Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 59 Доповідач Павицька Т. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

секретаря Ковальської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_2, третя особа - публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» про визнання бездіяльності незаконною та зобовязання вчинити дії, за апеляційними скаргами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_2 на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 23 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_2, третя особа - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про визнання бездіяльності незаконною та зобовязання вчинити дії. В обґрунтування позову зазначав, що 16.12.2013 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено договір № 300937/38567/24-13 про банківський строковий вклад (депозит) у банківському металі «Золотий», у відповідності до п. 1.1 якого банк відкрив йому депозитний рахунок № 9/2635.9.082647.003 у банківському металі Золото, а він вніс на цей рахунок банківський метал загальною вагою 216, 50 грам або 6, 96 тройських унцій металу на строк з 16.12.2013 року по 16.12.2015 року. Пунктом 1.2 договору встановлено, що за час користування Банківським металом, що складає вклад, протягом строку, визначеного пунктом 1.1 договору, банк повинен нараховувати і виплачувати йому (клієнту) проценти у банківському металі за ставкою 2,75 % річних. Також у договорі банк зобовязався проводити нарахування процентів та їх виплату, а також повернути йому за його вимогою вклад з депозитного рахунку після закінчення визначеного договором строку. Проте після спливу вказаного строку, банк не повернув йому вклад. Згодом він дізнався, що Постановою правління НБУ від 17.12.2015 року за № 898 відкликано банківську ліцензію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та прийнято рішення про ліквідацію банка та про виплату коштів вкладникам даного банку. 06.01.2016 року він звернувся із заявою до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з проханням виплатити йому гарантовану суму відшкодування за вкладом, проте, листом від 03.02.2016 року йому було відмовлено, мотивуючи тим, що законом встановлено, що Фонд не відшкодовує кошти за вкладами у банківських металах. Вважає вказану бездіяльність відповідачів, що полягає у невнесенні його до реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування, та відповідно у невиплаті цієї суми, незаконною та такою, що суперечить Конституції України та порушує його законні права. Враховуючи вищевикладене, просив визнати незаконною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2, що полягає у невнесенні його до реєстру вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування і у невиплаті йому цієї суми; внести його до реєстру вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування та виплатити йому цю суму.

Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 23 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_2, що полягає у невнесенні ОСОБА_1 до реєстру вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування. Зобовязано внести ОСОБА_1 до реєстру вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування та її виплатити.

В апеляційній скарзі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та закрити провадження у справі. Зокрема, вказує, що спори, які виникають за участю Фонду гарантування є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАСУ.

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, а тому рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 16.12.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено договір №300937/38567/24-13 про банківський строковий вклад (депозит) у банківському металі «Золотий».

Відповідно до п.1.1 договору банк відкрив позивачу депозитний рахунок № 9/2635.9.082647.003 у банківському металі Золото, а останній вніс на цей рахунок банківський метал загальною вагою 216, 50 грам або 6, 96 тройських унцій металу на строк з 16.12.2013 року по 16.12.2015 року.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що за час користування Банківським металом, що складає Вклад, протягом встановленого строку, визначеного п. 1.1 цього Договору, «Банк» нараховує і виплачує «Клієнту» проценти у банківському металі за ставкою 2, 75 % річних.

Згідно п. 3.1.3 договору, Банк зобовязався проводити нарахування процентів та їх виплату згідно п.п. 2.1, 2.3 Договору і повернути «Клієнту» за його вимогою вклад з депозитного рахунку після закінчення строку, визначеного п. 1.1 Договору, та в інших випадках згідно умов договору.

Після спливу строку, визначеного п.1.1 договору, ОСОБА_1 не було повернуто його вклад.

На підставі постанови Правління НБУ від 17 вересня 2015 року за №612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 17 вересня 2015 року за № 171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора АТ «Банк «Фінанси та Кредит», визначені статтями 37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3, строком на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 17 грудня 2015 року за № 898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18 грудня 2015 року за № 230, «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк «Фінанси та кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», визначені, зокрема, статтями 37, 38, 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 на два роки з 18 грудня 2015 року до 17 грудня 2017 року включно.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 посилався на бездіяльність відповідачів, яка полягає у невнесенні його до реєстру вкладників для здійснення гарантованої суми відшкодування, та відповідно у невиплаті йому цієї суми.

За визначеннм в ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ( далі Закон) вклад це кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті країни або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника ( або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти.

Згідно зі ст.26 Закону Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

Пунктом 10 ч. 4 ст.26 Закону встановлено, що Фонд не відшкодовує кошти за вкладами у банківських металах.

Таким чином, гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у банківських металах.

Разом з тим, зазначеним Законом передбачено порядок щодо повернення вкладів у банківських металах.

Статтею 27 цього ж Закону встановлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, а статтею 52 Закону визначено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплату витрат та здійснення платежів.

Згідно ст.49 Закону, Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду. Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Отже, право позивача на отримання вкладу у банківських металах реалізується в порядку черговості, яка визначена ст. 52 Закону.

З матеріалів справи вбачається, що 24 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_3 з кредиторською вимогою, в якій просив визнати його кредитором АТ «Банк «Фінанси та Кредит» за заборгованістю, що виникла за договором № 300937/38567/24-13, та за іншими видами заборгованості, у сумі всіх належних йому коштів.

Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО від 07.04.2016 року №488 затверджено перелік (реєстр) вимог кредиторів АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в якому міститься інформація про включення кредиторської вимоги ОСОБА_1 до сьомої черги вимог кредиторів.

Оскільки право позивача на отримання вкладу у банківських металах реалізується в порядку черговості, яка визначена ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому відсутні підстави для внесення ОСОБА_1 до реєстру вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування .

З огляду на вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, відтак з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.309 УПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб задовольнити частково.

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 23 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» ОСОБА_2, третя особа - публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» про визнання бездіяльності незаконною та зобовязання вчинити дії.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді