№664/1274/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: судді Бойко В.П.,

при секретарі Сорока М.С.

за участі представника відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Олешки цивільну справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

встановив:

ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду із вказаним позовом.

В позові вказано, що відповідно до договору б/н від 20.07.2012 року позивач надав відповідачеві кредит у вигляді кредитного ліміту в сумі 8000,00 гривень зі сплатою відсотків у сумі 30% річних, кредитний ліміт було змінено відповідно до укладених умов, а саме п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4. Відповідач умови договору виконував неналежним чином, у звязку з чим утворилась заборгованість в загальному виразі 17909,52 гривень, яку і просить стягнути разом з витратами по справі.

Від позивача надано заяву про розгляд справи за відсутності представника. Позов підтримують.

Представник позивача позов не визнав, надав письмові заперечення проти позову та додатково пояснив, що підписання анкети-заяви не є договором. Окрім того, банк не роз'яснив, що відповідач отримує саме кредитну картку і останній вважав, що користувався власними коштами. Окрім того, вказана заборгованість виникла не з вини відповідача. 17.021.2015 року було здійснено транзакцію списання коштів, яка не була авторизована відповідачем. ОСОБА_2 зателефонували невідомі та представились співробітниками банку, яким він повідомив конфіденційні дані по картці. Після списання коштів відповідач евідкладно повідомив правоохоронні органи. Це зафіксовано і самим банком. Таким чином, порушення порядку оформлення договору, відсутність належного роз'яснення умов кредитування та факт того, що відповідач особисто не отримував кошти, вказані в позові, є підставою для відмови в позові. Також вказує на те, що банк порушив законодавство нарахувуючи штраф двічі за одне і те саме порушення. Просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 20.07.2012 року ОСОБА_2 отримав від відповідача кредит у вигляді кредитного ліміту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредит було надано у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 8000,00 гривень і ліміт було змінено відповідно до п.2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банкіських послуг. Повертати мав його відповідно до умов надання банківських послуг фізичним особам. Взяті на себе зобов"язання за кредитним договором позивач виконав в повному обсязі. Надані в якості кредиту кошти були надані відповідачу. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 30.04.2016 року має заборгованість за кредитним договором в сумі 17909,52 гривень, яка складається з наступного: - 6927,26 грн. заборгованість за кредитом, - 8488,02 грн. заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом, - штраф за порушення положень кредитного договору в сумі 500,00 грн (фіксована частина) та 829,03 грн. ( процентна складова), 1165,22 гривень заборгованості з комісії та пені.

Щодо неавторизованого списання коштів слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із пунктом 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобовязаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223 (далі Положення № 223),банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного предявлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначене свідчить про наявність обовязку банку як емітента електронного платіжного засобу відшкодувати платнику суму некоректно здійсненої або не дозволеної операції за умови невідкладного повідомлення про платником про платіжні операції, що ним не виконувалися, крім випадків, коли доведено, користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

З пояснень представника відповідача вбачається, що останній повідомив невідомим особам номер картки, CVV-код, а також код підтвердження операції, що надійшов на мобільний телефон позивача тобто інформацію, яка дає змогу ініціювати платіжні операції без, що в подальшому дозволило здійснити операцію переказу коштів на інший рахунок. Факт надання конфіденційної інформації не оспорюється

Зазначене вище свідчить, що позивач своїми діями сприяв незаконному використанню інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Вказане також узгоджується з відомостями, вказаними у картці пригоди №4446, яка надана банком, де вказано дані розслідування банка щодо спірної транзакції.

Ці обставини підтверджуються розрахунком заборгованості, копією заяви відповідача на видачу платіжної картки, умовами та правилами надання банківських послуг та іншими документами в сукупності.

В той же час, при нарахуванні неустойки позивачем здійснено нарахування штрафних санкцій в сумі 500,00 грн фіксована частина та 829,03 грн. процентна складова за одне й те ж порушення, тобто здійснено подвійне нарахування неустойки, що не допускається. Згідно з положенням ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Тому, суд відмовляє у стягненні штрафу у розмірі процентної складової в сумі 829,03 грн. з підстав того, що договір і розрахунок штрафних санкцій в цій частині суперечить положенню ч.2 ст.549 ЦК України, відповідно до якої штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Таким чином, позов слід задовольнити частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 158, ч.3 ст.209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 611, 1054 ЦК України, ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п.п. 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.07.2012 року в сумі 17080,50 гривень та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 гривень, а всього стягнути 18458,50 гривень.

У задоволенні решти заявлених вимог відмовити за необґрунтованістю.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд.

Cуддя В.П.Бойко

Повний текст рішення виготовлено 20.02.2017 року