Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" квітня 2017 р. Справа № 608/1545/15-ц

Номер провадження2/608/3/2017

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

представників відповідача ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові справу цивільного судочинства за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи без самостійних вимог : Горішньовигнанська сільська рада Чортківського району, відділ Держземагенства у Чортківському районі про усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4, треті особи без самостійних вимог : Горішньовигнанська сільська рада Чортківського району, відділ Держземагенства у Чортківському районі про усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що являється власником житлового будинку, що розташований в с. Горішня Вигнанка по вул. Молодіжна, 14 Чортківського району Тернопільської області. Її сусідкою є відповідачка ОСОБА_4. Відповідач, шляхом зрізання огорожі позивачки, заступивши за межу її земельної ділянки, розпочала підготовчі роботи для будівництва свого паркану, а саме: встановила металевий стовп, здійснила частину підмурівки та встановила деревяну огорожу. Вважає дії відповідачки ОСОБА_4 неправомірними, оскільки, згідно з генпланом забудови земельної ділянки, планом села, планом розміщення житлових будинків, ширина її ділянки від дороги становить 46 м, а не 44 м, як встановила при обмірі комісія сільської ради. Позивач неодноразово зверталася до відповідача із даним спірним питанням, однак, відповідач добровільно демонтувати огорожу відмовляється, внаслідок чого ОСОБА_1 позбавлена можливості приватизувати належну їй земельну ділянку, а тому змушена звернутися в суд за захистом свого права.

В ході розгляду справи позивачем ОСОБА_1 було подано уточнену позовну заяву, згідно якої вона просить усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою за результатами проведеної судової земельно- технічної експертизи, зокрема, площею 8 кв. м., що розташована в с. Горішня Вигнанка по вул. Молодіжна, 14 Чортківського району Тернопільської області, шляхом зобовязання ОСОБА_4 демонтувати металевий стовп, частину підмурівки та деревяну огорожу та стягнути понесені судові витрати по справі.

Позивач ОСОБА_1 та її представники: адвокат ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судовому засіданні уточнені позовні вимоги просять задоволити. Крім цього, представник позивача ОСОБА_3, суду пояснила, що є дочкою позивачки ОСОБА_1 та проживала разом з матірю до 2011 року в будинку № 14 по вул. Молодіжній в с. Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області. Вважає, що позивач ОСОБА_4 заступила на земельну ділянку матері та поставила огорожу на бетонній обмостці, хоча металеві стовпчики були замуровані приблизно 27 років тому.

Відповідач ОСОБА_4 та її представники адвокати ОСОБА_5, ОСОБА_7, представник ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнали, просять відмовити у його задоволенні. Відповідач ОСОБА_4 подала суду заперечення на позов, згідно якого, по перше, вважає, що позивачка при поданні уточненої позовної заяви змінила предмет позову, що не відповідає вимогам цивільного процесуального права. По друге, розмежування земельних ділянок деревяною огорожею, яка розміщена на бетонній підмостці, відбулося ще за часів попереднього власника будинковолодіння №14 по вул. Молодіжна в с. Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області. По третє, вважає, що висновок експерта за результатами проведеної судової земельно технічної експертизи, що була призначена по справі, є необґрунтованим та не відповідає обставинам справи. Документація, яка була взята експертом за основу, згідно пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 січня 1993 року № 15 «Про порядок ведення державного земельного кадастру» , до земельно-кадастрової документації не відноситься. Враховуючи всю документацію, що стосується будинковолодінь ОСОБА_1 та ОСОБА_4 не можливо визначити чіткі межі та розміри земельних ділянок. Згідно висновку експерта існує факт накладення частини земельної ділянки ОСОБА_4 на земельну ділянку ОСОБА_1 площею 8 кв. м., разом з тим, в судовому засіданні експерт пояснив, що порушення меж землекористування при проведенні експертизи не встановлено. Крім того вважає, що в матеріалах справи та висновку експерта не міститься жодних доказів того, що спірна підмостка під огорожу, металевий стовп та деревяна огорожа розміщені ОСОБА_4 на земельній ділянці ОСОБА_1. Відтак доводи про їх самочинне будівництво та посилання позивачки на ст.376 ЦК України як на підставу правового обґрунтування позову є безпідставними. Крім того, позивачкою не доведено, що проведення робіт із обновлення відповідачем підмостки чинить перешкоди у здійсненні її права користування земельною ділянкою.

Представник третьої особи - Горішньовигнанської сільської ради Чортківського району ОСОБА_8 суду пояснила, що в 1995 році проводилась інвентаризація земель, шляхом подвірного обходу, яка була повязана із приватизацією земельних ділянок. Під час цієї інвентаризації було встановлено, що ОСОБА_1 фактично користується земельною ділянкою, шириною від дороги - 44 м, і саме такий розмір був записаний у земельно-кадастровій книзі із нанесенням абрисів та площ земельної ділянки під забудову. На підставі заяви ОСОБА_1 від 08 травня 1996 року їй передавалась земельна ділянка, площею 0,06 га у власність за рішенням сільської ради від 15 травня 1996 року. Однак, зазначених матеріалів інвентаризації, наявних в сільській раді, експерт до уваги не брав та не досліджував.

Представник третьої особи - відділу Держземагенства у Чортківському районі в судове засідання не зявився. Надав суду заяву, згідно якої просив суд розглядати справу у відсутності представника відділу.

Свідок ОСОБА_9, яка є сестрою відповідачки, суду пояснила, що народилася та виросла в с. Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області та проживала разом з сестрою в будинковолодінні по сусідству з ОСОБА_1. Коли дочка ОСОБА_9 виходила заміж, то необхідно було поставити шатер, у звязку з чим, її чоловік залив бетонну обмостку на межі за згодою ОСОБА_10 чоловіка позивачки.

Свідок ОСОБА_10, який є чоловіком позивачки, суду пояснив, що проживає разом із дружиною в будинку № 14 по вул. Молодіжна в с. Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області. По сусідству з ними межують ОСОБА_4. Колись у позивачки був старий пліт і на його місці він залив бетонну обмостку, тому що текла вода під хату. Обмостку він залив на земельній ділянці свого будинковолодіння. На сьогоднішній день ОСОБА_4 побудували на самій межі гараж. Різниця між їхніми підмурівками сягає 0,5 м. Свою обмостку сусіди залили в 2015 році.

Вислухавши учасників судового процесу, свідків, експерта, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що у позові слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно ч.2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, згідно cвідоцтва про право власності від 19 жовтня 2001 року, є власником житлового будинку №14 по вул. Молодіжна, що в с. Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області. Вказане свідоцтво видане на підставі Договору дарування №25 від 15.07.1985 року, згідно якого ОСОБА_11 подарувала ОСОБА_1 житловий будинок №14 по вул. Молодіжна, що в с. Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області.

В свою чергу, ОСОБА_4 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_12, своєї матері, що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 28 липня 2003 року, серії ВАМ №857572. До складу спадкового майна, зокрема, входила ? частина житлового будинку №12 по вул. Молодіжній Чортківського району Тернопільської області.

Згідно із зведеним актом вартості будівель та споруд співвласниками будинку №12 по вул. Молодіжна в с. Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області є ОСОБА_4, ОСОБА_13 та ОСОБА_14.

Із схематичного плану вбачається, що землекористувачами присадибної земельної ділянки №12 по вул. Молодіжна в с. Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області являються ОСОБА_4, ОСОБА_13 та ОСОБА_14.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру співвласниками будинковолодіння № 12 по вул. Молодіжній в с. Горішня Вигнанка є ОСОБА_4, ОСОБА_13 та ОСОБА_14.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з положеннями ст. ст. 1, 3, 118 ЦПК України завданням цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод і інтересів фізичних осіб та юридичних осіб в порядку, визначеному законодавством України. Захист цивільних прав у судовому порядку здійснюється шляхом пред`явлення позову до особи, якою, як вважає позивач, порушені його права, свободи чи інтереси.

