Справа № 487/5527/16-ц
Провадження № 2-о/487/5/17
РІШЕННЯ

Іменем України

10.02.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді Разумовської О.Г.,

при секретарі Кожині В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Миколаївська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

01.11.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, заінтересована особа - Миколаївська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення. У заяві ОСОБА_1 вказала, що відповідно до договору купівлі-продажу від 02.08.1979 року вона набула право власності на ? частини домоволодіння АДРЕСА_1. У теперішній час виникла необхідність у відчуженні належного їй нерухомого майна, але нотаріусом відмовлено у посвідченні договору дарування, через розбіжності написання адреси у правовстановлюючих документах, а саме допущено помилку у зазначені адреси відчужуваного майна - пропущено букву «А», через що заявниця змушена звертатися до суду.

До судового засідання заявниця та її представник не з'явились, суду надали заяву, в якій вимоги за заявою підтримали, справу просили розглядати за їх відсутності, просили заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення прийняти на підставі наявних у матеріалах доказів та у відповідності до вимог діючого законодавства.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 02.08.1979 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 та зареєстрованого в бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 12261 17.08.1979 року, заявник придбала ? частини домоволодіння АДРЕСА_1.

В теперішній час у заявника виникла необхідність у відчуженні належного їй майна, але при зверненні до нотаріальної контори заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у правовстановлюючому документі, а саме в договорі купівлі-продажу від 02.08.1979 року допущено помилку у зазначені адреси відчужуваного майна - не зазначено літеру «А» і тому у Миколаївському МБТІ зареєстровано 17.08.1979 року за реєстровим НОМЕР_1 адресу придбаного майна АДРЕСА_1 також без зазначення літери «А».

Так, згідно наявної в матеріалах справи копії паспорту заявник ОСОБА_1 з 20.08.1979 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_1. Крім того, із наданих заявником письмових доказів вбачається, що заявник здійснює оплату усіх комунальних послуг за зазначеною раніше адресою. Відповідно до повідомлення КП Миколаївське МБТІ від 30.11.2016 року за №3180 з матеріалів архівної справи за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 у серпні 1979 року реєструвалося право власності на ? частки домоволодіння за вищевказаною адресою на підставі договору купівлі-продажу від 02.08.1979 року, засвідченого державним нотаріусом другої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 З матеріалів архівної справи за адресою АДРЕСА_1 вбачається, що за цією адресою розташовано домоволодіння, яке знаходиться у приватної спільної часткової власності інших фізичних осіб та право власності за ОСОБА_1 не реєструвалося.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, визначено перелік справ по встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Тобто у даній частині ст. 256 ЦПК України, ідеться про умови, за яких можливе встановлення інших юридичних фактів, крім тих, які перераховані у ч. 1 у порядку ст. 256 ЦПК. До таких умов віднесено: 1) встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; 2) якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Приймаючи до уваги помилку в договорі купівлі-продажу від 02.08.1979 року, що призвела до наслідків розбіжності адреси належного заявниці нерухомого майна, суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалися заявниця, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог на підставі ст. 256 ЦПК України заяви ОСОБА_1 повністю.

Керуючись ст. ст. 208-218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Миколаївська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що належні ОСОБА_1 ? частки домоволодіння АДРЕСА_1 на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 02.08.1979 року, посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_2 Другої миколаївської державної нотаріальної контори 02.08.1979 року за реєстровим НОМЕР_2 має адресу: АДРЕСА_1

Рішення вступає в законну силу через 10 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва у строк та порядок, передбачений ст.ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя О.Г. Разумовська