Дата документу 20.03.2017 Справа № 554/5407/16-ц
Справа № 554/5407/16-ц
Провадження №2/554/1048/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2017 м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді - Січиокно Т.О.

при секретарі - Ромахової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди,-

у с т а н о в и в:

у липні 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути із Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області, які є правонаступниками ОСОБА_2 з захисту прав споживачів у Полтавській області у рахунок відшкодування спричиненої їй моральної шкоди 5000 грн.

Позов мотивований тим, що позивач із 11.09.2014 року по 12.10.2015 року працювала у ОСОБА_2 з питань захисту прав споживачів у Полтавській області.

09.10.2015 року в.о. начальника ОСОБА_3 у Полтавській області ОСОБА_4 видано наказ № 28/ОС, яким її притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани як головному спеціалісту сектору бухгалтерського та звітності за відмову від виконання покладених обовязків.

10.03.3016 року постановою Полтавського окружного адміністративного суду визнано протиправним та скасовано вказаний вище наказ. Діями відповідача їй було спричинено моральну шкоду, яка призвела до моральних страждань, оскільки вона зазнала тяжкого психологічного шоку у момент, коли дізналася про накладення на неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Внаслідок цього відразу ж погіршився стан її здоровя, була змушена тривалий час лікуватися, відновлювати нормальні життєві звязки, докладати додаткових зусиль для організації життєдіяльності, до сих пір відчуває постійний дискомфорт. Вона постійно знаходиться у пригніченому стані, втратила спокій, хвилюється та знервується з приводу ситуації, яка мала місце відносно неї, що призводить до роздратованості, замикання у собі, погіршує відносини з оточуючими людьми, близькими та рідними. Окрім цього вона змушена витрачати свій час, щоб поновити свої порушені права та здоровя.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 позов підтримали, просили суд його задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник відповідача ОСОБА_6 заперечив проти задоволення позову, оскільки позивач не надав жодних доказів того, що діями відповідача було тій спричинено моральну шкоду та не обґрунтувала її розмір.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступного висновку:

матеріалами справи доводиться та сторонами не заперчується, що ОСОБА_1 призначена на посаду головного спеціаліста відділу контролю у сфері внутрішньої торгівлі, послуг, реклами та розгляду звернень громадян ОСОБА_3 у Полтавській області з 11.09.2014 року.

14.04.2015 року ОСОБА_1 переведена на посаду головного спеціаліста сектору бухгалтерського обліку та звітності, 12.10.2015 року звільнена із займаної посади за ініціативою власника.

09.10.2015 року наказом ОСОБА_3 у Полтавській області № 28/ОС «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1О.» було оголошено догану головному спеціалісту сектору бухгалтерського обліку та звітності ОСОБА_1 за відмову від виконання покладених обовязків головного бухгалтера, підстава: наказ від 07.09.2015 року № 24/ОС.

10.03.2016 року постановою Полтавського окружного адміністративного суду визнано протиправним та скасовано наказ ОСОБА_2 з питань захисту прав споживачів у Полтавській області від 09.10.2015 року № 28/ОС «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1О.».

Підставою для прийняття даного рішення судом явилося те, що відповідачем ОСОБА_2 з питань захисту прав споживачів у Полтавській області у судовому засіданні не було необґрунтовано та не доведено необхідність покладення обовязків головного бухгалтера саме на ОСОБА_1

У період роботи на посаді головного спеціаліста сектору бухгалтерського обліку та звітності (з 14.04.2015 року) ОСОБА_1 не мала досвіду та навичок роботи у сфері ведення бухгалтерського обліку та звітності, не мала достатніх знань у галузі бухгалтерського обліку та звітності, оскільки має вищу юридичну освіту та спеціальністю правознавство, що підтверджується дипломом Української державної юридичної академії від 09.02.1994 року КД № 016556.

Стаття 237-1 КЗпП України визначено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

В пункті 3,4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розяснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

В обґрунтування спричиненої моральної шкоди позивач надала медичну документацію, наявну на а.с.5-6, а саме листок непрацездатності серії АГЮ № 861215, згідно якого остання в період часу із 11.04.2016 року по 19.04.2016 року проходила амбулаторне лікування внаслідок захворювання ГРВІ.

Окрім цього, в період часу із 22.04.2016 року по 27.04.2016 року позивач продовжувала хворіти на хронічний бронхіт, що підтверджено даними довідки № 159. (а.с.5).

Однак, суд вважає, що факт захворювання позивача на ГРВІ та хронічний бронхіт не можуть знаходитися у причинному звязку з діями відповідача, повязаними із спричиненням моральної шкоди внаслідок винесення наказуОСОБА_3 у Полтавській області № 28/ОС «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1О.» від 09.10.2015 року, а отже не доводить факту спричинення тій такої шкоди.

Окрім цього, судом встановлено, що позивач із 14.03.2016 року по 23.03.2016 року перебувала на стаціонарному лікуванні у 5 міській клінічній лікарні, що підтверджується даними листка непрацездатності серії АГЧ № 076884. (а.с.6). Діагноз зазначено М53.0.

У судовому засіданні позивач пояснила, що даний діагноз пов'язаний із наявністю у неї неврологічного захворювання.

Згідно даних медичної довідки № 13000580 про стан здоровя особи, яка претендує на зайняття посади, повязаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування від 18.07.2014 року - ОСОБА_1 придатна до роботи за умови перебування на «Д» нагляду у сімейного лікаря, окуліста, невролога. (а.с.8).

Із виписки медичної картки стаціонарного хворого № 442 на імя ОСОБА_1 слідує, що остання була госпіталізована до 5 міської клінічної лікарні 14.03.2016 року та перебувала на лікуванні до 23.03.2016 року з приводу неврологічного захворювання. (а.с.89).

У медичній картці зазначено, що ОСОБА_1 хворіє ряд років, лікувалася у невролога, поступила у звязку із погіршенням стану здоровя.

Ч.1ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що 09.10.2015 року наказом ОСОБА_3 у Полтавській області № 28/ОС «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1О.» позивачу було оголошено догану, натомість загострення у неї неврологічного захворювання та звернення з цього приводу за медичною допомогою мало місце у період часу із 14.03.2016 року по 23.03.2016 року, а отже зі сплином значного проміжку часу, у звязку з чим на суду не надано доказів щодо наявності причинного звязку між діями відповідача та спричиненням моральної шкоди позивачу, щоб б мало наслідком погіршення її стану здоровя безпосередньо після притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Окрім цього, позивач не надала доказів щодо втрати нею нормальних життєвих зв'язків та докладання додаткових зусиль для організації свого життя внаслідок винесення відповідачем наказу ОСОБА_3 у Полтавській області № 28/ОС «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1О.» від 09.10.2015 року, а також не довела, що подальше її звільнення 12.10.2015 року із займаної посади за ініціативою власника, було повязано із притягненням її до дисциплінарної відповідальності.

При цьому на розгляд суду не надано доказів того, що позивач внаслідок притягнення її до дисциплінарної відповідальності перебувала у такому стані роздратованості, замикання у собі, що мало б наслідком погіршення відносин з оточуючими людьми, близькими та рідними.

У судовому засіданні допитаний як свідок ОСОБА_7, який показав, що в.о. начальника ОСОБА_3 у Полтавській області ОСОБА_4 після винесення наказу ОСОБА_3 у Полтавській області № 28/ОС «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1О.» від 09.10.2015 року у розмові із ОСОБА_1 повів себе нетактовно, допустив вживання образливих слів на адресу останньої. Натомість свідок ОСОБА_4 заперечив факт вживання образливих слів на адресу ОСОБА_1

Предметом даного позову є відшкодування моральної шкоди внаслідок притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Окрім інших обґрунтувань щодо спричинення моральної шкоди позивач послала на доводи в частині висловлювання ОСОБА_4 образ на її адресу.

Проаналізувавши докази у справі суд вважає, що доводи позивача з цього приводу є не доведеними, а тому не можуть підтверджувати факт спричинення їй моральної шкоди внаслідок притягнення до дисциплінарної відповідальності.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні позивач не довела факту спричинення їй моральної шкоди, у звязку з чим позов до задоволення не підлягає.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати стягненню із відповідача на користь позивача не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10,11,60,88,208,212-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області про відшкодування моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Суддя: Т.О. Січиокно

Повен текст рішення виготовлено суддею 25.03.2017 року.