За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого порушеного права лише у випадку реального його порушення чи реальної небезпеки такого порушення. При цьому відповідачем у справі має бути особа, яка реально порушує чи створює реальну небезпеку порушення прав позивача.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_5 України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 3 ЦПК), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Із змісту позовної заяви видно, що ОСОБА_1 з вимогами про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, звернулася лише до ОСОБА_4, посилаючись на те, що остання самовільно зайняла частину належної їй на праві власності земельної ділянки, встановивши металевий стовп, здійснивши частину підмурівки та встановивши деревяну огорожу.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивач не зверталася до суду з клопотанням про залучення до участі у справі ОСОБА_13 та ОСОБА_14, як співвідповідачів у справі.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 33 ЦПК України, суд за відсутності відповідного клопотання позивача, з власної ініціативи не вправі проводити заміну неналежного відповідача на належного або залучати до участі у справі іншу особу як співвідповідача, оскільки право визначення особи відповідача надано виключно позивачеві.

Крім цього, земельні присадибні ділянки сторін межують між собою. На сьогоднішній день правовстановлюючих документів на присадибні земельні ділянки у сторін немає.

Із справи № 5625 за 1981 рік щодо відведення в натурі земельної ділянки і погодження проектної документації на будівництво житлового будинку та свідоцтва на забудову індивідуальної садиби від 20 жовтня 1981 року не вбачається, якого саме розміру ОСОБА_11 для будівництва виділена присадибна ділянка. Згідно аналогічної документації за 1971 рік, виданої на імя ОСОБА_12, ні площа, ні розміри по периметру, виділеної під будівництво земельної ділянки, також не вбачаються.

Разом з тим, згідно генерального плану забудови земельної ділянки ОСОБА_11 вказано, що ширина земельної ділянки, яка прилягає до дороги становить 46,0 м.

Згідно схематичного плану земельної присадибної ділянки по вул. Молодіжна, 12 в с. Горішня Вигнанка Чортківського району Тернопільської області, користувачами якої є ОСОБА_4, ОСОБА_15, ОСОБА_14, ширина даної земельної ділянки не зазначена.

Позивач ОСОБА_1 вважає, що відповідачка ОСОБА_4 захопила частину її земельної ділянки, встановивши металевий стовп, бетонну обмостку з деревяним парканом, що створює перешкоди у її користуванні.

16 червня 2015 року комісією по земельних спорах Горішньовигнанської сільської ради був складений акт, згідно якого були проведені заміри та встановлено межовий знак 44 м спереду хати ОСОБА_1. Однак, вона не погодилась із замірами комісії, оскільки, в генеральному плані забудови її будинковолодіння, довжина земельної ділянки від дороги становить 46 м.

У викопіюванні зі схеми земель с. Горішня Вигнанка Чортківського району, складеної у 1962 році, у картографічній схемі села, інформація щодо ширини земельної ділянки ОСОБА_1, яка прилягає до вулиці, не вказана.

Відповідно до довідки Горішньовигнанської сільської ради № 217 від 21.03.2017 року, ОСОБА_1, в період інвентаризації та приватизації земельних ділянок села, який відбувався з 1994 по 1998 роки, власноручно 08 травня 1996 року підписала заяву на приватизацію присадибної ділянки, ширина від дороги якої становила 44 м. Згідно заяви ОСОБА_12 ширина від дороги її земельної ділянки становила 57,3 м. Межа земельних ділянок ОСОБА_4 та ОСОБА_1 більше 30 років забетонована обмосткою та по всьому периметру встановлена огорожа.

Згідно довідки Горішньовигнанської сільської ради № 74 від 21.02.2017 року, межі, встановлені між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 не порушувалися і не змінювалися, відповідно до інвентаризації землі, яка відбувалася у 1995 році. Зокрема, ширина земельної ділянки ОСОБА_4 від дороги становить 53,3 м, а ОСОБА_1 44 м.

Внаслідок розбіжності у розмірі земельної ділянки від дороги перед будинковолодінням, ОСОБА_1 вважає, що посадові особи сільської ради умисно внесли виправлення в розміри її земельної ділянки у відповідні книги про реєстрацію землі, а тому звернулася із заявою в Чортківський РВ УМВС України в Тернопільській області про внесення відомостей про злочин в Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Листом Чортківського РВ УМВС України в Тернопільській області №7511/н-661 від 04.07.2015 року ОСОБА_1 було розяснено, що підстав для внесення відповідної інформації до ЄРДР немає, оскільки результати обмірів земельної ділянки комісією співпадають із розміром, а саме 44 м, що вказаний у книзі заяв на приватизацію, де стоїть її власноручний підпис.

