АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/916/17 Головуючий 1 інст. Шестак О.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2017 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :

Головуючого - судді Яцини В.Б.,

суддів - Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

за участю секретаря : Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 28 листопада 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Київської області про встановлення причинного звязку каліцтва із виконанням службових обовязків, внесення змін до трудової книжки, поновлення в раніше займаній посаді, стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою судді Дзержинського районного суду м.Харкова від 28 листопада 2016 року відмовлено у відкритті провадження.

Не погоджуючись з такою ухвалою, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить її скасувати, а справу направити до того ж районного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

На обґрунтування скарги апелянт послався на те, що суд порушив норми матеріального і процесуального права.

Вказав, що був заявлений позов про здійснення противоправних дій та бездіяльність зі сторони керівництва прокуратури, що стало причиною його звільнення, порушення його трудових прав та незаконного використання по відношенню до нього спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, як наслідок його здоровю була нанесена шкода.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, відповідно до ст. 305 ЦПК України розглянувши скаргу, яка стосується виключно законності вирішення питання юрисдикції спору, тобто питання права, а не встановлення обставин справи, за відсутністю всіх учасників судового засідання, які були належним чином повідомлені, однак у судове засідання не з?явилися і своїх представників у судове засідання не направили, вважає за необхідне її відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, крім випадків коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно до п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за вищевказаним позовом ОСОБА_1 суддя виходив з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України, вважаючи, що спір, який виник між сторонами у справі, підвідомчий адміністративній юрисдикції, оскільки позовні вимоги заявлені до прокуратури Київської області як субєкта владних повноважень щодо оскарження його дій, цей спір є публічно-правовим та відноситься до компетенції адміністративного суду, що регулюється Кодексом адміністративного судочинства України.

Згідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при здійснені ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на: спори фізичних та юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності

У звязку з вищезазначеним до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхньою посадовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно й прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Критеріями розмежування справи цивільного судочинства від справи адміністративного судочинства є одночасно: субєктивний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Прокуратури Київської області про визнання повязаними з виконанням ним службових обовязків стажиста помічника прокурора Білоцерковського району Київської області і старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Київської області завдання йому ушкоджень здоровя на території м. Харкова, виключення з його трудової книжки запис від 19.04.2002р. про звільнення, поновлення на посаді старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Київської області, стягнення на його користь з відповідача не отриману заробітну плату в сумі 211 250,05 грн. На обгрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що під час роботи в прокуратурі на вказаних посадах він захворів, внаслідок незаконного втручання третіх осіб та бездіяльності керівництва прокуратури йому було завдано тілесних ушкоджень, що повязано з виконанням службових обовязків, внаслідок чого він був звільнений і втратив заробітну плату за період з травня 2002 р. по жовтень 2015 р. Також він поставив питання про забезпечення доказів (а.с. 2-5).

Відмовляючи у відкритті провадження у справі з посиланням на п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суд виходив з того, що позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідно до вимог п.2 ч.2 ст.17 КАС України на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби поширюється юрисдикція адміністративних судів.Тому, позивачеві слід звертатися з адміністративним позовом за захистом своїх прав, які він вважає порушеними, до відповідного окружного суду за його місцем проживанням, чи за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 статті 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом (ст. 119-122 ЦПК). При цьому суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, оскільки при відкритті провадження у справі суддя перевіряє лише форму, зміст позовної заяви та інші, передбачені у ст.ст. 119-121 ЦПК України питання, які мають формальний характер, не вправі досліджувати зміст доданих на позову доказів і перевіряти обґрунтованість заявлених вимог, на цій стадії цивільного процесу висновок про відсутність компетенції розглядати позовну заяву в порядку цивільного судочинства суд може зробити, виходячи лише з її змісту.

Виходячи зі змісту позову, який заявлений ОСОБА_1, суд першої інстанції правильно відмовив у відкритті провадження у справі, та запропонував звернутися з адміністративним позовом за захистом своїх прав до відповідного окружного суду за його місцем проживання чи за місцезнаходженням відповідача.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають розясненням, які містяться у п. 30 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» про те, що за змістом частини першої статті 2, пункту 2 частини першої статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження та звільнення з публічної служби.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону і доводи скарги з цього приводу допустимими доказами не доведені, то з передбачених п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підстав колегія суддів відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, ст.ст. 313, 315, 319, 323-325, 327 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Харкова від 28 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя

Судді колегії