Cправа № 563/300/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.04.2017 року Корецький районний суд
в складі: головуючого судді Сірака Д.Ю.
секретар судового засідання Cтепанюк Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Корець цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» звернувся до суду з позовом, вказуючи, що 10 жовтня 2013 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 3 900 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Однак відповідач не виконав своїх зобовязань, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 43 593 (сорок три тисячі пятсот девяносто три) грн. 50 коп.
Просять суд стягнути з відповідача вказану суму та судові витрати в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн., справу розглянути без участі представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач на неодноразові виклики в судове засідання не зявився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив.
За таких обставин суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
10 жовтня 2013 року між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №б/н шляхом заповнення і підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» про встановлення кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 3900 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27.60 % на рікна суму залишку заборгованості за кредитом.
При укладенні кредитного договору сторони виходили із вимог статті 634 ЦК України, у відповідності до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідач ознайомився та погодився з умовами надання кредиту, про що свідчить його підпис на зворотній стороні Анкети-заяви та де зазначено, що він разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» та ОСОБА_1 договір про надання банківських послуг.
У п. 3.1. «Умов та правил надання банківських послуг» зазначено, що для надання послуг банк видає клієнту карту, її вид визначено в Памятці клієнта (довідці про умови кредитування) і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата отримання картки, яка вказана в заяві.
Таким чином датою отримання картки відповідачем є 10 жовтня 2013 року.
Згідно з п. 3.2,3.3 «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Статями 610, 611 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) та у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Натомість позичальник взяті на себе зобовязання виконував не належним чином, передбачені умовами договору платежі своєчасно не надавав. 12 березня 2014 року здійснив останній платіж на виконання боргових зобовязань. Внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК», яка станом на 20 листопада 2016 року складається з такого: 4 704,85 грн. заборгованість за кредитом, 33 436,00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 900,00 грн. заборгованість за пенею; штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 2 052,07 грн. штраф (процентна складова).
Розмір зазначеної заборгованості підтверджується розрахунком суми заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем. Відповідачем вказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків з даного приводу не надано, а тому судом він приймається як достовірний.
Зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості випливає, що за порушення грошових зобовязань за один і той самий період позивачем нараховано як пеню так і штрафи, внаслідок чого відповідача двічі притягнуто до одного і того ж виду відповідальності.
Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Така правова позиція міститься у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України у справі №6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.
Враховуючи вищевикладене та з метою захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних осіб під час здійснення цивільного судочинства у відповідності до Конституції України суд вважає, що вимога у частині стягнення фіксованої частини штрафу в сумі 500,00 грн. та процентної частини штрафу 2052.07 грн. не ґрунтується на законі, а тому в цій частині вимог позивачу необхідно відмовити.
Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що відповідач порушив взяті на себе зобовязання, суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 41 041 (сорок одна тисяча сорок одна) грн. 43 коп.
Тому позов підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.10, 60, 62, 88, 209, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд
Позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_1на користь Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» судовий збір в сумі 1 506 (одна тисяча пятсот шість)грн. 33 коп
В решті позову відмовити.
Відповідачем може бути подана до Корецького районного суду Рівненської області заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається через Корецький районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

С у д д я :