Справа № 465/4706/15 Головуючий у 1 інстанції: Мигаль Г.П.
Провадження № 22-ц/783/215/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і ОСОБА_2,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю позивача ОСОБА_3 і його представника адвоката ОСОБА_4;

ОСОБА_5 представника ПАТ «Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості ім. Т.Г.Шевченка»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості ім. Т.Г.Шевченка» корпоративне підприємство ДАК «Укрвидавполіграфія»на рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 квітня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості ім. Т.Г. Шевченка» корпоративне підприємство ДАК «Укрвидавполіграфія» (в подальшому „Інститут) про стягнення недоотриманих коштів при звільненні, в кінцевій редакції позовних вимог якого просив суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток по день фактичного розрахунку, зокрема - з 26.03.2015 року по 29.02.2016 року в сумі 25 115 грн. 07 коп., а також недоотриману заробітну плату в зв'язку з порушенням вимог Колективного договору за період з 10.04.2008 року по 25.03.2015 року в сумі 19 297 грн. 74 коп.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що позивач працював на посаді старшого наукового співробітника відділу стандартизації та інформації у Інституті та на підставі наказу від 25.03.2015 року № 9-к його було звільнено з роботи відповідно до ст. 38 КЗпП України з 25.03.2015 року.

Вважає, що за час його роботи в Інституті згаданим відповідачем систематично порушувались умови оплати його праці (т.1, а.с. 1-7, 78-79, 90-91; т.2, 4-12).

Оскаржуваним рішенням позов задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості ім. Т.Г. Шевченка» корпоративне підприємство ДАК «Укрвидавполіграфія» на користь ОСОБА_3 недоотриману заробітну плату в сумі 19 297 грн. 74 коп. за період з 10.04.2008 року по 25.03.2015 року та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.03.2015 року до 29.02.2016 року в сумі 25 115 грн. 07 коп.

Рішення суду про виплату заробітної плати у сумі платежу за один місяць, що складає 2 209 грн. 66 коп., допущено до негайного виконання.

Вирішено питання судових витрат (т.2, а.с. 31-37).

Дане рішення оскаржив відповідач.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що суд не дав належної оцінки табелям обліку робочого часу.

Покликається на те, що Інститут знаходиться на госпрозрахунку, а на госпрозрахункових підприємствах і в організаціях коригування заробітної плати та інших виплат здійснюється з урахуванням їх фінансових можливостей.

Також вважає, що позивачем було пропущено строк звернення до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати належних йому при звільненні сум (т.2, а.с. 40-44).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони позивача і його представника, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та стверджується матеріалами справи, що позивач працював на посаді старшого наукового співробітника відділу стандартизації та інформації в ПАТ «Український науково-дослідний інститут поліграфічноїпромисловості ім. Т.Г. Шевченка».

Відповідно до наказу по Інституту від 25 березня 2015 року № 9-к позивача звільнено з 25.03.2015 року із займаної посади по ст. 38 України (т.2, а.с. 13).

Згідно із ст. 9 Закону України «Про колективні договори і угоди» положення Колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов'язковими як для роботодавця, так і для працівників підприємства. Після закінчення строку дії колективний договір, угода продовжує діяти до того часу, поки сторони не укладуть новий або не переглянуть чинний Колективний договір, угода зберігає чинність у разі зміни складу, структури, найменування роботодавця, від імені якого укладено цей договір, угоду.

Відповідно до п. 2.1. додатку № 3 Положення про оплату праці працівників ВАТ "УНДІПП ім. Т.Г.Шевченка" до Колективного договору в Інституті система оплати праці та перелік доплат і надбавок до тарифних ставок та посадових окладів наукових працівників організована на основі Єдиної тарифної сітки розрядів та коефіцієнтів згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та окремих галузей бюджетної сфери».

