СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/670/17
провадження № 2/306/376/17
Рядок статзвіту № 57
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2017 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого-судді Жиганської Н.М.

за участю секретаря Дешко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Свалявської державної нотаріальної контори про зняття заборони з майна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до Свалявської державної нотаріальної контори про зняття заборони з майна.

Як на підставу заявлених вимог позивач посилається на те, що він є власником житлового будинку № 8, що знаходиться в м. Свалява, вул. Бистрянська, Закарпатської області. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.03.2017 року позивачу стало відомо про накладення Свалявською ДНК заборони на вищевказаний будинок на підставі повідомлення Свалявського лісокомбінату від 08.08.1968 року. Оскільки ЗАТ Свалявський лісокомбінат припинив свою діяльність, у звязку з визнанням його банкрутом, позивач вважає, що накладена заборона є незаконною та створює перешкоди у розпорядженні його майном. Просить суд зняти заборону, накладену на нерухоме майно, житловий будинок, розташований в м. Свалява, вул. Бистрянська, буд. 8, Закарпатської області, внесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 17.10.2006 року за № 3898180 Свалявською ДНК.

В судове засідання позивач не зявився, надавши суду заяву (вх. № 3015 від 10.05.2017 року) про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 ДНК в судове засідання не зявився, надавши суду заяву (вх. № 2544 від 14.04.2017 року) про розгляд справи у відсутності представника.

Дослідивши матеріали справи та доводи позову, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних в ній даних чи доказів та доходить слідуючого висновку.

Згідно ст. 11 ЦПК України - суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог.

Відповідно до ст. 20 ЦК України - право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй Постанові № 5 від 03.06.2014 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" розяснив, що:

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні.

Спори про право цивільне, повязані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження своїх вимог.

Відповідно до ст. 64 ЦПК України - письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Судом перевірено докази, надані позивачем на підтвердження заявлених вимог: копія паспорту серії ВО 587170, виданого Свалявським РВ УМВС України в З/о 1992 року на імя ОСОБА_1 з реєстрацією місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1; копія відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно (підстава виникнення права приватної власності у позивача рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 14.08.2009 року); копія Інформаційної довідки 83920467 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 31.03.2017 року; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 30.06.2016 року про припинення юридичної особи ЗАТ Свалявський лісокомбінат у звязку з визнанням її банкрутом (підстава рішення Господарського суду Закарпатської області від 16.06.2009 року).

ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ:

ПЛЕНУМ Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на засіданні 21 грудня 2012 року розяснив, що:

Відповідно до статті 13 Конституції України власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 311 ЦК України - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено право власника майна при наявності дій осіб, спрямованих на перешкоджання вільного користування та розпорядження власником своїм майном, вимагати усунення таких перешкод.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до норм ст. 124 Коституції України - юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

З огляду на вищенаведене, враховуючи встановлені докази в судовому засіданні, беручи до уваги, що ОСОБА_1 є власником будинку № 8 по вул. Бистрянська, м. Свалява, Закарпатської області, враховуючи те, що ЗАТ Свалявський лісокомбінат припинив свою діяльність та визнаний ліквідовним, а також зважаючи, що іншого способу зняти заборону з власного майна у позивача, крім судового немає, суд вважає, що позовна вимога позивача є обгрунтованою, підставною та її слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 15, 58, 59, 60, 64, 208, 212, 213, 215, 292, 293, 294 ЦПК України, ст.ст. 311, 317, 319, 386, 391 ЦК України, суд , -

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Зняти заборону, накладену на нерухоме майно, а саме на житловий будинок, розташований в м. Свалява, вул. Бистрянська, буд. 8, Закарпатської області, внесену до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 17.10.2006 року за № 3898180 Свалявською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 3898180.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ Н.М.Жиганська