Провадження № 2/712/413/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

при секретарі Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соснівського районного суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 30 липня 2011 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб.

07 листопада 2016 року Соснівським районним судом м. Черкаси було задоволено її позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Під час шлюбу у них з відповідачем народився син ОСОБА_3, 15.11.2012 року.

На даний час відповідач не приділяє сину жодної уваги не спілкується та не проводить із ним час та не надає жодної допомоги на його утримання. Наразі, вона самостійно забезпечує потреби сина.

ТОВ «Беар Код» на сьогоднішній день залишається постійним місцем роботи відповідача, однак. вона не має жодної достовірної інформації стосовно розміру його заробітної плати.

У звязку з небажанням відповідача в добровільному порядку сплачувати аліменти, вимушена звернутись до суду з відповідною позовною заявою про стягнення аліментів.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 на її користь на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі ? частини заробітної плати (доходу) ОСОБА_2, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів до суду до повноліття дитини.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Заперечував в частині не надання синові допомоги, та поясни, що ним надавалася постійна допомога синові, як в грошима так і одягом, взуттям, іграшками.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Сімейного Кодексу України:

Відповідно до статей 3, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено, що 30 липня 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, було укладено шлюб. про що в книзі реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції було зроблено відповідний актовий запис № 834 та видано свідоцтво про шлюб серії !-СР № 076825 від 30.07.2011 року.

Рішенням Соснівського районного уду м. Черкаси від 07.11.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Син проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою КП «Соснівська СУБ» № 3155 від 12.08.2016 року.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач частково надав дитині допомогу у вигляді грошових коштів, одягу, взуття, іграшок..

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до частини першої статті 181 Сімейного Кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, проте такої домовленості сторони, як встановлено в ході розгляду справи, не досягли.

У відповідності з ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно до ч. 1 ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 70 відсотків заробітної плати цієї особи.

Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 71 Закону «Про виконавче провадження», а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

Відповідно до частини першої статті 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Визначення аліментів у розмірі ? частини всіх видів заробітку не буде суперечити закону, та порушувати право дитини позивача, оскільки аліменти не будуть меншими ніж визначені законом. Розмір аліментів на кожну дитину не повинен бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні .

Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов'язання щодо утримання.

При винесенні даного рішення суд враховував, що відповідач ОСОБА_2 має задовільний стан здоровя, його працездатність, те що він не є інвалідом, не має тяжких захворювань (відсутність доказів, які могли б спростувати встановлені дані факти). Відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, однак в судовому засіданні ним не доведено фактів про намагання (бажання) працевлаштуватись. У Центрі зайнятості як особа, яка шукає роботу не зареєстрований, в звязку з чим ОСОБА_2 не позбавлений можливості працевлаштуватися та забезпечувати належне утримання своїй дитині.

Разом з цим, суд вважає за належне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них, а також положення ст. 185 Сімейного кодексу України щодо обов'язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Одночасно суд роз'яснює, що статтею 196 Сімейного кодексу України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а саме: стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 28.11.2016 року і до досягнення повноліття.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 130, 174, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. 75, 79, 84, 85, 180-183, 191 Сімейного Кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, не працюючого, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 28.11.2016 року і до досягнення повноліття.

Стягнути ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 551,20 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України.

В частині стягнення аліментів в межах одного місяця підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: