АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 599/764/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Іваницький О.Р.
Провадження № 22-ц/789/464/17 Доповідач - Ткач О.І.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ткач О.І.

суддів - Бершадська Г. В., Гірський Б. О.,

з участю секретаря - Бріль В.Л.

представників сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зборівського районного суду від 15.03.2017 року у справі за позовом ПАТ КБ Надра ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2016 року ПАТ КБ Надра звернулось із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 48 534,96 доларів США, що еквівалентно 1 209 245,92 грн, посилаючись на те, що між ПАТ КБ Надра та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, який забезпечений порукою із ОСОБА_4 Враховуючи те, що ОСОБА_3 умови кредитного договору порушені, просить із відповідачів стягнути прострочену заборгованість солідарно.

Рішенням Зборівського районного суду від 15 березня 2017 року позов задоволено:

стягнуто із ОСОБА_3, ОСОБА_1 солідарно в користь ПАТ КБ Надра в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ Надра ОСОБА_2 1209245,92 грн. заборгованості за кредитним договором та 18138,69 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянтка посилається на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення про солідарне стягнення заборгованості із боржника та поручителя не врахував те, що договір поруки із ОСОБА_1 в справі відсутній, як і відсутні докази надіслання претензії поручителю, а також додатку до кредитного договору, в якому зафіксовано суму кредиту. Відповідно в суду не було доказів для перевірки достовірності наданих банком розрахунків заборгованості.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги підтримав, просить судове рішення скасувати оскільки має місце неповнота встановлення обставин справи в силу відсутності доказів і суд апеляційної інстанції їх не вправі приймати, оскільки їх не було надано суду першої інстанції..

Представник Банку заперечив доводи апеляційної скарги.

Перевіривши справу в межах доводів апеляційної скарги та межах позовних вимог, заслухавши представників сторін, дослідивши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи у апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами укладено кредитний договір із додатками, який забезпечений порукою. Оскільки зобов'язання за вказаним договором сторонами не виконані, тому із боржника і поручителя слід солідарно стягнути борг в сумі 1209245,92 грн.

Однак, суд апеляційної інстанції не може погодитись з вказаним висновком суду першої інстанції, оскільки має місце неповнота встановлення обставин справи із-за відсутності належних та допустимих доказів.

Відповідно до ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно стаття 131 ЦПК- Сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті.

Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Судом першої інстанції встановлено, що 22.08.2007 року між Банком та ОСОБА_3 укладено договір кредитної лінії №512/2007-МК відповідно до якого Банк зобов'язався надати відповідачу грошові кошти в сумі 35 тисяч доларів США терміном з 22.08.2007 року по 22.08.2012 року зі сплатою 14,4% річних за користування кредитом(а.с.9).

Кредитні кошти надавались траншами на підставі додаткових угод, зокрема:

- додатковою угодою №1 від 22.08.2007 року - 6000 доларів США, процентна ставка 15,5 річних по кредиту та 31% річних по простроченому кредиту (а.с.16);

- додатковою угодою №2 від 03.09.2007 року - 4000 доларів США, процентна ставка 15,5 річних по кредиту та 31% річних по простроченому кредиту (а.с.17);

- додатковою угодою №3 від 17.09.2007 року - 10000 доларів США, процентна ставка 15,5 річних по кредиту та 31% річних по простроченому кредиту (а.с.18);

- додатковою угодою №4 від 26.09.2007 року - 6000 доларів США, процентна ставка 15,5 річних по кредиту та 31% річних по простроченому кредиту (а.с.19);

- додатковою угодою №5 від 17.12.2007 року - 18000 доларів США, процентна ставка 14,4 річних по кредиту та 28,8% річних по простроченому кредиту (а.с.20);

- додатковою угодою №6 від 19.08.2008 року - 8600 доларів США, процентна ставка 15,7 річних по кредиту та 28,8% річних по простроченому кредиту (а.с.21).

30.11.2012 року проведено реструктуризацію кредитної лінії №512/2007?МК в строковий кредитний договір шляхом укладення та підписання додаткового договору №7 до вищезазначеного договору кредитної лінії, яким встановлено плаваючу (змінювану) процентну ставку в розмірі 15,5% річних плюс фіксований процент 7,43 із щорічним переглядом. Також встановлено кінцевий термін повернення кредиту - 28.11.2017 року. В пунктах 2.1.2 та 2.1.3 договору зазначено, що розрахунок боргових розрахунків та графік погашення платежів викладено в додатку №1, який є невід'ємною частиною вказаного договору (а.с. 22-24).

Однак в справі даний додаток відсутній, а в тексті договору відсутня сума кредиту та заборгованості позичальника ОСОБА_3 на день реструктуризації. Вказаний додаток не надано і суду апеляційної інстанції.

На забезпечення вищезазначеного додаткового договору №7 від 30.11.2012 року укладено договір поруки з ОСОБА_1 Позивачем суду першої інстанції він не наданий, справа розглядалась у відсутність позивача. Позивачем копія вказаного договору долучена до заперечень на апеляційну скаргу, який, за погодженням сторін, долучено до справи.

Так, згідно з умов договору поруки, які викладено в пункті 3.2 Поручитель приймає на себе зобовязання, у випадку невиконання Боржником ОСОБА_5 Зобовязань перед Банком за Кредитним Договором, здійснити виконання ОСОБА_5 Зобовязань в обсязі, заявленому Банком, протягом 3-х (трьох) Банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги Банка, якщо інше не передбачено цим Договором. Погашення здійснюється Поручителем шляхом перерахування відповідної суми на рахунок Банка, який буде повідомлено Поручителю додатково. За вимогою Банка погашення ОСОБА_5 зобов'язань може бути здійснено на рахунок Боржника.

3.4.Подання вимоги Банком. Обовязок Поручителя виконати ОСОБА_5 Зобовязання виникає при отриманні від Банка відповідної вимоги. Така вимога вважається отриманою Поручителем, якщо Банк надіслав її поштою за адресою, вказаною в цьому Договорі чи вручив вимогу особисто Поручителю, що підтверджується підписом Поручителя. Для дійсності вимоги Банк не зобов'язаний надавати Поручителю підтвердження невиконання ОСОБА_5 Зобовязань Боржником.

Позивачем до позовної заяви долучено повідомлення-претензію про погашення заборгованості за договором кредиту від 05.07.2016 року як таке, що надіслано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 25,26).

Позовну заяву датовано 06.07.2016 року, що вбачається з штампу на позовній заяві та відправлено поштою 08.07.2017 року (а.с.2,33).

Ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції, представником позивача не надано доказів про направлення відповідачці вказаного повідомлення поштовим зв'язком або вручення особисто та його отримання, яке підтверджене особистим підписом поручителя.

Дані обставини в контексті вищевикладених умов договору поруки дають суду апеляційної інстанції підстави зробити висновок, що позивачем не дотримано процедуру обумовлену в пунктах 3.2,3.4 Договору поруки: відсутні дані про отримання поручителем вимоги від 05.07.2016 року, в тексті повідомлення не зазначено реквізити рахунку, на який слід перерахувати кошти.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду України в справі №6?23215цс16 від 14.12.2016 року щодо механізму та порядку належного повідомлення сторони договору.

Згідно статті 309 ЦПК-Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4)порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права...

Таким чином, рішення стосовно стягнення з поручителя простроченої заборгованості за реструктуризованим договором від 30.11.2012 року слід скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в позові ПАТ КБ Надра.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ВИРІШИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Зборівського районного суду від 15 березня 2017 року скасувати стосовно стягнення боргу з ОСОБА_1 Михайліни в солідарному порядку і ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові ПАТ КБ Надра до поручителя ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за додатковим договором №7 від 30.11.2012 року до договору кредитної лінії №512/2007-МК від 22.08.2007 року.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча ОСОБА_6

Судді Б.О. Гірський

ОСОБА_7