Схеми тарифних розрядів та коефіцієнтів за посадами позивачів, які займали посади наукових працівників у відповідності до додатку № 1 Положення про оплату праці працівників ВАТ «УНДІПП ім. Т.Г.Шевченка» до Колективного договору, повинна була визначатись у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та окремих галузей бюджетної сфери» з врахуванням змін і доповнень.

Територіальною державною інспекцією з питань праці у Львівській області було проведено перевірку за зверненням прокуратури Франківського району м. Львова щодо порушення вимог законодавства про працю адміністрацією ПРАТ «Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості ім. Т.Г. Шевченка» в частині прийняття рішення адміністрацією в односторонньому порядку з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами, недотримання термінів виплати заробітної плати та наявною заборгованістю із виплати заробітної плати та надано відповідь від 08 лютого 2013 року №02-0514/04. Вказаною перевіркою встановлено, що оклади встановлені в Інституті з 01 жовтня 2011 року від тарифної ставки 1 тарифного розряду у розмірі 660 грн з використанням тарифних коефіцієнтів згідно II етапу Єдиної тарифної сітки.

Відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2008 року № 74 «Про запровадження III етапу оплати праці на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» III етап оплати праці запроваджено з 1 вересня 2008 року.

Тарифний коефіцієнт III етапу Єдиної тарифної сітки відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2008 року № 74 «Про запровадження III етапу оплати праці на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери" в Інституті не застосовувався.

Наказом по Інституту від 03 жовтня 2013 року «Щодо впорядкування заробітної плати з 01 жовтня 2011 року згідно Галузевою угодою та Єдиної тарифної сітки» згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 11 травня 2011 року № 524 запроваджено з 01 жовтня 2011 року для наукових працівників інституту, оплата праці яких здійснюється на основі Єдиної тарифної сітки, посадовий оклад працівника 1 тарифного розряду у розмірі 660 грн і встановлено у відповідності до тарифних розрядів і коефіцієнтів посадові оклади наукових працівників структурних підрозділів інституту.

Після прийняття даного наказу про встановлення розміру 1 тарифного розряду його розмір не змінювався до дня звільнення позивача по справі.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року №1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та окремих галузей бюджетної сфери» після 01 жовтня 2011 року підняття 1 тарифного розряду здійснювалось наступним чином: з 01 грудня 2011 року - 704 грн; з 01 січня 2012 року - 773 грн; з 01 квітня 2012 року - 794 грн, з 01 липня 2012 року 802 грн, з 01 вересня 2012 року 807 грн, з 01 жовтня 2012 року 823 грн, з 01 грудня 2012 року 839 грн.

Згідно п. 2.2 додатку № 3 Положення про оплату праці працівників ВАТ «УНДІПП ім. Т.Г.Шевченка» до Колективного договору в Інституті здійснюється виплата надбавки за стаж наукової роботи (згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2004 року «Про затвердження Порядку виплати надбавки за стаж наукової роботи») у процентному відношенні до посадового окладу.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини у справі та належним чином надав оцінку всім доказам, у звязку з чим прийшов до обґрунтованого висновку про те, що відповідачем встановлено розмір посадового окладу (ставки) позивачу, як науковому працівнику Інституту, з порушенням передбачених Колективним договором вимог, зокрема - п. 2.1 розділу 11 «Гарантії оплати праці» Положення про оплату праці, яке є додатком до цього договору та вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року № 1298 «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери».

Однак, поза увагою суду першої інстанції залишились доводи відповідача про те, що відповідно до наказів № 3-к від 10 січня 2013 року, № 7-к від 30 січня 2013 року, № 40-к від 30 грудня 2013 року, № 12-к від 31 березня 2014 року, № 16-к від 30 травня 2014 року та №36-к від 25 грудня 2014 року у звязку з складною фінансовою ситуацією, що склалася в Інституті для працівників, в тому числі - і позивача, було запроваджено неповний робочий тиждень згідно затверджених графіків (з січня 2013 року) з оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу (т.1, а.с. 105-115), а також табеля обліку використання робочого часу, які містять дані про фактичну трудомісткості позивача (т.1, а.с. 118-199).

Крім того, пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» розяснено, що задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню.

В той же час, суд першої інстанції, визначаючи розмір недоотриманої позивачем заробітної плати, не витребував у відповідача довідки про нараховану та виплачену позивачу заробітну плату та не навів розрахунок недоотриманої заробітної плати - з урахуванням фактичної трудомісткості (табелів обліку використання робочого часу) позивача, а взяв за основу розрахунок недоотриманої заробітної плати, який був наданий самим позивачем.

В ході апеляційного розгляду справи судом було витребувано у відповідача ОСОБА_6 розрахунку заробітної плати ОСОБА_3 з 10.04.2008 по 25.03.2015 р.р. (в подальшому «ОСОБА_6 …»; т. 2, а.с. 102-107).

Останній раз позивач уточнював свої позовні вимоги 01.02.2016 року, подавши до суду Розрахунок недоотриманої заробітної плати за період з 10.04.2008 року по 25 березня 2015 року (в подальшому „Розрахунок ...; т.2, а.с. 4-12).

Згідно вище згаданого Розрахунку ... у позивача претензії до відповідача з приводу недоплати йому заробітної плати за період квітень-серпень 2008 року відсутні.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у вересні 2008 року позивач відпрацював 22 робочих дня з 22 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 361 грн. 59 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 201 грн. 20 коп. (т.2, а.с. 10), а відтак у вересні 2008 року позивачу не було доплачено 160 грн. 39 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу та ОСОБА_6 …, у жовтні 2008 року позивач відпрацював 23 робочих дня з 23 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 413 грн. 46 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 372 грн. 80 коп., а відтак у жовтні 2008 року позивачу не було доплачено 40 грн. 66 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу та ОСОБА_6 …, у листопаді 2008 року позивач відпрацював 20 робочих днів з 20 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 413 грн. 46 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 201 грн. 20 коп., а відтак у листопаді 2008 року позивачу не було доплачено 212 грн. 26 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у грудні 2008 року позивач відпрацював 23 робочих дня з 23 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 413 грн. 46 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 201 грн. 20 коп., а відтак у грудні 2008 року позивачу не було доплачено 212 грн. 26 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у січні 2009 року позивач відпрацював 17 робочих днів з 20 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 201 грн. 44 коп. (1 413 грн. 46 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 20 робочих дні по Інституту х 17 відпрацьованих робочих дні), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 021 грн. 02 коп., а відтак у січні 2009 року позивачу не було доплачено 180 грн. 42 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у лютому 2009 року позивач відпрацював 20 робочих днів з 20 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 413 грн. 46 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 201 грн. 20 коп., а відтак у лютому 2009 року позивачу не було доплачено 212 грн. 26 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у березні 2009 року позивач відпрацював 21 робочий день з 21 робочого дня по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 413 грн. 46 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 201 грн. 20 коп., а відтак у березні 2009 року позивачу не було доплачено 212 грн. 26 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у квітні 2009 року позивач відпрацював 21 робочий день з 21 робочого дня по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 413 грн. 46 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 413 грн. 10 коп., а відтак у квітні 2009 року позивачу не було доплачено 00 грн. 36 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у травні 2009 року позивач відпрацював 18 робочих днів з 18 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 413 грн. 46 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 413 грн. 10 коп., а відтак у травні 2009 року позивачу не було доплачено 00 грн. 36 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у червні 2009 року позивач відпрацював 20 робочих днів з 20 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 413 грн. 46 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 413 грн. 10 коп., а відтак у червні 2009 року позивачу не було доплачено 00 грн. 36 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у липні 2009 року позивач відпрацював 23 робочих дні з 23 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 413 грн. 46 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 413 грн. 10 коп., а відтак у липні 2009 року позивачу не було доплачено 00 грн. 36 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у серпні 2009 року позивач відпрацював 20 робочих днів з 20 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 413 грн. 46 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 413 грн. 10 коп., а відтак у серпні 2009 року позивачу не було доплачено 00 грн. 36 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у вересні 2009 року позивач відпрацював 22 робочих дня з 22 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 413 грн. 46 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 413 