Ухвала

іменем україни

23 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., ІваненкоЮ.Г., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до комунального підприємства «Харківводоканал» про визнання дій незаконними, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 6 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року комунальне підприємство «Харківводоканал» (далі - КП «Харківводоканал») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення у солідарному порядку заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у загальному розмірі 3 762 грн 39 коп., посилаючись на те, що відповідачі мешкають у квартирі АДРЕСА_1 і є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які їм надаються КП «Харківводоканал». Однак з 1 лютого 2013 року по 30 квітня 2015 року за ними рахується заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання у розмірі 1 543 грн 20 коп. та за період з 1 жовтня 2012 року по 30 квітня 2015 року заборгованість за надані послуги з централізованого водовідведення у розмірі 1 027 грн 88 коп. Указану заборгованість позивач просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку.

Позивач зазначав, що 6 листопада 2014 року відповідачам було направлено рахунок-попередження з пропозицією погасити борг за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у десятиденний термін, проте борг погашено не було, у зв'язку з цим вони звернулися до суду.

23 липня 2015 року ОСОБА_5 подала зустрічний позов до суду, який у подальшому уточнила і просила визнати незаконним відкриття КП «Харківводоканал» абонентського особового рахунку № НОМЕР_1, визнати незаконним нарахування заборгованості (зведеної картки абонента), стягнути з КП «Харківводоканал» на її користь 1 500 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 6 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 серпня 2016 року, позов КП «Харківводоканал» задоволено, стягнуто на їхню корить солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_4 3 762 грн 39 коп. заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення. Вирішено питання про судові витрати. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення у справі.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про обґрунтованість і доведеність заявлених КП «Харківводоканал» позовних вимог про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_5, ОСОБА_4 3 762 грн 39 коп. заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення та недоведеність вимог ОСОБА_5 за зустрічним позовом про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди. При цьому суди правильно виходили із того, що наявними у справі належними і допустимими доказами доведено, що позивач виконував свої зобов'язання з надання послуг відповідачам, однак останні, як споживачі цих послуг, свої зобов'язання з їх оплати у повному обсязі не виконали.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є безпідставними і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, рішення Київського районного суду м. Харкова від 6 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук Ю.Г. Іваненко О.В. Ступак

Колегія суддів: