Справа № 565/1691/16-ц
Провадження № 2/565/99/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року м. Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням судді Малкова В.В.

при секретарі судового засідання Панчук Г.І.

з участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на дитину,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача з вимогами: збільшити розмір аліментів, що присуджені з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дочки сторін ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/6 на 1/4 частку всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця; стягнути 1/2 частку фактично понесених додаткових витрат на дитину, у зв»язку з навчанням неповнолітньої дочки сторін ОСОБА_4 у Сарненському педагогічному коледжі, в розмірі 2466 грн. 50 коп.; стягнути додаткові витрати на проживання неповнолітньої ОСОБА_4А у гуртожитку в розмірі 50% від фактичної вартості проживання у гуртожитку кожні півроку, починаючи з 01.01.17 по 30.06.20, після підтвердження їх квитанцією (чеком).

На обґрунтування позову в частині збільшення розміру аліментів вказує на покращення матеріального становища платника аліментів відповідача ОСОБА_2 після припинення стягнення з нього аліментів на утримання повнолітнього сина. На обґрунтування позову в частині стягнення понесених додаткових витрат на дитину позивач зазначила, що неповнолітня дочка сторін навчається в Сарненському педагогічному коледжі та проживає в гуртожитку, проживання в якому необхідно оплачувати. Крім того позивачем було сплачено благодійні внески, у зв»язку з навчанням дочки в коледжі. Також дочка сторін у 2016 році перебувала 12 днів на стаціонарному лікуванні, у зв»язку з цим позивачем витрачено на ліки для дочки 1713 гривень.

В судовому засіданні позивач пояснила, що працює керівником Половльсько навчального виховного закладу, просила позов задоволити та пояснила, що відповідач додаткових коштів на лікування та освіту доньки не надає, хоча має стабільний заробіток, з січня 2016 року припинено стягнення з відповідача аліментів на повнолітнього сина, отже матеріальний стан відповідача покращився. Заробіток відповідача, без урахування аліментів на дочку, є достатнім для задоволення матеріальних потреб відповідача.

Відповідач в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову та пояснив, що 30 січня 2016 року дійсно припинено стягнення аліментів, що присуджені з нього на утримання повнолітнього сина, проте погіршився стан його здоров»я, йому необхідно провести операцію, вартість якої становить приблизно 80000 гривень.

Заслухавши пояснення сторін, в результаті повного, всебічного і обєктивного дослідження доказів та керуючись законом, суд прийшов до наступного висновку.

Сторони мають спільну дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про її народження. Рішенням Володимирецького районного суду Рівненської області від 20.05.2015 з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 присуджені аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 05.12.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Апеляційним судом Рівненської області 26.06.2015 року змінено вказане рішення суду першої інстанції - зменшено розмір щомісячних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку до досягнення дитиною повноліття.

У частині 1 ст.192 СК наведено перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На думку суду, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, отримувача аліментів та неповнолітньої дитини, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

При вирішенні питання про розмір аліментів, які присудженні вказаним вище рішенням суду апеляційної інстанцій, враховано, що з відповідача за рішенням Кузнецовського міського суду від 18.03.2015 року присуджені аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, який продовжує навчання, а також стан здоров»я відповідача.

Як вказано ползивачем та не визнано відповідачем в судовому засіданні з відповідача 30 січня 2016 року припинено стягнення аліментів на повнолітнього сина ОСОБА_5. Отже матеріальний стан відповідача покращився порівняно з 2015 роком, коли з нього присуджені аліменти на утримання також неповнолітньої доньки ОСОБА_4.

Згідно із ст.7 Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2017 року становить 1689 гривень. Відповідно розмір аліментів для дитини відповідного віку не може бути меншим, ніж 506 грн. 70 коп.

Відповідач працює слюсарем-ремонтником у Відокремленому підрозділі «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» та згідно довідки про доходи №1392 від 09.02.2017 року за січень 2017 року йому нарахована заробітна плата в розмірі 12642,52 грн.. За період з січня 2016 року по січень 2017 року відповідачем сплачено на користь позивача ОСОБА_1 аліментів на загальну суму 21436,05 грн., що підтверджується довідкою №1396 від 09.02.2017 року. Середньомісячний розмір аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 становить близько 1649 грн.. Згідно довідки про заробітну з Половльської ЗОШ від 02.02.2017 рік позивачу за період з серпня 2016 року по січень 2017 року включно нарахована заробітна плата в розмірі 33764,28 грн..

Як на підставу для відмови у задоволенні позову відповідач посилається також на погіршення стану свого здоровя та необхідність у звязку з цим оперативного втручання. А також вказує, що він несе витрати на лікування хворого батька.

Проте доказів на підтвердження погіршення стану здоровя порівняно із 2015 роком, коли з нього присуджені аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, відповідач суду не надав. Ті обставини, що відповідач перебуває на обліку в отоларинголога з 2010 року, перебував з 03.10. до 14.10.2011 року на стаціонарному лікуванні з діагнозом хронічний спастичний коліт в стадії загострення та 17.02.2015 року направлений на обстеження у Рівненську обласну лікарню, враховані судами першої інстанції та апеляційної інстанції при ухваленні рішень судів про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у 2015 році. Потреба відповідача у санаторно-курортному лікуванні, згідно довідки для одержання путівки на санаторно-курортне лікування №391 від 12.05.2016 року, сама по собі не вказує на суттєве погіршення стану здоровя відповідача, порівняно із 2015 роком.

Отже враховуючи матеріальний стан відповідача, відсутність доказів погіршення стану здоровя платника аліментів, встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму длядітей відповідного віку на 1 січня 2017 року та обовязок позивача утримувати неповнолітню дочку, оскільки позивач працює і має постійний заробіток, суд вважає, що збільшення розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, що присуджені з ОСОБА_2, до 1/5 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, може забезпечити матеріальні потреби як неповнолітньої ОСОБА_4, так і надасть змогу забезпечити матеріальні потреби відповідача.

Згідно із ст.185 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як зазначено у пункті 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за змістом ст. 185 СК України передбачено участь батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом), що визначаються у твердій грошовій сумі, оскільки йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати.

З 1 вересня 2016 року неповнолітня донька сторін ОСОБА_4 навчається в Сарненському педагогічному коледжі РДГУ на денній державній формі, що підтверджується довідкою №08-21/6 від 10.01.2017 року. У звязку з навчанням доньки у педагогічному коледжі позивач понесла додаткові витрати на оплату проживання в гуртожитку та сплату благодійного внеску.

Підтверджені квитанцією №60 від 02.08.2016 року витрати позивача на оплату гуртожитку в розмірі 720 гривень є додатковими витратами на утримання доньки ОСОБА_4, що викликані розвитком її здібностей навчанням у Сарненському педагогічному коледжі РДГУ за спеціальністю "Дошкільна освіта". Тому вимоги позивача про стягнення з відповідача половини вартості сплачених коштів за проживання неповнолітньої дочки в гуртожитку, що становить 360 (триста шістдесят) гривень,підлягають задоволенню.

Проаналізувавши положення ст.ст. 180, 181,185 СК в частині обов»язку батьків утримувати неповнолітніх дітей, в тому числі, їх обов»язку приймати участь у додаткових витратах на дитину, що виклані особливими обставинами, суд не вважає сплату позивачем благодійного внеску на зміцнення матеріально-технічної бази Сарненського педагогічного коледжу (квитанція №61 від 02.08.2016 року в розмірі 2500 гривень)особливими (непередбачуваними негативними або заздалегідь передбаченими позитивними) обставинами, що викликають додаткові витрати позивача на дитину і у зв»язку з якими позивач просить стягнути з відповідача половину суми благодійного внеску (2500 гривень:2) 1275 гривень. Сплата позивачем благодійного внеску лише вказує на наявність у неї коштів для добровільної фінансової допомоги установам, що фінансуються з бюджету.

Як вказано у виписці із медичної карти стаціонарного хворого №6842 та довідці №3000 від 21.11.2016 року, що видані Комунальним закладом «Володимирецька центральна районна лікарня», неповнолітня дочка сторін ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в дитячому відділенні цієї лікарні з 25.10.2016 року по 04.01.2016 року. Тому позивач просить стягнути з відповідача половину вартості витрат, понесених на придбання ліків для лікування неповнолітньої дочки в розмірі 1713 грн..

Проте сам по собі факт стаціонарного лікування неповнолітньої доньки сторін не вказує на те, що позивачем понесені додаткові витрати, у звязку із лікуванням доньки (придбання ліків). Додані до позову фіскальні чеки на суму 1061,05 грн. та 602,72 за 25.10.16 та 28.10.16 відповідно за придбання лікарських засобів, не є підтвердженням того, що саме позивачем (чи іншою особою за кошти позивача) понесені додаткові витрати в розмірі 1713 гривень, які призначені саме неповнолітній ОСОБА_4, у зв»язку із лікуванням останньої з 25.10.2016 року по 04.01.2016 року у Володимирецькій ЦРЛ.

Отже слід відмовити в задоволенні решти позовних вимог про стягнення з відповідача разово фактично понесених позивачем додаткових витрат на дитину ОСОБА_4 в розмірі 2106 грн. 50 коп. через необгрунтованість.

Також слід відмовитиу задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на проживання неповнолітньої ОСОБА_4А у гуртожитку Сарненського педагогічного коледжу в розмірі 50% від фактичної вартості проживання у гуртожитку кожні півроку, починаючи з 01.01.2017 року по 30.06.2020 року, після підтвердження їх квитанцією (чеком), у звязку з необгрунтованістю. Оскільки позивач не вказала розмір понесених та/або передбачуваних (непередбачуваних) витрат (в грошовому еквіваленті) за проживання в гуртожитку, з яких необхідно обрахувати 50 відсотків вказаних витрат. Крім того у 08.07.1 дочці сторін ОСОБА_4 виповниться 18 років, в свою чергу позивач просить стягнути з відповідача частку вартості проживання дочки у гуртожитку кожні півроку до 30.06.20, як додаткові витрати на дитину.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст.180, 181, 185, 190, 192 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково. Збільшити розмір аліментів на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що присуджені з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 26 червня 2015 року, з 1/6 частки заробітку (доходу) до 1/5 частки заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 разово додаткові витрати на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 360 (триста шістдесят) гривень.

Відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткових витрат на проживання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у гуртожитку в розмірі 50 відсотків від фактичної вартості проживання у гуртожитку кожні півроку, починаючи з 01.01.2017 року до 30.06.2020 року, після підтвердження їх квитанцією (чеком).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд.

Головуючий

Повний текст рішення суду виготовлено і підписано головуючим 20.02.2017 року