грн. 10 коп., а відтак у вересні 2009 року позивачу не було доплачено 00 грн. 36 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу та ОСОБА_6 …, у жовтні 2009 року позивач відпрацював 22 робочих дня з 22 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 413 грн. 46 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 413 грн. 10 коп., а відтак у жовтні 2009 року позивачу не було доплачено 00 грн. 36 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу та ОСОБА_6 …, у листопаді 2009 року позивач відпрацював 21 робочий день з 21 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 413 грн. 46 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 413 10 коп., а відтак у листопаді 2009 року позивачу не було доплачено 00 грн. 36 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у грудні 2009 року позивач відпрацював 23 робочих дня з 23 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 413 грн. 46 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 413 грн. 10 коп., а відтак у грудні 2009 року позивачу не було доплачено 00 грн. 36 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у січні 2010 року позивач відпрацював 15 робочих днів з 19 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 136 грн. 36 коп. (1 439 грн. 39 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 19 робочих днів по Інституту х 15 відпрацьованих робочих дні), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 115 грн. 61 коп., а відтак у січні 2010 року позивачу не було доплачено 20 грн. 75 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у лютому 2010 року позивач відпрацював 20 робочих днів з 20 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 439 грн. 39 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 413 грн. 10 коп., а відтак у лютому 2010 року позивачу не було доплачено 26 грн. 29 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у березні 2010 року позивач відпрацював 22 робочих дня з 22 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 439 грн. 39 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 413 грн. 10 коп., а відтак у березні 2010 року позивачу не було доплачено 26 грн. 29 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у квітні 2010 року позивач відпрацював 21 робочий день з 21 робочого дня по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 470 грн. 51 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 413 грн. 10 коп., а відтак у квітні 2010 року позивачу не було доплачено 57 грн. 41 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у травні 2010 року позивач відпрацював 16 робочих днів з 17 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 384 грн. 01 коп. (1 470 грн. 51 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 17 робочих днів по Інституту х 16 відпрацьованих робочих дні), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 383 грн. 81 коп., а відтак у травні 2010 року позивачу не було доплачено 00 грн. 20 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у червні 2010 року позивач відпрацював 21 робочий день з 21 робочого дня по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 470 грн. 51 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 413 грн. 10 коп., а відтак у червні 2010 року позивачу не було доплачено 57 грн. 41 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у липні 2010 року позивач відпрацював 22 робочих дня з 22 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 478 грн. 30 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 478 грн. 10 коп., а відтак у липні 2010 року позивачу не було доплачено 00 грн. 20 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у серпні 2010 року позивач відпрацював 21 робочий день з 21 робочого дня по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 478 грн. 30 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 478 грн. 10 коп., а відтак у серпні 2010 року позивачу не було доплачено 00 грн. 20 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у вересні 2010 року позивач відпрацював 22 робочих дня з 22 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 478 грн. 30 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 478 грн. 10 коп., а відтак у вересні 2010 року позивачу не було доплачено 00 грн. 20 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу та ОСОБА_6 …, у жовтні 2010 року позивач відпрацював 21 робочий день з 21 робочого дня по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 519 грн. 79 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 519 грн. 70 коп., а відтак у жовтні 2010 року позивачу не було доплачено 00 грн. 09 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу та ОСОБА_6 …, у листопаді 2010 року позивач відпрацював 22 робочих дня з 22 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 519 грн. 79 коп., однак йому було нараховано та виплачено лише 1 519 грн. 70 коп., а відтак у листопаді 2010 року позивачу не було доплачено 00 грн. 09 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно вище згаданого Розрахунку ... (т.2, а.с. 11) у позивача претензії до відповідача з приводу недоплати йому заробітної плати за період з грудня 2010 року по листопад 2011 року включно відсутні.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у грудні 2011 року позивач відпрацював 22 робочих дня з 22 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 825 грн. 82 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 712 грн. 10 коп., а відтак у грудні 2011 року позивачу не було доплачено 113 грн. 72 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у січні 2012 року позивач відпрацював 12 робочих днів з 20 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 202 грн. 87 коп. (2 004 грн. 78 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 20 робочих днів по Інституту х 12 відпрацьованих робочих дня), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 027 грн. 26 коп., а відтак у січні 2012 року позивачу не було доплачено 175 грн. 61 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у лютому 2012 року позивач відпрацював 21 робочий день з 21 робочого дня по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 2 004 грн. 78 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 712 грн. 10 коп., а відтак у лютому 2012 року позивачу не було доплачено 292 грн. 68 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у березні 2012 року позивач відпрацював 14 робочих днів з 21 робочого дня по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 336 грн. 52 коп. (2 004 грн. 78 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 21 робочий день по Інституту х 14 відпрацьованих робочих дні), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 141 грн. 40 коп., а відтак у березні 2012 року позивачу не було доплачено 195 грн. 12 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у квітні 2012 року позивач відпрацював 14 робочих днів з 20 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 441 грн. 47 коп. (2 059 грн. 24 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 20 робочих днів по Інституту х 14 відпрацьованих робочих дні), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 198 грн. 47 коп., а відтак у квітні 2012 року позивачу не було доплачено 243 грн., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у травні 2012 року позивач відпрацював 20 робочих днів з 20 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 2 059 грн. 24 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 712 грн. 10 коп., а відтак у травні 2012 року позивачу не було доплачено 347 грн. 14 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у червні 2012 року позивач відпрацював 17 робочих днів з 19 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 842 грн. 48 коп. (2 059 грн. 24 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 19 робочих днів по Інституту х 17 відпрацьованих робочих днів), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 712 грн. 10 коп., а відтак у червні 2012 року позивачу не було доплачено 130 грн. 38 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у липні 2012 року позивач відпрацював 13 робочих днів з 22 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 229 грн. 09 коп. (2 079 грн. 99 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 22 робочих дні по Інституту х 13 відпрацьованих робочих днів), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 011 грн. 70 коп., а відтак у липні 2012 року позивачу не було доплачено 217 грн. 39 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у серпні 2012 року позивач відпрацював 22 робочих днів з 22 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 2 079 грн. 99 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 712 грн. 10 коп., а відтак у серпні 2012 року позивачу не було доплачено 367 грн. 89 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у вересні 2012 року позивач відпрацював 20 робочих днів з 20 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 2 092 грн. 95 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 712 грн. 10 коп., а відтак у вересні 2012 року позивачу не було доплачено 380 грн. 85 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу та ОСОБА_6 …, у жовтні 2012 року позивач відпрацював 23 робочих дня з 23 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 2 134 грн. 45 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 712 грн. 10 коп., а відтак у жовтні 2012 року позивачу не було доплачено 422 грн. 35 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу та ОСОБА_6 …, у листопаді 2012 року позивач відпрацював 3 робочих дні з 22 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 291 грн. 06 коп. (2 134 грн. 45 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 22 робочих дні по Інституту х 3 відпрацьованих робочих дні), однак йому було нараховано та виплачено лише 266 грн. 28 коп., а відтак у листопаді 2012 року позивачу не було доплачено 24 грн. 78 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табелів обліку використання робочого часу та ОСОБА_6 …., з грудня 2012 року по лютий 2013 року включно позивач жодного робочого дня не відпрацював (т.1, а.с. 171-174), а відтак у згаданий період заробітна плата йому не нараховувалась.