Провадження №22-ц/784/612/17
Суддя першої інстанції - Щербина С.В.
Категорія 27 Суддя-доповідач апеляційного суду - ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів Бондаренко Т.З., Темнікової В.І.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2П, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики.

Позивач зазначав, що 11 червня 2016 року він надав ОСОБА_3 позику у сумі 3 375 000 грн., яку позичальник зобовязався повернути до 11 липня 2016 року. Договір позики було укладено у простій письмовій формі.

З метою забезпечення договору позики між ним та ОСОБА_5 11 червня 2016 року було укладено договір поруки за умовами якого останній зобовязався відповідати за виконання зобовязань ОСОБА_3 у розмірі 300 000 грн. До теперішнього часу відповідачами зобовязання не виконане, гроші не повернуто.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути на його користь з ОСОБА_3 суму боргу у розмірі 3 375 000 грн., з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 суму боргу у розмірі 300 000 грн. в солідарному порядку.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 грудня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму боргу за договором позики від 11 червня 2016 року у розмірі 3 375 000 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в солідарному порядку на користь ОСОБА_4 суму боргу у розмірі 300 000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційний скарзі відповідач ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволені позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання його позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 11 червня 2016 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір позики, за яким останній отримав у борг 3 375 000 грн. на строк до 11 липня 2016 року.

Договір позики між сторонами було укладено в простій письмовій формі, про що свідчить розписка (а.с.7).

Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у порядку та в строк, що встановлені законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порушенням, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

11 червня 2016 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір поруки, за умовами якого останній зобовязався відповідати за виконання зобовязань ОСОБА_3 за договором позики від 11 червня 2016 року у розмірі 300 000 грн. (а.с.5).

Оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 суму боргу позикодавцеві в установлений строк та до теперішнього часу не повернули, то суд відповідно до вимог закону дійшов вірного висновку про покладення на останніх обовязку щодо сплати ОСОБА_4 суму позики та обґрунтовано стягнув борг.

Разом з тим, стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму боргу у розмірі 3 375 000 грн. та суму 300 000 грн. солідарно з ОСОБА_5 суд не звернув уваги на таке.

Сума позики, яку отримав в борг ОСОБА_3 становить 3 375 000 грн., з яких 300 000 грн. забезпечено договором поруки, укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Таким чином, за позику у розмірі 300 000 грн. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відповідають солідарно, а за суму 3 075 000 грн. ОСОБА_3 відповідає особисто.

За таких обставин, рішення суду на підставі п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні шляхом стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в солідарному порядку борг за договором позики у розмірі 300 000 грн. та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики у розмірі 3 075 000 грн.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було вирішено питання про призначення судової почеркознавчої експертизи на предмет справжності його підпису у розписці про отримання позики, не заслуговує на увагу.

За положеннями ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставин, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

Обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, з матеріалів справи, а саме журналу судового засідання від 26 грудня 2016 року вбачається, що представнику відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7 було розяснено про особисту участь відповідача у судовому засіданні для відібрання зразків підпису (а.с.59).

Також, в суді апеляційній інстанції під час судового засідання, яке відбулося 29 березня 2017 року в режимі відеоконференції, представнику відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7 було розяснено щодо особистої участі відповідача в судовому засідання для відібрання експериментальних зразків та надання вільних та умовно-вільних зразків для проведення експертизи.

У звязку з неявкою у судове засідання відповідача ОСОБА_3 та не надання вільних та умовно-вільних зразків підпису, у задоволенні клопотання про призначення по справі судової почеркознавчої експертизи відмовлено.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на висновки суду та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6 890 грн. з кожного по 3 445 грн., у звязку з чим рішення суду в частині розподілу судових витрат підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 грудня 2016 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в солідарному порядку борг за договором позики у розмірі 300 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики у розмірі 3 075 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 6 890 грн. з кожного по 3 445 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: Т.З. Бондаренко

ОСОБА_8