Справа № 542/1420/16-ц
Провадження № 2/542/56/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Гавриленко Т.Г.,

при секретарі Рибка Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Нові Санжари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, в обґрунтування якого вказав, що на підставі рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18 червня 2009 року по цивільній справі № 2-567/09 було стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач вважає, що визначений за вищезгаданим рішенням суду, розмір аліментів підлягає зменшенню в порядку ст. 192 Сімейного кодексу України у звязку з тим, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 15 вересня 2016 року по цивільній справі № 545/2620/15-ц було стягнуто з нього на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач надав суду копії квитанцій про перерахунок коштів на картку ОСОБА_4.

У звязку з тим, що на даний час в звязку з народженням другої дитини та стягненням аліментів на її утримання матеріальний стан позивача значно змінився, він змушений звернутися до суду про зміну розміру аліментів, визначених рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18.09.2009 року з 1/4 до 1/6 частинивід усіх видів його заробітку (доходу).

Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохає справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій прохає справу розглянути у її відсутність, проти задоволення позову заперечує повністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18 червня 2009 року по цивільній справі № 2-567/09 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 06 квітня 2009 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15, 16).

Відповідно до рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 15 вересня 2016 року по цивільній справі № 545/2620/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 18, 19).

Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Стаття 10 ЦПК України зазначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Але, в порушення зазначених вимог закону, позивач ОСОБА_1 не надав суду доказів стосовно того, що після ухвалення Новосанжарським районним судом Полтавської області 18.06.2009 року рішення про стягнення аліментів, матеріальний або сімейний стан його змінився.

Звертаючись до суду, позивач обґрунтовує позов тим, що на даний час в звязку з народженням другої дитини та стягненням аліментів на її утримання його матеріальний стан значно змінився.

Позивач надав суду копії квитанцій про перерахунок коштів на банківську картку ОСОБА_4 (а.с. 43-48), в той же час не надано відомостей, яка сума аліментів перерахована на імя ОСОБА_2.

Як вбачається з рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18.06.2009 року ОСОБА_1 позов про стягнення з нього аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 визнав та не заперечував проти їх задоволення. Таким чином, обставини, на які посилається позивач з часу прийняття рішення про стягнення з нього аліментів не змінювались та доказів зворотного суду не надано, матеріальний стан, на який позивач покликається як підставу для зменшення розміру аліментів, не змінився, інших обставин для зменшення розміру аліментів не встановлено.

Отже, відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, встановленого ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглянув справу в межах заявлених ОСОБА_1 вимог і на підставі доказів, наданих ним.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні та наведені вище докази, суд прийшов до висновку, що підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються з позивача на користь відповідача відповідно до рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області відсутні, оскільки вказаний розмір не є значним та таким, що ставить позивача в тяжке матеріальне становище, останнім не надано доказів на підтвердження зміни його сімейного та матеріального становища, а обставини, наведені позивачем, як на підставу заявлених ним вимог, не свідчать про необхідність зміни розміру аліментів в сторону зменшення, жодна з обставин, на які посилався позивач, не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду, а тому не може слугувати достатньою підставою для заявлених вимог, тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі ст.ст. 91, 84, 180-182, 184 Сімейного кодексу України і керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до апеляційного суду Полтавської області через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя (підпис)

Відповідає оригіналу

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_6