Справа № 462/715/16-ц
УХВАЛА

23 лютого 2017 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Кирилюк А.І.

при секретарі Фрейдун А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові скаргу Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго»/ заінтересована особа: Залізничний відділ державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, старший державний виконавець Залізничного ВДВС ГТУЮ у Львівській області Барилко Л.В. / на постанову головного державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

Представник Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про відмову у відкритті виконавчого провадження № 52277987 від 23.09.2016 р. та зобов'язати Залізничний відділ державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження з виконання судового наказу № 462/715/16-ц, виданого Залізничним районним судом м. Львова 15.02.2016 р. про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Львівського комунального підприємства Залізничнетеплоенерго 2.748, 88 грн. боргу та 689 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Представник Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» у судовому засіданні підтримав вимоги, просив визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про відмову у відкритті виконавчого провадження № 52277987 від 23.09.2016 р. та зобов'язати Залізничний відділ державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження з виконання судового наказу № 462/715/16-ц, виданого Залізничним районним судом м. Львова 15.02.2016 р. про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Львівського комунального підприємства Залізничнетеплоенерго 2 748, 88 грн. боргу та 689 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Представник Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області у судовому засіданні проти задоволення заяви заперечила.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що вимоги скаржника підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що відповідно до судового наказу Залізничного районного суду м. Львова від 15.02.2016 року стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» заборгованість у розмірі 2748,88 грн. та 689,00 коп. сплаченого судового збору.

13.10.2016 р. ЛКП Залізничнетеплоенерго отримало постанову старшого державного виконавця Залізничного ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1 від 23.09.2016 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання судового наказу № 462/715/16-ц, виданого Залізничним районним судом м. Львова 15.02.2016 р. про стягнення 2.748, 88 грн. боргу та 689 грн. 00 коп. сплаченого судового збору з ОСОБА_2, ОСОБА_3

Постанова мотивована п.6 ч.1 ст.26 Закону України Про виконавче провадження через невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 Закону України Про виконавче провадження та ст. 6 Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення та спрощення процедури державної реєстрації земельних ділянок та речових прав на нерухоме майно через відсутність у судовому наказі ідентифікаційного коду боржника фізичної особи.

Суд вважає доводи державного виконавця не заслуговують на увагу , оскільки відповідно до п.3. ч.1 ст.18 Закону України Про виконавче провадження, у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін учасників виконавчого провадження необхідні для првоедення виконавчих дій поясненння, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконань, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до Постанов пленуму Верховного Суду України №6-45 цс 14 від 21.05.2014 р. та №6-62 цс 14 від 25.06.2014 р. за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень через неоднакове застосування судами норм матеріального права зроблено висновок по застосуванню органами ДВС України ст.11 Закону України Про виконавче провадження, де вказано що відсутність ідентифікаційного коду боржника не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Також суд враховує, що державний виконавець не реалізував своє право, визначене ст..221 ЦПК України, на звернення до суду щодо розяснення рішення , якщо воно йому незрозуміло.

Таким чином, відмовивши Львівському комунальному підприємству «Залізничнетеплоенерго» у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець порушив законні охоронювані права та інтереси останнього.

Керуючись ст.ст.10,11, 209, 212, 214- 215, 218 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити скаргу Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго»/ заінтересована особа: Залізничний відділ державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, старший державний виконавець Залізничного ВДВС ГТУЮ у Львівській області Барилко Л.В. / на постанову головного державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження.

Визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про відмову у відкритті виконавчого провадження № 52277987 від 23.09.2016 р.

Зобов'язати Залізничний відділ державної виконавчої служби м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області прийняти до виконання та відкрити виконавче провадження з виконання судового наказу № 462/715/16-ц, виданого Залізничним районним судом м. Львова 15.02.2016 р. про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Львівського комунального підприємства Залізничнетеплоенерго 2.748, 88 грн. боргу та 689 грн. 00 коп.сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя (підпис). З оригіналом згідно.

Суддя: