Справа № 627/1737/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Каліберди В.А.,

з участю секретаря Пушкар І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вязівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 8,13 га, яка розташована на території Вязівської сільської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після смерті його батька ОСОБА_2 відкрилась спадщина на земельну ділянку, яка належала батькові ОСОБА_2, який помер 5 вересня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1- ВЛ №053961.

Позивач має намір успадкувати майно, оскільки являється спадкоємцем першої черги за законом, в звязку з чим звернувся до суду з даним позовом та прохає: поновити строк звернення до суду з позовом та визнати за ним право приватної власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити.

Представник відповідача Вязівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та при прийнятті рішення покладався на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_2, який помер 5 вересня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1- ВЛ № 053961, відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 8,13 га, яка розташована на території Вязівської сільської ради, що належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ХР №003600, копія якого мається в матеріалах справи.

У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця.

Факт, що позивач являється сином померлого ОСОБА_2 підтверджується рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 16 листопада 2016 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Також, як вбачається з відповіді Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області від 14.01.2017 року № 37/01-14, що згідно з записами в алфавітних книгах обліку спадкових справ Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області за 2006-2016 рік після померлого 5 вересня 2006 року ОСОБА_2 заяви про прийняття спадщини чи відмову від неї до нотаріальної контор не надходили, спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України.

Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкування відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії IV - ХР №003600.

Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення йому строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин.

Окрім цього, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач ОСОБА_1, як спадкоємець після смерті спадкодавця ОСОБА_2 має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст. 328, 1216, 1217,1225, 1261 ЦК України, ст.ст. 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Позов ОСОБА_1 до Вязівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку площею 8,13 гектарах, що розташована на території Вязівської сільської ради, Краснокутського району Харківської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії IV - ХР №003600, після смерті батька ОСОБА_2, який помер 5 вересня 2006 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА