АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/6151/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1061/17Головуючий у 1-й інстанції Степура А. А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Хіль Л.М.,

Суддів: Гальонкіна С.А., Лобова О.А.,

за участю секретаря: Колодюк О.П.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 міської ради Полтавської області на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 01 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 міської ради Полтавської області, Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Полтавської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовною заявою, прохаючи суд стягнути з відповідачів - ОСОБА_4 міської ради Полтавської області та Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Полтавської області в солідарному порядку на його користь середній заробіток за період вимушеного прогулу з 30 вересня 2016 року і по дату винесення рішення, судові витрати покласти на відповідачів.

В обґрунтування позову вказав, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01.07.2016 року його було поновлено на посаді Генерального директора КП «Кременчукводоканал» на тих же умовах, що були встановлені контрактом від 09.11.2007 року з Генеральним директором КП «Кременчукводоканал» ОСОБА_6 з 26.02.2016 року. Рішення суду в цій частині допущено до негайного виконання.

07.07.2016 року міським головою м. Кременчука було видано розпорядження № 393-КВ про поновлення його на посаді Генерального директора КП «Кременчукводоканал», яке було зачитано в його присутності. Разом з тим, виконавчий лист ОСОБА_4 міською радою не виконано, оскільки в тексті самого розпорядження відсутні умови контракту, про який зазначено в рішенні суду та у виконавчому листі. Також вказав на те, що відсутній сам контракт як окремий документ, хоча його наявність презюмується як рішенням суду, так і тим фактом, що контракт від 09.11.2007 року вже закінчився за строком.

Також вказав, що представник ОСОБА_4 міської ради в ході зустрічі у відповідь на його питання щодо самого контракту повідомив, що надасть його пізніше, однак, станом на 16.12.2016 року контракт з ним так і не підписано.

07.07.2016 року було підписано ще одне розпорядження яким його було звільнено з займаної посади у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи за п.5 ст. 41 КЗпП України та директором КП «Кременчукводоканал» знову призначено ОСОБА_7.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.09.2016 року, яке набрало законної сили 07.12.2016 року, розпорядження про звільнення його з роботи скасовано та ухвалено поновити його на роботі. Одночасно стягнуто з ОСОБА_4 міської ради середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу станом на 30.09.2016 року в сумі 33022 грн. 20 коп.

Вказав на те, що рішення суду від 30.09.2016 року не виконано і тому він з вини відповідачів продовжує перебувати в стані вимушеного прогулу. Зазначив, що оскільки порушення при звільненні були допущені обома відповідачами та відшкодування середнього заробітку має відбуватися шляхом солідарного стягнення з відповідачів. ОСОБА_4 міська рада, як особа винна у невиконанні рішення суду про поновлення на роботі не має відкритих рахунків в Казначейських чи інших банківських установах. Згідно Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» саме виконавчий комітет ради є розпорядником коштів місцевої громади і саме виконком має рахунки в органах казначейства, з яких можливе проведення списання коштів за рішенням суду.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4 міської ради Полтавської області, Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Полтавської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.10.2016 року по 01.03.2017 року включно в сумі 57 238 грн. 48 коп.

В задоволені іншої частини позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Стягнуто ОСОБА_4 міської ради Полтавської області на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_4 міська рада Полтавської області, в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить зазначене рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що рішення суду про поновлення позивача на роботі було виконано у відповідності до резолютивної частини рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 30 вересня 2019 року. Резолютивною частиною вказаного судового рішенням не визначено хто із відповідачів зобов`язаний поновити ОСОБА_5 на посаді, в тексті рішення зазначено, що це має зробити саме ОСОБА_4 міська рада у зв`язку з тим, що стороною контракту є саме ОСОБА_4 міська рада, проте, вважає, що вказані повноваження делеговано іншій юридичній особі.

Вважає, що приймаючи рішення, суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив контракт, укладений з ОСОБА_5 09.11.2007 року, в частині нарахування та виплати заробітної плати генеральному директору, адже заробітна плата йому нараховується за рахунок частки доходу, додержаного підприємством в результаті його господарської діяльності і саме КП «Кременчукводоканал» увесь час за період його роботи виплачував ОСОБА_5 заробітну плату.

Також апелянт вказав, що позивач не вчинив жодних дій для того щоб судове рішення про поновлення його на роботі було виконане.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, дійшла до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з нормою п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.09.2016 року у справі № 537/3876/16-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2016 року, скасовано розпорядження міського голови від 07.07.2016 року №394-КВ про звільнення ОСОБА_5 з посади генерального директора Комунального підприємства «Кременчукводоканал» ОСОБА_4 міської ради 07 липня 2016 року; поновлено ОСОБА_5 на посаді генерального директора Комунального підприємства «Кременчукводоканал» ОСОБА_4 міської ради на умовах, що були встановлені контрактом від 09.11.2007 року з генеральним директором Комунального підприємства «Кременчукводоканал» ОСОБА_5; стягнуто з ОСОБА_4 міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_5 середній заробіток за період вимушеного прогулу з 11.07.2016 року по 30.09.2016 року включно в сумі 33022 грн. 20 коп.; стягнуто з ОСОБА_4 міської ради Полтавської області, виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Полтавської області, управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради, Комунального підприємства «Кременчукводоканал» ОСОБА_4 міської ради, міського голови міста Кременчука ОСОБА_8 солідарно судовий збір на користь держави в сумі 1102 грн. 40 коп.; рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_5 В.В. на посаді генерального директора Комунального підприємства «Кременчукводоканал» допущено до негайного виконання (а.с. 3-5).

Представником відповідача у судовому засіданні в суді першої та апеляційної інстанцій не заперечувалось, що рішення в частині поновлення на роботі ані Виконавчим комітетом ОСОБА_4 міської ради, ані ОСОБА_4 міською радою Полтавської області не виконано. Таке невиконання рішення пояснив тим, що жоден з відповідачів не наділений повноваженнями щодо поновлення ОСОБА_5 посаді генерального директора, так як статутом КП «Кременчукводоканал» ці повноваження покладаються на його директора.

Згідно ч. 3 ст. 10, що також передбачено і ст. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з нормами ч.ч. 1, 3, 5 ст. 235 КЗпП України, в разі звільнення без законних підстав працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до норми ст. 236 КЗпП України встановлено, що у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

З урахуванням встановленої обставини невиконання рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.09.2016 року у справі № 537/3876/16-ц, що залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 07.12.2016 року та вищевикладених норм права, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_5 є обґрунтованими.

Конституційно встановлено принцип обов`язковості до виконання судового рішення, що набрало законної сили. Судові рішення, що підлягають до негайного виконання, є обов`язковми до виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням. Отже, роботодавець має у добровільному порядку та негайно виконати судове рішення про поновлення особи на роботі, шляхом видачі наказу про таке поновлення. Термін «негайно» слід тлумачити таким чином, що рішення підлягає до виконання одразу ж після його проголошення, подальше оскарження такого рішення на негайність видачі наказу не впливає.

Отже, колегія суддів констатує вірність висновку суду першої інстанції про наявність факту затримки виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_5 на роботі без поважних причин.

Пояснення представника відповідача про відсутність у відповідачів повноважень задля поновлення ОСОБА_5 на роботі, що вони вважають поважною причиною невиконання судового рішення, колегією суддів сприймаються критично, адже судовим рішенням, що набрало законної сили, встановлено протилежне та зобов`язано саме відповідачів виконати це рішення.

При розрахунку середнього заробітку позивача за час вимушеного прогулу суд першої інстанції взяв період з наступного дня після ухвалення рішення суду - від 30.09.2016 року, тобто з 01.10.2016 року по дату винесення рішення, тобто по 01.03.2017 року та взяв до уваги середній розмір заробітної плати генерального директора КП «Кременчукводоканал» вже визначений рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.09.2016 року на підставі довідки КП «Кременчукводоканал» № 07/5080 від 17.06.2016 року та дійшов до висновку, що з відповідача ОСОБА_4 міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_5 підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу, враховуючи не кількість календарних днів, зазначених представником позивача, а саме з розрахунку робочих днів, виходячи з середньоденного заробітку в розмірі 550 грн. 37 коп. х 104 робочих дні = 57238 грн. 48 коп.

Відмовляючи у задоволенні позовної вимоги позивача про стягнення з в солідарному порядку середнього заробітку з Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради суд першої інстанції виходив з того, що згідно з виконавчим листом від 30.09.2016 року, виданого Крюківським районним судом м. Кременчука у справі № 537/3876/16-ц боржником зазначено ОСОБА_4 міську раду Полтавської області, яка і повинна виконати рішення суду від 30.09.2016 року про поновлення позивача на роботі.

Колегія суддів повною мірою погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції. До того ж, апеляційна скарга ОСОБА_4 міської ради Полтавської області взагалі не містить посилань щодо вищевказаного розрахунку заборгованості.

Отже, Колегія суддів дійшла до переконання про те, що висновки місцевого суду зроблені на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом дана відповідна правова оцінка. Розгляд справи проведений з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності, а оцінка доказів проведена відповідно до норм ст. 212 ЦПК України.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів, незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції та з їх оцінкою, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 міської ради Полтавської області - відхилити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 01 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Л.М. Хіль

Судді С.А. Гальонкін

ОСОБА_9

З оригіналом згідно: ОСОБА_1