15 лютого 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ЄвграфовоїЄ.П., Ізмайлової Т.Л.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Борівського комунального підприємства теплових мереж до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобовʼязання відновити систему центрального теплопостачання,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Борівського районного суду Харківської області від 29 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 серпня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У березні 2016 року Борівське комунальне підприємство теплових мереж звернулось до суду із позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобовʼязання відновити систему центрального теплопостачання.
На обґрунтування позовних вимог зазначало, що на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 17 вересня 2015 року між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, квартира АДРЕСА_1 є приватною власністю ОСОБА_4
Актом від 29 грудня 2011 року встановлено переобладнання системи опалення квартири та здійснено несанкціоноване втручання у центральну систему опалення домоволодіння АДРЕСА_1, що є порушенням чинного законодавства України.
Ураховуючи наведене, Борівське комунальне підприємство теплових мереж просило зобов'язати ОСОБА_4 відновити систему центрального теплопостачання у квартирі АДРЕСА_1.
Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 05 квітня 2016 року залучено до розгляду справи в якості відповідача ОСОБА_5
Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 29 квітня 2016 року провадження в справі за позовом Борівського комунального підприємства теплових мереж до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобовʼязання відновити систему центрального теплопостачання в частині позовних вимог до ОСОБА_5 закрито.
Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 29 квітня 2016 року позовні вимоги задоволено. Зобовʼязано ОСОБА_4 відновити систему центрального теплопостачання в квартирі АДРЕСА_1 за власний рахунок у відповідності до технічних вимог, погоджених з Борівським комунальним підприємством теплових мереж. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11 серпня

2016 року рішення Борівського районного суду Харківської області від

29 квітня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що оскільки індивідуальне опалення у квартирі АДРЕСА_1 встановлено з порушенням норм діючого законодавства, в експлуатацію у встановленому порядку не прийняте, власник житла повинен привести систему опалення у попередній стан та усунути порушення, відновивши систему центрального опалення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного 17 вересня 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5

ОСОБА_5, який є колишнім власником вказаної вище квартири, під час ремонту своєї квартири без дозволу, самовільно познімав у квартирі опалювальні батареї, але пустив труби опалення по підлозі всієї квартири і зверху прикрив їх бетонною стяжкою, внаслідок чого квартира залишилась без опалення.

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від

07 грудня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14 січня 2016 року, у справі за позовом Борівського комунального підприємства теплових мереж до ОСОБА_5 про стягнення боргу та зобовʼязання відновити систему центрального теплопостачання в квартирі за власний рахунок, позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Борівського комунального підприємства теплових мереж заборгованість за теплопостачання в розмірі 12 496 грн 70 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

При цьому, рішенням Борівського районного суду Харківської області від 07 грудня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 14 січня 2016 року, встановлено факт самовільного відключення ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_1 від централізованого теплопостачання.

Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання врегульовано Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня

2005 року № 630.

Згідно зі ст. 13 Конституції України, ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує, тобто власник зобов'язаний використовувати свою власність не тільки у своїх інтересах, а поважати інтереси інших соціальних суб'єктів. Власність не повинна використовуватись на шкоду людині і суспільству. Власник повинен діяти в межах закону, володіти, користуватись та розпоряджатись власністю, не порушуючи прав та законних інтересів юридичних та фізичних осіб.

Відповідно до п. 26 Правил відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Згідно п. п. 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої та холодної води і водовідведення споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, але відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 встановлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановив, що відбулось самовільне відключення, оскільки відбулося змінення централізованої системи опалення та теплопостачання, яке у відповідності до положень закону порушує права та законні інтереси інших власників квартири, а тому дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Борівського районного суду Харківської області від 29 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 серпня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Борівського районного суду Харківської області від 29 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 11 серпня 2016 року в справі за позовом Борівського комунального підприємства теплових мереж до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про зобовʼязання відновити систему центрального теплопостачання залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова Т.Л. Ізмайлова