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у березні 2013 року позивач відпрацював 15 робочих днів з 20 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 657 грн. 25 коп. (2 209 грн. 66 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 20 робочих днів по Інституту х 15 відпрацьованих робочих дні), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 285 грн. 85 коп., а відтак у березні 2013 року позивачу не було доплачено 371 грн. 40 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у квітні 2013 року позивач відпрацював 18 робочих днів з 22 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 807 грн. 90 коп. (2 209 грн. 66 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 22 робочих дня по Інституту х 18 відпрацьованих робочих дні), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 400 грн. 81 коп., а відтак у квітні 2013 року позивачу не було доплачено 407 грн. 09 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у травні 2013 року позивач відпрацював 14 робочих днів з 19 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 628 грн. 17 коп. (2 209 грн. 66 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 19 робочих днів по Інституту х 14 відпрацьованих робочих днів), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 261 грн. 55 коп., а відтак у травні 2013 року позивачу не було доплачено 366 грн. 62 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у червні 2013 року позивач відпрацював 15 робочих днів з 18 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 841 грн. 38 коп. (2 209 грн. 66 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 18 робочих днів по Інституту х 15 відпрацьованих робочих днів), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 426 грн. 75 коп., а відтак у червні 2013 року позивачу не було доплачено 414 грн. 63 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у липні 2013 року позивач відпрацював 19 робочих днів з 23 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 825 грн. 37 коп. (2 209 грн. 66 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 23 робочих дня по Інституту х 19 відпрацьованих робочих днів), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 414 грн. 35 коп., а відтак у липні 2013 року позивачу не було доплачено 411 грн. 02 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у серпні 2013 року позивач відпрацював 16 робочих днів з 21 робочого дня по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 683 грн. 55 коп. (2 209 грн. 66 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 21 робочий день по Інституту х 16 відпрацьованих робочих днів), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 304 грн. 46 коп., а відтак у серпні 2013 року позивачу не було доплачено 379 грн. 09 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у вересні 2013 року позивач відпрацював 17 робочих днів з 21 робочого дня по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 788 грн. 77 коп. (2 209 грн. 66 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 21 робочий день по Інституту х 17 відпрацьованих робочих днів), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 385 грн. 98 коп., а відтак у вересні 2013 року позивачу не було доплачено 402 грн. 79 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу та ОСОБА_6 …, у жовтні 2013 року позивач відпрацював 18 робочих днів з 21 робочого дня по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 893 грн. 99 коп. (2 209 грн. 66 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 21 робочий день по Інституту х 18 відпрацьованих робочих дні), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 467 грн. 52 коп., а відтак у жовтні 2013 року позивачу не було доплачено 426 грн. 47 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу та ОСОБА_6 …, у листопаді 2013 року позивач відпрацював 16 робочих днів з 21 робочого дня по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 683 грн. 55 коп. (2 209 грн. 66 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 21 робочий день по Інституту х 16 відпрацьованих робочих дні), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 258 грн. 20 коп., а відтак у листопаді 2013 року позивачу не було доплачено 425 грн. 35 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табелів обліку використання робочого часу, у період з грудня 2013 року по січень 2014 року включно робочий день позивача тривав 4 години (а не 6 годин; т.1, а.с. 184-185), а відтак для обрахунку заробітної плати, яку він мав би отримати в згаданий період, застосовуємо коефіцієнт 2/3.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у грудні 2013 року позивач відпрацював 18 робочих днів (по 4 години) з 22 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 205 грн. 27 коп. (2 209 грн. 66 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) х 2/3 (робочий день 4 години) : 22 робочий день по Інституту х 18 відпрацьованих робочих днів), однак йому було нараховано та виплачено лише 933 грн. 87 коп., а відтак у грудні 2013 року позивачу не було доплачено 271 грн. 40 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у січні 2014 року позивач відпрацював 12 робочих днів (по 4 години) з 21 робочого дня по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 841 грн. 76 коп. (2 209 грн. 66 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) х 2/3 (робочий день 4 години) : 21 робочий день по Інституту х 12 відпрацьованих робочих днів), однак йому було нараховано та виплачено лише 652 грн. 23 коп., а відтак у січні 2014 року позивачу не було доплачено 189 грн. 53 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у лютому 2014 року позивач відпрацював 20 робочих днів з 20 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 2 209 грн. 66 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 712 грн. 10 коп., а відтак у лютому 2014 року позивачу не було доплачено 497 грн. 56 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у березні 2014 року позивач відпрацював 20 робочих днів з 20 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 2 209 грн. 66 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 712 грн. 10 коп., а відтак у березні 2014 року позивачу не було доплачено 497 грн. 56 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табелів обліку використання робочого часу, у період з квітня 2014 року по травень 2014 року включно робочий день позивача тривав 4 години (а не 6 годин; т.1, а.с. 188-189), а відтак для обрахунку заробітної плати, яку він мав би отримати в згаданий період, застосовуємо коефіцієнт 2/3.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у квітні 2014 року позивач відпрацював 21 робочий день (по 4 години) з 21 робочого дня по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 473 грн. 11 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи х 2/3 (робочий день 4 години), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 070 грн. 06 коп., а відтак у квітні 2014 року позивачу не було доплачено 403 грн. 05 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у травні 2014 року позивач відпрацював 19 робочих днів (по 4 години) з 19 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 473 грн. 11 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи х 2/3 (робочий день 4 години), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 070 грн. 06 коп., а відтак у травні 2014 року позивачу не було доплачено 403 грн. 05 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у червні 2014 року позивач відпрацював 13 робочих днів з 19 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 511 грн. 87 коп. (2 209 грн. 66 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 19 робочих днів по Інституту х 13 відпрацьованих робочих днів), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 222 грн. 44 коп., а відтак у червні 2014 року позивачу не було доплачено 289 грн. 43 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у липні 2014 року позивач відпрацював 16 робочих днів з 23 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 537 грн. 15 коп. (2 209 грн. 66 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 23 робочих дня по Інституту х 16 відпрацьованих робочих днів), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 268 грн. 10 коп., а відтак у липні 2014 року позивачу не було доплачено 269 грн. 05 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у серпні 2014 року позивач відпрацював 14 робочих днів з 20 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 546 грн. 76 коп. (2 209 грн. 66 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 20 робочих днів по Інституту х 14 відпрацьованих робочих днів), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 268 грн. 10 коп., а відтак у серпні 2014 року позивачу не було доплачено 278 грн. 66 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у вересні 2014 року позивач відпрацював 15 робочих днів з 22 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 506 грн. 59 коп. (2 209 грн. 66 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 22 робочих дня по Інституту х 15 відпрацьованих робочих днів), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 286 грн. 36 коп., а відтак у вересні 2014 року позивачу не було доплачено 220 грн. 23 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу та ОСОБА_6 …, у жовтні 2014 року позивач відпрацював 18 робочих днів з 23 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 729 грн. 30 коп. (2 209 грн. 66 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 23 робочих дня по Інституту х 18 відпрацьованих робочих дня), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 265 грн. 62 коп., а відтак у жовтні 2014 року позивачу не було доплачено 463 грн. 68 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу та ОСОБА_6 …, у листопаді 2014 року позивач відпрацював 16 робочих днів з 20 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 767 грн. 73 коп. (2 209 грн. 66 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 20 робочих днів по Інституту х 16 відпрацьованих робочих дня), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 293 грн. 48 коп., а відтак у листопаді 2014 року позивачу не було доплачено 474 грн. 25 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у грудні 2014 року позивач відпрацював 16 робочих днів з 23 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 537 грн. 15 коп. (2 209 грн. 66 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 23 робочих дня по Інституту х 16 відпрацьованих робочих днів), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 365 грн. 11 коп., а відтак у грудні 2014 року позивачу не було доплачено 172 грн. 04 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у січні 2015 року позивач відпрацював 10 робочих днів з 20 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 104 грн. 83 коп. (2 209 грн. 66 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 20 робочих днів по Інституту х 10 відпрацьованих робочих днів), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 043 грн. 52 коп., а відтак у січні 2015 року позивачу не було доплачено 61 грн. 31 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу, у лютому 2015 року позивач відпрацював 14 робочих днів з 20 робочих днів по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 546 грн. 76 коп. (2 209 грн. 66 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 20 робочих днів по Інституту х 14 відпрацьованих робочих днів), однак йому було нараховано та виплачено лише 1 433 грн. 60 коп., а відтак у лютому 2015 року позивачу не було доплачено 113 грн. 16 коп., які і підлягають до стягнення.

Згідно табеля обліку використання робочого часу та ОСОБА_6 …, у березні 2015 року позивач відпрацював 11 робочих днів з 21 робочого дня по Інституту.

Таким чином, позивач мав би отримати 1 157 грн. 44 коп. (2 209 грн. 66 коп. (посадовий оклад з надбавкою за стаж наукової роботи) : 21 робочий день по Інституту х 11 відпрацьованих робочих дні), які йому і було виплачено.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає недоотримана ним заробітна плата за період з 10.04.2008 року по 25.03.2915 року у розмірі 12 542 грн. 21 коп. (а не 19 297 грн. 74 коп., як визначено рішенням суду, що оскаржується).

Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, - з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи (п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»).

Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок).

Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана дана виплата.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Позивача було звільнено з роботи з 25.03.2015 року (т.2, а.с. 13).

Згідно розрахунків позивача, які лягли в основу його позовної вимоги про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.03.2015 року до 29.02.2016 року у розмірі 25 115 грн. 07 коп., його середній заробіток на час звільнення з роботи становив 107 грн. 79 коп. (т.2, а.с. 5).

Розрахунки середнього заробітку позивача відповідачем не спростовані та не оспорюються.

Згідно вище наведених розрахунків, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає недоотримана ним заробітна плата за період з 10.04.2008 року по 25.03.2915 року у розмірі 12 542 грн. 21 коп., що становить 65 % від 19 297 грн. 74 коп., які були предметом позовних вимог і які були присудженими до стягнення оскаржуваним рішення.

З урахуванням вище наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір середнього заробітку, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.03.2015 року до 29.02.2016 року, з 25 115 грн. 07 коп. до 16 324 грн. 80 коп., що становить 65 % від 25 115 грн. 07 коп., які були предметом позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.п. 1-4, 314 ч.2, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості ім. Т.Г.Шевченка» корпоративне підприємство ДАК «Укрвидавполіграфія»задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 19 квітня 2016 року змінити, ухваливши, що позов ОСОБА_3 підлягає до задоволення не повністю, а частково.

Зменшити розмір недоотриманої заробітної плати за період з 10.04.2008 року по 25.03.2015 року, яка підлягає до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості ім. Т.Г.Шевченка» корпоративне підприємство ДАК «Укрвидавполіграфія» на користь ОСОБА_3, з 19 297 грн. 74 коп. до 12 542 (дванадцяти тисяч пятсот сорока двух) грн. 21 коп.

Зменшити розмір середнього заробітку, який підлягає до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Український науково-дослідний інститут поліграфічної промисловості ім. Т.Г.Шевченка» корпоративне підприємство ДАК «Укрвидавполіграфія» на користь ОСОБА_3 за час затримки розрахунку при звільненні за період з 26.03.2015 року до 29.02.2016 року, з 25 115 грн. 07 коп. до 16 324 (шістнадцяти тисяч триста двадцяти чотирьох) грн. 80 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскарженим у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: