АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/8632/16-ц Номер провадження 22-ц/786/1167/17Головуючий у 1-й інстанції Січиокно Т. О. Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Гальонкіна С.А., Лобова О.А., при секретарі: Рибак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Полтавській області, Державної казначейської служби України у Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив суд стягнути із Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на його користь 19999 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю посадових осіб управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області шляхом списання цієї суми з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові.

Позов мотивований тим, що 05.07.2016 року постановою Полтавського окружного адміністративного суду відмовлено у задоволенні заявлених ним позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності ліквідаційної комісії УМВС України в Полтавській області, що виразилося у порушенні Порядку надання статусу учасникам бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою КМУ від 20.08.2014 року № 413, в частині подання на розгляд комісії, утвореної МВС України, документів згідно цього Порядку, які є підставою для надання йому статусу учасника бойових дій. Вказував, що 25.08.2016 року постановою Харківського апеляційного адміністративного суду подана ним апеляційна скарга задоволена, вказана вище постанова від 05.07.2016 року скасована та прийнята нова, якою заявлені ним позовні вимоги задоволено. Таким чином, вважає, що внаслідок протиправних дій відповідача, протиправність яких встановлена судовим рішенням, йому було спричинено моральну шкоду. Спричинену моральну шкоду оцінює у 19999 грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 03 березня 2017 року позов ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Полтавській області, Державної казначейської служби України у Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди - залишено без задоволення.

З даним рішенням суду не погодився ОСОБА_2та подав на нього апеляційну скаргу, в якій прохав рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Апелянт вважає, що рішення місцевого суду є незаконним, необґрунтованим та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також посилається на те, що судом неповно з'ясовані обставини справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Судове засідання проводилось за участі представників відповідача та прокуратури, за відсутності інших осіб, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилися подавши заяви з проханням слухати справу у їх відсутність..

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що позивач ОСОБА_2 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області, в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльності управління Міністерства внутрішніх справ України, що виразилася у порушенні Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 20.08.2014 року № 413, в частині подання на розгляд комісії, утвореної Міністерством внутрішніх справ України, документів згідно цього Порядку, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_2

Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.07.2016 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

25.08.2016 року постановою Харківського апеляційного адміністративного суду постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 05.07.2016 року скасовано, прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано протиправною бездіяльності управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області щодо не направлення у місячний строк на розгляд комісії, утвореної Міністерством внутрішніх справ України документів для надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_2, що передбачені Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 413.

Таким чином, судовим рішенням було встановлено протиправність дій, яка виразилися у бездіяльності управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області щодо не направлення у місячний строк на розгляд комісії, утвореної Міністерством внутрішніх справ України документів для надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_2, що передбачені Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 року № 413.

Так, звертаючись до суду з даним позовом позивач вказував, що внаслідок протиправних дій відповідача, протиправність яких встановлена судовим рішенням, йому було спричинено моральну шкоду, яка виразилася у проявлені неповаги до осіб, які брали участь в АТО; необхідності змінювати звичайний спосіб життя, звертатися до адвоката, суду з метою захисту своїх прав; постійному хвилюванні, що в черговий раз посадові особи України здійснюють порушення прав учасника АТО, що зумовить виникнення перешкод у отриманні пільг. Тому, ОСОБА_2 просив суд стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на його користь 19999 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю посадових осіб управління Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області шляхом списання цієї суми з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не доведено факту спричинення йому моральної шкоди внаслідок бездіяльності проявленої відповідачем, а саме управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Полтавській області. Крім того, суд зазначив, що позивач не надав переконливих доказів того, що внаслідок такої бездіяльності відповідач проявляв неповагу до нього як до учасника в АТО, що могло б спричинити йому моральні страждання. При цьому відсутні дані щодо вимушених змін у звичайному способі життя позивача та у чому ці зміни проявлялися, а сам факт звернення позивача до адвоката та суду з метою захисту своїх прав не може вказувати на вимушеність таких змін у житті, а перешкоди в отриманні пільг учасника АТО не підтверджують факту спричинення моральної шкоди.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює. Проте, на думку колегії суддів, дане рішення підлягає доповненню в мотивувальній частині, у зв'язку зі стислим викладенням місцевим судом своїх висновків.

Статтею 56 Конституції України встановлено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно ст.ст. 1173, 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування (посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування) при здійсненні ними (нею) своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (цієї особи).

Виходячи з наведеного, факт бездіяльності відповідача, який знайшов своє підтвердження, порушив право позивача на своєчасне отримання статусу учасника бойових дій. У допущеній бездіяльності вбачається вина УМВС України в Полтавській області. Даними діями позивачу завдано моральну шкоду

Відповідно до п.п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тобто, позивач повинен довести факт того, що він зазнав втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, а також обґрунтувати та підтвердити розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем не було надано належних та обґрунтованих доказів на підтвердження заявленого розміру моральної (немайнової) шкоди, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку відмовивши позивачу у задоволенні його позовних вимог.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка зокрема міститься у рішеннях від 25.10.1993 року у справі «Гольм проти Швеції»; від 29.11.1996 у справі «Саундерс проти Сполученого Королівства», від 13 липня 2006 року у справі «Сілін проти України», від 15 травня 2008 року «Надточій проти України», висловлено позицію, що за певних обставин висновок про порушення прав є само по собі справедливою сатисфакцією за будь-яку моральну шкоду.

Таким чином, колегія суддів за результатами апеляційного розгляду справи вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом надана відповідна правова оцінка.

За таких обставин висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити .

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя: /підпис/ Г.Л. Карпушин

Судді: /підпис/ С.А. Гальонкін /підпис/ О.А. Лобов

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Г.Л. Карпушин

З оригіналом згідно: