Справа № 530/159/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

23.02.2017 року місто Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі, головуючого судді - Дем'янченка С.М., розглянувши у судовому засіданні в місті Зіньків Полтавської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах новонародженої дитини ОСОБА_2, заінтересована особа: Зіньківський районний відділ ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області про встановлення факту народження ,-

в с т а н о в и в:

З заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона є матір'ю ОСОБА_4. 25.10.2008 року її син в Ленінському відділі реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції уклав шлюб з ОСОБА_5, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5. В період спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебуваючи в м. Луганськ ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 народила сина ОСОБА_2, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження, яке відповідно до законодавства України є недійсним. Заявник ОСОБА_1 звернулася до Зіньківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Полтавської області з метою отримання свідоцтва про народження, але їй було відмовлено, оскільки ОСОБА_2 народився на тимчасово окупованій території України, реєстрація народження не проведена у встановленому законом порядку. В зв'язку з вище викладеним заявник ОСОБА_1 звернулася з заявою до суду і просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт, народження онука ОСОБА_2, який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Луганськ у матері ОСОБА_5 та батька ОСОБА_4

В судове засідання сторони не з'явились, від заявниці ОСОБА_1 надійшла заява, про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримала, заінтересована особа представник Зіньківського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області в судове засідання не з'явився, але від нього надійшов лист, в якому він просив розглянути справу у відсутність представника.

Суд, вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням норм ст.197 ЦПК України.

Суд, прийнявши заяви сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до ч.1 ст. 257-1 ЦПК України - заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Луганськ ( а.с.4-5). ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луганськ і його батьками є ОСОБА_7 та ОСОБА_1 (а.с.8,11). ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ (а.с.6). ОСОБА_4 та ОСОБА_5 25.10.2008 року зареєстрували шлюб, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_5 (а.с.10). З лікарського свідоцтва про народження № 279 від 20.07.2016 року вбачається, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Луганськ народила хлопчика (а.с.12). Листом Зіньківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Полтавської області від 10.02.2017 року ОСОБА_1 відмовлено в реєстрації народження дитини ОСОБА_2.(а.с.20).

Відповідно до ч.1 ст.144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Згідно п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст.14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» , якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п.1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»

1. На тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

2. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»

1. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

3. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

На сьогоднішній час лікарське свідоцтво про народження видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України.

Лікарське свідоцтво про народження видане медичними закладами тимчасово окупованої території не є підставою для реєстрації народження на території України.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

При таких обставинах справи, коли заявник ОСОБА_1 довела суду, що в період спільного проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5, перебуваючи в м. Луганськ на тимчасово окупованій території ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 народила хлопчика ОСОБА_2, то цей факт повинен бути встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 197, 234, 235, 256, 257-1, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Встановити факт народження дитини чоловічої статі, а саме: ОСОБА_2, громадянина України, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження - місто Луганськ Луганської області.

Записати матір'ю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, паспорт серії НОМЕР_3 виданий Артемівським РВ у м. Луганську УДМС України в Луганській області 28.05.2013 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце реєстрації АДРЕСА_1.

Записати батьком ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, паспорт серії НОМЕР_4 виданий Артемівським РВ ЛМУ ГУМВС України в Луганській області 21.04.2012 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, місце реєстрації АДРЕСА_2.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя -