ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1544/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" лютого 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - КубівуС.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягаю виконанню

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_2) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_3) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 19 червня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_3 187 816 доларів США строком до 26 червня 2013 року. У зв'язку з невиконанням ОСОБА_2 зобов'язань за договором, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. був вчинений виконавчий напис, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1 532 234,24 грн. Разом з тим, при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було взято до уваги, що станом на день вчинення виконавчого напису в суді розглядався спір про визнання договору позики недійсним. У зв'язку з наведеним просив суд визнати виконавчий напис, таким, що не підлягає виконанню.

В судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання не відомі, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вважає його безпідставним та необґрунтованим. Зазначає, що у зв'язку з невиконанням позивачем своїх зобов'язань за договором позики, нотаріусом 23 жовтня 2013 року вчинено виконавчий напис про стягнення з позивача на користь відповідача 1 532 234,24 грн. Для вчинення виконавчого напису позивачем було надано нотаріусу свій оригінальний екземпляр договору позики. Безспірність заборгованості ОСОБА_2підтверджена договором, а прострочення виконання зобов'язання тим, що на договорі позики немає жодних відміток про повернення грошей; розписки про повернення грошей, заяви про повний розрахунок не складалися, жодних документів, які б свідчили про факт повернення позики ОСОБА_2 не передавалося. Наразі виконавчий напис знаходиться на виконанні у ВДВС Дніпровського району м. Києва, грошові кошти за рахунок майна позивача стягнуто лише частково, виконавче провадження триває.

Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представник відповідача, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 7 Конституції України визначено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України.

За змістом ч. 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Як зазначає п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992 року № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» при вирішенні справ, пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачі, судам слід мати на увазі, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року № 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк.

Судом встановлено, що 19 червня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Верповською О.В., зареєстрований в реєстрі за № 5684. Відповідно до умов договору ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_3 1 532 234 (один мільйон п'ятсот тридцять дві тисячі двісті тридцять чотири) гривні 24 копійки, що еквівалентно 187 816 доларів США за курсом валют комерційних банків України на дату укладення цього договору. Сторони домовились, що договір позики є безпроцентним зі строком повернення - 26 червня 2013 року.

Своїм підписом під цим договором позичальник підтверджує факт отримання їм грошей сумі 1 532 234,24 грн., що еквівалентно 187 816,00 доларів США.

Відповідно до пп.е п.2 договору позичальник має право повертати, а позикодавець зобов'язаний прийняти повернуту йому частину загальної суми боргу також раніше періоду погашення боргу, зазначеного в договорі. Про кожен факт повернення боргу в готівковій формі та про його суму позичальник та позикодавець роблять відмітки на двох примірниках цього договору, які зберігаються у позичальника та позикодавця, при цьому перевага надається примірнику позикодавця. На підтвердження отримання частини боргу або всього боргу позикодавець може надавати позичальнику власноручно підписану ним розписку про отримання грошей.

Згідно п.п.10,11 договору позикодавець зобов'язується при отриманні повного розрахунку від позичальника за вказаним договором по закінченні строку, вказаному в ньому, скласти заяву про повний розрахунок та нотаріально засвідчити справжність свого підпису на ній.

Після повернення боргу позикодавцем буде видано позичальнику свій примірник договору та нотаріально підписану заяву про ствердження факту одержання грошей, а також всі документи, які були пов'язані з укладенням договору позики.

У зв'язку з невиконанням позивальником своїх зобов'язань утворилась заборгованість за вказаним договором позики.

Як передбачено ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п. п. 3.1, 3.2, 3.5 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та органі - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі-Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку.

Згідно з даним Переліком для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком: а саме оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

23 жовтня 2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. був вчинений виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1 532 234,24 грн., що еквівалентно 187 816,00 доларів США за курсом валют комерційних банків України на дату укладення договору позики грошових коштів.

3 лютого 2015 року головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Макаренко С.В. винесено по станову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46342108 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса № 8969 від 23 жовтня 2013 року.

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що наразі виконавчий напис знаходиться на виконанні у ВДВС Дніпровського району м. Києва, грошові кошти за рахунок майна позивача стягнуто лише частково, виконавче провадження триває.

Відповідно до п. 1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

За правилами п. 3 глави 16 вказаного порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172.

Для одержання виконавчого напису по стягненню заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджено, що 23 жовтня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса КМНО Верповської О.В. із заявою про вчинення виконавчого напису. У заяві ОСОБА_3 зазначає, що станом на 23 жовтня 2013 року боржник не виконав своїх зобов'язань. Період за який здійснюється стягнення: з 27 червня 2013 року до 23 жовтня 2013 року.

До заяви про вчинення виконавчого напису відповідач долучив оригінал договору позики від 19 червня 2013 року.

Крім того, 16 вересня 2013 року приватний нотаріус КМНО Верповська О.В. передала ОСОБА_2 заяву ОСОБА_3 з проханням погасити заборгованість по договору позики в сумі 1 532 234,24 грн., що еквівалентно 187 816,00 доларів США за курсом валют комерційних банків України на дату укладення договору позики грошових коштів на протязі одного місяця. Повідомлено про вчинення виконавчого напису у разі не усунення порушень та погашення заборгованості у повному обсязі.

ОСОБА_2 свої зобов'язання за договором позики не виконав, борг не повернув, натомість звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року позов задоволено. Визнано недійсним договір позики від 16 червня 2013 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 25 лютого 2015 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 червня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2014 року скасовано, справу передано до суду першої інстанції.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2016 року залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 04 липня 2016 року рішення Дарницького районного суду м. Києва від 29 січня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 28 березня 2016 року залишено без змін.

Звертаючись до суду з позовом позивач зазначив, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було взято до уваги, що станом на день вчинення виконавчого напису в суді розглядався спір про визнання договору позики недійсним, а тому заборгованість не була безспірною. Посилання на таку обставину, судом не може бути взято до уваги в якості підстави для задоволення позову, оскільки як вбачається з матеріалів справи в задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним було відмовлено. Договір позики є діючим та не визнаний недійсним.

Крім того, за змістом «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» заборгованість боржника вважається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів з Постанови КМУ від 29.06.1999 р. № 1172, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює прав та обов'язків учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Окрім того, відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. А за змістом ч. 3 ст. 61 цього Кодексу обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивачем не було подано будь-яких належних доказів наявності спірної заборгованості, напроти таке твердження спростовується відсутністю жодних документів, які б свідчили про факт повернення позики ОСОБА_2, зокрема відміток на договорі позики про повернення грошей або розписки про повернення грошей, заяви про повний розрахунок.

Отже, за встановлених обставин, суд дійшов висновку, що заборгованість позивача перед відповідачем станом на день вчинення виконавчого напису була безспірною, доказів наявності порушень ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» позивачем не надано та не встановлено судом під час розгляду справи, а отже, виконавчий напис вчинено з додержанням вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищенаведене, керуючись принципом справедливості та добросовісності, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про нотаріат», Інструкцією «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», ст.ст.3, 4, 10, 11, 57, 58, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягаю виконанню - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва через Дарницький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

СУДДЯ О.Р.ЛУЖЕЦЬКА