По справі призначалася судова земельно технічна експертиза. За результатами проведеної експертизи був винесений висновок експерта №562/15-22 від 30 березня 2015 року.

При проведенні експертизи експерт при дослідженні поставлених питань, посилався на паспорт забудови присадибної земельної ділянки ОСОБА_1 як на документ, що визначає розміри (ширину земельної ділянки).

Відповідно до пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 січня 1993 року №15 «Про порядок ведення державного земельного кадастру», до земельно-кадастрової документації належать кадастрові карти та плани (графічні і цифрові), схеми, графіки, текстові та інші матеріали, які містять відомості про межі адміністративно-територіальних утворень, межі земельних ділянок власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, правовий режим земель, що перебувають у державній, колективній і приватній власності, їх кількість, якість, народногосподарську цінність та продуктивність по власниках землі, землекористувачах, населених пунктах, територіях сільських, селищних, міських, районних Рад народних депутатів, областях, Республіці Крим та Україні в цілому. Земельно-кадастрова документація включає книги реєстрації державних актів на право колективної, приватної власності на землю, право постійного користування землею, договорів на тимчасове користування землею, в тому числі на умовах оренди. Земельно-кадастрова документація ведеться згідно з інструкцією ведення державного земельного кадастру, затверджуваною Держкомземом.

Отже, вказаним порядком не передбачено такого виду землевпорядної документації, як генеральний план забудови земельної ділянки.

З огляду на зазначене, технічна документація, виготовлена технічним бюро при районному архітекторі, справа № 5625 про відведення в натурі земельної ділянки і погодження проектної документації на будівництво житлового будинку на ім'я ОСОБА_11, яка була попереднім власником житлового будинку, не є документацією із землеустрою в розумінні Земельного кодексу України в редакції 1990, 2001 років, Закону України «Про землеустрій», так як не спрямована на визначення меж та поворотних точок земельної ділянки.

З листа начальника відділу містобудування, архітектури та житлово комунального господарства №66 від 20.04.2017 року вбачається, що генеральний план забудови земельної ділянки не є землевпорядною документацією та не встановлює чітких розмірів та меж земельної ділянки, а також конфігурацію та площу земельної ділянки. Генеральний план забудови земельної ділянки не привязує земельну ділянку до меж генеральної плану населеного пункту, а привязує виключно будівлі до земельної ділянки.

Крім того, у висновку експерт зазначив, що згідно планово - картографічних матеріалів с. Горішня Вигнанка Чортківського району та відповідно до правовстановлюючих документів Горішньовигнанської сільської ради (виписок Горішньовигнанської сільської ради із земельно-облікових документів про площі користування земельними ділянками) конфігурацію, площу та лінійний розмір всіх меж земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_4 встановити неможливо.

При проведенні дослідження експерт не вказав, які саме планово-картографічні документи використовувались ним при проведенні експертизи.

Інвентаризація земель в населених пунктах проводилась на виконання декрету Кабінету Міністрів України, постанови Кабінету Міністрів України від 12 січня 1993 року № 15 «Про порядок ведення державного земельного кадастру». Інвентаризація земель, будучи одноразовим земельно-кадастровим обліковим заходом, міцно зв'язаним з виконанням і обробкою геодезичних вимірів, документально продовжує базову основу земельного кадастру. На інвентаризаційні матеріали спирається увесь багатоплановий процес перерозподілу земель для отримання даних під час виготовлення технічної документації по оформленню документів, що посвідчують право власності або право користування земельними ділянками, які раніше були надані юридичним та фізичним особам.

У висновку експерт зазначив, що в матеріалах справи наявна справа

№5625 від 1981 року про відведення в натурі земельної ділянки ОСОБА_11 на будівництво нового житлового будинку. При цьому експерт вказав, що будівництво житлового будинку та господарської споруди ОСОБА_11 проведено з незначним порушенням, тобто не у точній відповідності до генплану забудови присадибної ділянки, але будівництво дотримано відповідно до вимог ДБН-360-92.

Крім того, експерт у висновку зазначив, що будівництво житлового будинку та господарської споруди ОСОБА_1 не відповідає генеральному плану забудови земельної ділянки 1981 року ОСОБА_11, а тому будь-яке посилання та привязка відстаней зазначених у ньому, до вказаних будівель не може вважатись обєктивним та належним доказом порушення меж землекористування сторін.

Враховуючи наведе, посилання позивача на експертний висновок не може вважатись підставним, оскільки, при його наданні експерт не досліджував правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку, зокрема щодо її меж та конфігурації - абрисів зазначених в земельно-кадастровій книзі Горішньовигнанської сільської ради.

З переліку документів, які були предметом дослідження експерта, будь-яких правовстановлюючих документів щодо встановлення меж спірної земельної ділянки в натурі (на місцевості) переданої у приватну власність ОСОБА_1 не міститься. Експерт зазначив, що конфігурацію, площу та лінійний розмір всіх меж земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_4 встановити неможливо. Однак, при цьому зазначив площі земельних ділянок. До того ж експерт не вказав джерело його висновку про факт накладання меж спірної земельної ділянки зі сторони відповідачки. У висновку зазначено, що експертом було досліджено картографічні матеріали с. Горішня Вигнанка станом на 1962 рік, однак, як було встановлено судом при дослідженні матеріалів справи та не заперечується сторонами, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на той час ще не були землекористувачами, а позивачкою не доведено, що земельна ділянка ОСОБА_11 була надана у 1981 році у розмірах і конфігурації, зазначеній у картографічних матеріалах та генеральному плану забудови земельної ділянки. Як вбачається з генерального плану забудови земельної ділянки ОСОБА_11 1981 року, рішення виконкому Горішньовигнанської сільської ради Чортківського району Тернопільської області від 24.06.1981 року «Про заяву ОСОБА_11 про наділ земельної ділянки під будівництво нового жилого будинку в селі Вигнанка», жодних даних про розмір земельної ділянки, що виділялась ОСОБА_11 під забудову нового житлового будинку не зазначено. Крім того, з висновку експерта не вбачається того, що ширина земельної ділянки ОСОБА_4 зі сторони дороги збільшена за рахунок земельної ділянки ОСОБА_1.

Крім того, як вбачається з даного висновку, будь-яких дефектів, що виникли у майні позивача внаслідок обновлення відповідачкою підмостки та причинно-наслідкового зв'язку між цими дефектами та здійснення відповідачем вказаних робіт, експертом не виявлено. Інших перешкод у використанні земельної ділянки (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення, неприпустимий вплив тощо) експертом не встановлено. Саме по собі обновлення підмостки відповідачкою не може свідчити про створення перешкод позивачу у користуванні земельною ділянкою.

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_16, зокрема, суду пояснив, що порушення меж землекористування не встановлено, а отже, суд робить висновок щодо відсутності порушення прав позивачки.

Згідно із ст. 212 ЦПК України, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до ч.6 ст.147 ЦПК України, висновок експерта для суду не є обовязковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

Таким чином, висновок експерта не має наперед встановленого значення, йому не надається перевага перед іншими доказами і, як всі інші докази, він оцінюється суддею за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до положень норм ст. ст. 16, 391, 386 Цивільного кодексу України, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Згідно з нормами ст. ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачка ОСОБА_1 не довела факт порушення відповідачкою ОСОБА_4 її прав користування присадибною земельною ділянкою, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати по справі суд покладає на сторони в межах ними понесеними.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 130, 152 Земельного кодексу України, ст. 376 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 214 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4, треті особи без самостійних вимог : Горішньовигнанська сільська рада Чортківського району, відділ Держземагенства у Чортківському районі про усунення перешкоди в користуванні земельною ділянкою відмовити.

Судові витрати по справі покласти на сторони в межах ними понесеними.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/1545/15-ц

Рішення набрало законної сили «_____»____________________р.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано «___»______________________р.

Секретар: