Справа №295/1452/17
У х в а л а

10 лютого 2017 року Суддя Богунського районного суду м. Житомира Гумен Н.В., вирішуючи питання про відкриття провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину за законом - ,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до Богунського районного суду м. Житомира з вказаною позовною заявою.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Форма і зміст позовної заяви визначена в статі 119 Цивільного процесуального кодексу України, як передбачено нормою даної статті, позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до положень ч.1 ст.80 Цивільного процесуального кодексу України, ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості, а у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Всупереч положень п.4 ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України, позивачем у позовній заяві не в повній мірі визначено ціну позову на момент його подачі до суду, яка має бути розрахована виходячи з дійсної вартості об'єкту рухомого майна, що є предметом спору, та підтверджена належними доказами, серед іншого, висновком спеціаліста, виходячи з яких можливо визначити вартість об'єкту нерухомого майна.

Висновок про визначення ринкової вартості спірного автомобіля був складений станом на 05.11.2015 року, а до суду позивач звернувся 09.02.2017 року.

В той же час визначення ціни позову є визначальним та безпосередньо впливає на розмір судового збору, який має бути сплачений позивачем при зверненні з цим позовом до суду.

Таким чином, суд не може визначити повноту сплати судового збору при зверненні позивача до суду з даним позовом.

Крім того, у поданій позовній заяві друга позовна вимога викладена некоректно, що не дає суду можливості вірно зрозуміти суть заявлених вимог, а саме не зрозуміло, на яку частку житлового будинку позивач просить визнати право власності.

Крім того, позов подано до відповідача ОСОБА_2, у той же час доцільність предявлення позову саме до цієї особи у позові не обґрунтована, а саме які права та інтереси позивача порушені саме цим відповідачем чи його діями.

Як роз'яснено у п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року за №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК України. Подання позовної заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п'ятою статі 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору (частина п'ята статі 119 ЦПК України), не буде поданий у строк, установлений судом, визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві (стаття 121 ЦПК України) або залишення заяви без розгляду (пункт 8 частини першої статі 207 ЦПК України).

Враховуючи викладене вище, відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 119, 120, 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на спадщину за законом залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків, що не перевищує пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Копію ухвали невідкладно направити позивачу.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. В. Гумен