ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9952/16-ц
провадження № 2/753/1010/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Кубіву С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом та, уточнивши позовні вимоги просив стягнути з ПАТ «СК «Галицька» 4994,566 грн. - витрат за відновлювальний ремонт автомобіля, 600 горн. - витрат за проведення авто-товарознавчого дослідження, 600 грн. витрат на правову допомогу та судовий збір.

Позов обґрунтований тим, що 26 січня 2015 року в м.Києві на перехресті вул. Срібнокільська та Княжий Затон водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1, вчинив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 В результаті цієї пригоди автомобілі зазнати технічних пошкоджень. Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року винним у даній ДТП є ОСОБА_3 На момент ДТП, відповідальність власника автомобіля «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3, була застрахована згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом № АІ/2194308 у ПАТ «Страхова компанія «Галицька». Ліміт відповідальності по майновій шкоді становить 50000,00 грн., франшиза 0 грн. 16 квітня 2015 року з метою визначення реальної вартості відновлювального ремонту автомобіля позивач замовив незалежне автотоварознавче дослідження у суб'єкта оціночної діяльності - ОСОБА_5 Згідно висновку № 159/15 експертного авто товарознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу вартість збитку становить 4994,56 грн.

В судовому засіданні, призначеному на 14 лютого 2017 року представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та просив суд стягнути з ПАТ «СК «Галицька» 4994,566 грн. - витрат за відновлювальний ремонт автомобіля, 600 горн. - витрат за проведення авто-товарознавчого дослідження.

Відповідач, ПАТ «СК «Галицька в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заперечення , в яких просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на ст. 37.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Додатково додав, що відповідно до висновку № 159/15 автотоварознавчого дослідження з визначення матеріального збитку, вартість матеріального збитку складає 4994,56 грн., де вартість відновлювального ремонту дорівнює 2497,28 грн. і втрата товарної вартості визначена в розмірі 2497,28 грн. Проте, згідно п.32.7 ст.32 Закону № 1961 страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Відповідач, ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені в частині 1 ст.1166 ЦК України, де вказано, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику,застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 9.1 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Згідно п. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку)

виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що 26 січня 2015 року в м.Києві на перехресті вул. Срібнокільська та Княжий Затон водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1, вчинив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 В результаті цієї пригоди автомобілі зазнати технічних пошкоджень.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 01 квітня 2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На момент ДТП відповідальність власника автомобіля «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 була застрахована згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за полісом № АІ/2194308 у ПАТ «Страхова компанія «Галицька». Ліміт відповідальності по майновій шкоді становить 50000,00 грн., франшиза 0 грн.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до «СК Галицька» з заявою про виплату страхового відшкодування, що також не заперечувалось представником позивача.

16 квітня 2015 року з метою визначення реальної вартості відновлювального ремонту автомобіля позивач замовив незалежне автотоварознавче дослідження у суб'єкта оціночної діяльності - ОСОБА_5

Згідно висновку № 159/15 експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу вартість збитку становить 4994,56 грн., з яких вартість відновлювального ремонту дорівнює 2497,28 грн. і втрата товарної вартості визначена в розмірі 2497,28 грн.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, страховик не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарної вартості транспортного засобу.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Відповідно до підп. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Наведена норма визначає підставу для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування страхувальнику в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж встановлених строків.

Аналогічні положення зазначені у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 р. у справі № 3-49гс15.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 3 ст. 538 ЦК України у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі наявності інших підстав, встановлених законом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ПАТ «СК «Галицька» правомірно відмовив страхувальнику у виплаті страхового відшкодування, оскільки його дії узгоджуються з наведеними вище нормами чинного законодавства, та оскільки представником позивача повідомлено про неподання позивачем заяви про виплату страхового відшкодування до страховика.

Водночас, позивач вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 року у справі №6-2808цс15.

Отже, позивач має право вимоги до винуватця ДТП - ОСОБА_6 про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП у повному обсязі, але з урахуванням того, що позивачем заявлені вимоги до СК "Галицька" суд не має право вийти за межі позовних вимог та приходить до висновку про відмову в задоволенні позову до СК "Галицька".

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, розглянувши справу в заявлених межах, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст.88 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 9, 12, 22, 29, 35, 36, 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 9 Закону України «Про страхування», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 61, 88, 179, 209, 212-215, 218, 223, 292, 294, 360-7 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Галицька», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування та матеріальної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА