 16/100 частин, за ОСОБА_4 на 18/100 частин.
Визначено порядок користування частиною домоволодіння, розташованого в м.Кременчуці, по вул. Чапаєва, 41/26, між співвласниками ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 андріївною по варіанту №2 висновку експертного дослідження №98-10 від 15 червня 2010 року.
Виділено в користування ОСОБА_5 кімнату « 1-14», пл.16 кв.м., кімнату « 1-17» пл.15,6 кв.м., загальною площею 31,6 кв.м., гараж з льохом літ. «Л,Лл», як показано на плані зеленим кольором.
Виділено в користування ОСОБА_2 кімнати « 1-12» пл.14.1 кв.м., « 1-20» пл.9,4 кв.м., « 1-18» пл.10,3 кв.м., ванну « 1-13» пл. 2,0 кв.м., загальною площею 35,8 кв.м., сарай літ. «М», сарай літ. «О», гараж «А1-2», як показано на плані синім кольором.
Виділено в користування ОСОБА_3 кімнати « 1-7», пл.20,3 кв.м., « 1-8» пл.10,4 кв.м., « 1-10» площею 9,6 кв.м., кладову « 1-3» пл.1,1 кв.м., санвузол « 1-4» пл. 3,3 кв.м., кухню « 1-6» пл.10,1 кв.м., передню « 1-9» площею 5,7 кв.м., що розташовані на першому поверсі будинку.
Залишено в загальному користуванні тамбур « 1-1», частину передньої « 1-2», сходову клітку « 1-11», кухню « 1-15», санвузол « 1-16» та передню « 1-19», загальною площею 43,5 кв.м., як показано на плані червоним кольором.
Вселено ОСОБА_1 у виділену їй в користування частину домоволодіння.
Вирішено питання по судовим витратам.
Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні Право власності є непорушним.
Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України, відповідно до якого закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник згідно зі ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, а ще при тій умові, що ці порушення були поєднані з позбавленням володіння його нерухомого майна. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.
Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 24.09.2013 року виконувалося примусово. 09.06.2015 року ОСОБА_1 було вселено у спірне домоволодіння, проте вже 10.06.2015 року вона знову не змогла потрапити на територію домоволодіння, оскільки ОСОБА_2 та ОСОБА_6 її не впустили.

Згідно з положеннями ст.ст. 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом зобов'язання відповідача звільнити приміщення і не чинити перешкод у користуванні власністю у разі порушення прав власника і неможливості усунення цих порушень іншим способом.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачкою.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 215-218 ЦПК України,

ВСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні належним ОСОБА_1 житловим приміщенням, звільнити від речей кімнати 1-14, 1-17, гараж з льохом Лл, повернути ключі від гаражу, хвіртки, вхідних дверей, будинку, другого поверху, не відключати світло, газ, воду в частині будинку яка належить ОСОБА_1;

зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не вчиняти дії, які перешкоджають ОСОБА_1 реалізувати своє право щодо користування житловими кімнатами та гаражем;

зобовязати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не порушувати встановлений порядок користування житловим приміщенням, а саме кімнати 1-14, 1-17, 1-1, частину передньої 1-2, сходову клітки 1-11, кухню 1-15, санвузол 1-16 та передню 1-19, загальною площею 43,5 кв.м.;

вселити ОСОБА_1 в кімнати 1-14 та 1-17 квартири № 1 в будинку № 41/26 що знаходиться по вулиці Чапаєва в м. Кременчуці Полтавської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. у повернення сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. у повернення сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя