Справа № 500/1672/16-ц
Провадження № 2/500/816/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2017 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

за участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

ОСОБА_3

до

публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»,

відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції

третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору

приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни

про

визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

В С Т А Н О В И В:

Позивач пояснила, що за кредитним договором №ODIOSE00000207 від 21 червня 2006 року вона отримала кредит в розмірі 4500 грн. на строк з 21 червня 2006 року по 21 червня 2008 року. Вказаним договором у пункті 1.1 визначено, що погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати щомісячним платежем в сумі 306,17 грн., що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, комісії. винагороді у період з 17 по 21 число кожного місяця. Оскільки за умовами договору повернення боргу повинно здійснюватись позичальником частинами щомісячно у період з 17 по 21 число кожного місяця, початком позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту виконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Разом із тим виконавчим написом №3400 приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни після пропуску строку позовної давності 13 липня 2015 року винесено виконавчий напис про стягнення 79446,50 грн., що не є безспірним. На підставі вказаного виконавчого напису державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції постановою від 01 березня 2016 року відкрите виконавче провадження за № 50361198. З урахуванням вказаних порушень просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3400, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни від 13 липня 2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості у розмірі 79446,50 грн.

Представник публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в судове засідання не з'явився, оповіщений у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, про причину неявки не повідомив.

Представник відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна в судове засідання не з'явилась, оповіщена у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, надала заперечення з посиланням на наступне. Строки, протягом яких може бути вчинений виконавчий напне, передбачені пунктом 3 Розділу II Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2013 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (Далі Порядок), обумовлені строками позовної давності для відповідного зобов'язання, що встановлені Цивільним кодексом України.

Саме тому підпунктом 3.3 пункту 3 Глави 16 Розділу II вищенаведеного Порядку передбачено,

І що якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Отже, початок перебігу строку для : вчинення виконавчого напису мають обчислюватися нотаріусом в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України.

Згідно ст. 365 4.5 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання, а за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання.

Разом з тим, згідно ст. 530 ч.2 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен викопати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, право вимоги у згаданих вище випадках виникає у кредитора кожен день та не залежить від того, чи пройшов строк позовної давності з того моменту, як він виник в перший раз: адже зобов'язання боржника продовжується, незалежно від цього строку.

Саме такими зобов'язаннями є, зокрема, кредитні договори. При цьому слід мати на увазі, що в таких правовідносинах, зокрема, в кредитних договорах, які діють до повного виконання сторонами с своїх зобов'язань, у стягувана можуть виникати нові вимоги в кожний окремий момент часу. В таких випадках нотаріус не має права вимовити у вчиненні виконавчого напису в разі, коли трирічний або інший передбачений законом строк давності не сплинув з моменту виникнення у стягувана права відповідної вимоги до моменту його звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

Отже в даному випадку мною повністю були дотримані вимог Порядку щодо трирічного строку (та однорічного строку стосовно пені) для вчинення виконавчого напису, оскільки з моменту пред'явлення вимоги, на підставі якою було вчинено виконавчий напис, не минуло зазначених строків, що підтверджується копіює самої вимоги про усунення порушень, поштовою квитанцією та описом вкладення.

Окрім вказаного вважає, що позивач навмисно вводить суд в оману, адже необхідність подання для вчинення виконавчого напису первинних документів, не передбачено жодним нормативно-правовим актом України, тому додатково витребувати первинні документи бухгалтерської звітності до поданих банком документів законодавство не зобов'язує.

Відповідно до розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, для одержання виконавчого напису на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Отже, наявність кредитного договору та виписки по рахунку за вказаним договором виключає будь-які обвинувачення в порушенні законодавства України при вчиненні виконавчих написів.

Більше того, навіть подаючи даний позов, позивач жодним чином не оскаржує розмір заборгованості, не наводить доказів відсутності заборгованості, чи її меншого розміру. Тобто будь-які підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню відсутні, адже жодні цивільні права позивача не були порушені.

Таким чином, вчинення виконавчого напису є цілком правомірним, а доводи позивача неспроможними, тому що нотаріус діяла у повній відповідності до Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Надані позивачем докази та аргументи не підтверджують обставин порушення чинного законодавства, що викладені в позовній заяві та не було доведено фактів порушення порядку вчинення нотаріальних дій, а посилання позивача на порушення норм законодавства не відповідають дійсності.

Вислухавши пояснення, думку захисту, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими.

У відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 60, 131 ЦПК України.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертаючись до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, як на підставу позову вказував на недотримання при його вчиненні положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 2 вересня 1993 року № 3425-ХІІ .

Відповідно до ст. 88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

За кредитним договором №ODIOSE00000207 від 21 червня 2006 року позивач отримала кредит в розмірі 4500 грн. на строк з 21 червня 2006 року по 21 червня 2008 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 2,00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом і винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0,000% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 1,50% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.6.2 даного договору.

Погашення заборгованості за дим договором (за винятком нагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюється щомісяця в період сплати в розмірі 306,17 грн. для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді, комісії.

у відповідності до вимог п.1.2 вказаного договору для виконання даного договору банку відкриває позичальникові чотири рахунки, з яких банк провадить погашення заборгованості по даному кредитному договору в передбачені даним договором строки за рахунок коштів на вказаних рахунках.

Виконавчий напис від 13 липня 2015 року стосувався стягнення:

●залишок заборгованості за кредитом 3227,88 грн.,

●сума заборгованості по відсоткам 24922,99 грн.,

●комісія 337,50 грн.,

●пеня 49258,13 грн.,

що загалом становить 7746,50 грн.

З урахуванням суми кредиту та суми, що підлягала стягненню, суд вважає неможливим стверджувати про безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Окрім того, про пропуск строку, зазначеного у вказаній статті, може свідчити наданий кредитором розрахунок заборгованості за договором станом на 23 квітня 2015 року (а. с. 32), відповідно до якого тіло кредиту та проценти не погашається з 23 червня 2008 року.

Згідно розрахунку і виконавчого напису пеня визначена за період, що перевищує один рік до його вчинення.

Вказані обставини є такими, що унеможливлюють видачу виконавчого напису у відповідності до вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», що у свою чергу призводить до зупинення виконання виконавчого провадження у відповідності до вимог ст. 39 ч.1 п.5 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Керуючись ст. 209-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3400, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни від 13 липня 2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості у розмірі 79446,50 грн.

Скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.М.Жигулін