Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/7670/16 Головуючий у 1 інстанції: Зарютін П.В.
Провадження № 22-ц/778/1745/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«16» травня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжнерудпром» про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Запоріжнерудпром» про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що мешкає у житловому будинку літера «З» по вул. Мокрянській, 152 в м. Запоріжжі з 1984 року. Вказаний житловий будинок збудували за згоди ПАТ «Запоріжнерудпром» батьки позивачки, які вже померли. Після смерті батьків позивачка залишилась мешкати у вказаному будинку та фактично мешкає у ньому вже 32 роки.

З метою належного утримання позивачкою були укладені договори із АТ «Запоріжжяобленерго» про користування електричною енергією, з КП «Водоканал» про надання послуг з питного водопостачання та водовідведення, з АТ «Запоріжгаз» про надання послуг з газопостачання, та щомісячно здійснюються оплата за користування вказаними послугами.

Позивачка здійснює необхідний ремонт, сплачує комунальні платежі, користується земельною ділянкою біля будинку та всіма господарськими будівлями та спорудами, що є біля будинку. Однак оформити право власності так і не змогла. На даний час позивач бажає належним чином оформити документи на будинок і на земельну ділянку біля нього, однак не має можливості це зробити так як не є власником даного будинку.

Посилаючись на зазначенні обставини просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок літера «З» по вул. Мокрянській, 152 в м. Запоріжжі у порядку набувальної давності.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2017 року в задоволенні позовних вимого відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

ПАТ " Запопріжнерудпром", будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи до апеляційного суду не з'явився. На адресу апеляційного суду надійшла заява в якій він прохає розглядати справу за його відсутності, з апеляційною скаргою погоджується.

Згідно з ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності ПАТ « Запоріжнерудпром».

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішеннгя суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що з технічної інвентаризації замовником якої є ПАТ «Запоріжнерудпром» в ТОВ « Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації» вбачається, що станом на 10.10.2014 року на земельній ділянці площею 2080 м2 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Мокрянській № 152 розташований житловий будинок літера А-2, який складається з вісьми квартир та будинок літера «3» ( а.с. 5-6).

Згідно листа ПАТ «Запоріжнерудпром» № 733 від 01.12.2016 року, який адресований на адресу ОСОБА_3Є вбачається, що житловий будинок літера А-2 за адресою м. Запоріжжя, вул. Мокрянська, 152 був знятий з балансу вказаного підприємства з 01.05.2016 року, у звязку з тим, що всі вісім квартир приватизовані жителями будинку, в тому й числі, ОСОБА_3 використала право на приватизацію квартири №7 цього житлового будинку. Інфоромацією про прийняття будинку в житловий фонд КП « Основаніє» підприємство не володіє ( а.с. 9).

Згідно листа ВАТ « Запоріжнерудпром» № 506 від 26.06.2006 року вбачається, що зазначене підприємство зверталося до головного архітектора м. Запоріжжя про оформлення самовільно перебудованого житлового будинку літера «3», який розташований за адресою м. Запоріжжя, вул. Мокрянська, 152 для його приватизації (а.с. 8).

Станом на 20 лютого 2017 року право власності на спірний житловий будинок не зареєстровано.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності ЦК України, тобто з 01 січня 2001 року.

Таким чином інститут набувальної давності за своєю правовою природою покликаний усунути юридичну невизначеність поняття фактичного володіння майном, ввести до цивільного обороту вибулі з нього нерухомі речі, чим забезпечити стабільність цивільних правовідносин.

Набувальна давність є одним із первинних способів виникнення права власності, тобто такий спосіб, відповідно до якого право власності наріч виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, тобто не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а базується на сукупності обставин, зазначених у ч. 1 ст. 344 ЦК України, а саме: наявність законного об'єкту володіння, добросовісності, відкритості, безперервності, визначених законом строків володіння. Відсутність одніє їз них виключає можливість для позитивного вирішення справи.

При цьому, коментована стаття визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю.

Зокрема, володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна.

Крім того, володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним,та безперервним протягом визначених законом строків (для нерухомого майна протягом 10 років, а для рухомого майна - 5 років).

Законний об'єкт володіння означає, що річ, якою володіє особа (особи), не виключений з цивільного обороту та не обмежений в цьому.

З огляду на положення статті та роз'яснення, викладені в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року, набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю здійснюється за умови, що річ, яка опинилася у володінні особи, є об'єктивно чужою, володілець суб'єктивно вважає майно своїм, володілець майна має бути добросовісним набувачем, володіння здійснюється протягом усього строку відкрито та продовжувалось безперервно, строк такого володіння нерухомим майном складає 10 років.

Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не повинен знати і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, а також обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна.

Як вбачається з матеріалів справи предметом позову у даній справі є визнання права власності за набувальною давністю на самочинно побудований житловий будинок літера « 3» за адресою: м. Запоріжжя, вулиця Мокрянська № 152, який був частково побудований батьками позивача, які вже померли, та добудований самим позивачем ОСОБА_3, в якому вона мешкає вже 32 роки, сплачує комунальні платежі, користується земельною ділянкою біля будинку та всіма господарськими будівлями і спорудами.

Зазначене нерухоме майно ніколи не мало державної реєстрації.

Правовідносини щодо самочинного будівництва регулюються положеннями ст. 376 ЦК України.

Таким чином, зазначені обставини не свідчать про отримання майна за підставами, достатніми для того, щоб мати право власності на нього з підстав, передбачених ст. 344 ЦК.

Отже, вирішуючи спір, суд відповідно до ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України повно, всебічно та об'єктивно з'ясував обставини справи та в межах доказів, наданих сторонами, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові, оскільки позивачем не доведено наявності сукупності умов для набуття права власності за набувальною давністю, що передбачено положеннями ст. 344 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають та їх не спростовують. Отже висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, та підстав для його скасування колегія судів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді: