14.04.2017 Єдиний унікальний номер 205/1448/17
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
14 квітня 2017 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Скрипник К.О.
при секретарі Молчанові Є.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, у письмовому провадженні, без застосування технічного запису відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -
Представник позивача в судове засідання не зявився, надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, підтримав позовні вимоги та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, письмових заяв від нього не надходило. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах.
Судом встановлено, що у 2015 році року між ПрАТ «Страхова компанія «ДІМ Страхування» (на момент укладення договору «Страхова компанія «Дніпроінмед») та ОСОБА_1укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/0165884 на мотоцикл НОМЕР_1 (а.с.9).
Встановлено, що 08.12.2015 року о 15.00 год., водій ОСОБА_1, керуючи мотоциклом НОМЕР_1, по вул. Камунарівська в м. Дніпро, в районі будинку № 105, під час руху не впорався з керуванням та змінив напрямок руху вліво, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, який рухався в зустрічному напрямку.
В силу ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Так, постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП (а.с.38-39,40).
Згідно п. 33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.
Отже, відповідно до наведених вимог чинного законодавства, у разі настання ДТП, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, у порядку, передбаченому п. 33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу, та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
Такого обов'язку відповідач ОСОБА_1 не виконав, письмово не повідомив про настання страхового випадку, який стався 08.12.2015 року.
З урахуванням викладеного, суд вважає встановленим, що відповідач ОСОБА_1 письмово не повідомив страховка ПрАТ «Страхова компанія «ДІМ Страхування», з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про ДТП, яка сталась 08.12.2015 року.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
На підставі ч.1 ст.1191 ЦК України та ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Пунктом 38.1. статті 38 Закону України №1961-IV встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Оскільки постановою Ленінськогорайонного суду м. Дніпропетровська від 02.03.2016 року було встановлено, що саме водій ОСОБА_1 винен у пошкодженні транспортних засобів, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, суд вважає, що у позивача виникли законні підстави для подання регресного позову до відповідача про стягнення страхового відшкодування, а тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд встановив, що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у сумі 1600 грн., і тому він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного і керуючись Законом України «Про обовязкове стархування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 512,514, 993, 1187, ч.1 ст.1191 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ДІМ Страхування» судові витрати в розмірі 1600 грн. (одна тисяча шістсот гривень).
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя К.О. Скрипник