Справа № 229/60/17
Провадження № 2-з/229/4/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2017 р. Дружківський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Панової Т.Л.

за участю секретаря Костіної І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дружківка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, про забезпечення доказів,

В С Т А Н О В И В:

заявник звернулась до суду із клопотанням про забезпечення доказів, в якому зазначає, що в провадженні Дружківського міського суду Донецької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на виїзд та вїзд неповнолітньої дитини на тимчасово окуповану територію України та за кордон без згоди батька.

Представником позивача адвокатом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України було подано адвокатський запит від 30.12.2016 року на предмет витребування інформації щодо зареєстрованого на теперішній час місця проживання ОСОБА_3, а також інформації щодо його виїзду за кордон України на територію іншої держави з 01.07.2014 року по теперішній час.

У відповідь на даний запит Державною міграційною службою України було направлено лист № 6-81/3-17 від 06.01.2017 року згідно якого повідомлено, що запитувана інформація є конфіденційною і на адвокатський запит не може бути надана.

Дана інформація необхідна з метою надання до суду доказів щодо того, що батько неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_4 М.В. виїхав за кордон України, участі у вихованні сина не приймає, встановити з ним контакт та отримати дозвіл на виїзд дитини є неможливим. Місце його перебування не відоме. Інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача необхідна для того, щоб надати докази того, що позивач вчинила всі необхідні дії для встановлення місцезнаходження відповідача з метою отримання дозволу на виїзд дитини.

Представником позивача були вчинені дії щодо витребування даних доказів, однак отримання вищезазначеної інформації на адвокатський запит є неможливим.

Посилаючись на ст.133 ЦПК України, просить витребувати з Державної міграційної служби України інформацію про зареєстроване на теперішній час місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також інформацію щодо виїзду ОСОБА_3 за кордон України на територію іншої держави (країна прямування, дата виїзду та вїзду) з 01.07.2014 року по теперішній час.

В судове засідання ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 не зявились. ОСОБА_1 надала клопотання про розгляд заяви без їх участі.

ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився. Згідно позовної заяви та заяви про забезпечення доказів мешкає м.Ясинувата, тобто на території, яка на теперішній час органами державної влади не контролюється, і поштовий зв'язок з якою відсутній. Інформація щодо ОСОБА_3 в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб відсутня, у зв'язку з чим інформація про час і місце судового засідання для ОСОБА_3 була розміщена на офіційному веб-порталі «Судова влада України» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua) на сторінці Дружківського міського суду Донецької області. Відповідно до ч.2 ст. 135 ЦПК України його неявка не є обовязковою.

Суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутності сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до ч.2 ст. 133 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Забезпечення доказів - це їх процесуальна фіксація судом під час розгляду справи, з метою використання їх в якості доказів, якщо згодом їх подача стане неможливою або ускладненою.

Суд встановив, що ОСОБА_1 зверталась до Державної міграційної служби України з адвокатським запитом про надання інформації про зареєстроване на теперішній час місце проживання ОСОБА_3 та щодо його виїзду за кордон України на територію іншої держави (країна прямування, дата виїзду та в'їзду) з 01.07.2014 року по теперішній час.

Листом Державної міграційної служби України № 6-81/3-17 від 06.01.2017 року адвокату ОСОБА_1 в наданні зазначеної інформації було відмовлено, у зв'язку з тим, що дана інформація є конфіденційною.

Відповідно до ч.1 ст. 134 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Тобто, метою такого процесуального інституту, як забезпечення доказів, є допомога особам, котрі беруть участь у справі, одержати для подання до суду доказів, отримання яких у майбутньому може стати неможливим або ускладненим.

Забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати.

При цьому такі докази мають існувати на момент подання заяви про забезпечення доказів, і особа, яка подає відповідну заяву, повинна вказати на обставини, що можуть свідчити про те, що в майбутньому певний доказ може бути втрачений, або його стане складніше подати.

Заявником ОСОБА_1 в заяві про забезпечення доказів не наведено обставин, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також, враховуючи те, що відповідно до ст. 137 ЦПК України суд за клопотанням сторін, поданим до або під час попереднього судового засідання або до початку розгляду справи по суті, може витребувати вищевказані докази, заява ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133-135, 137, 208-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

у задоволенні заяви ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, про забезпечення доказів,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Л.Панова