Провадження № 2/470/84/17
Справа № 470/156/17
15 травня 2017 року смт. Березнегувате
Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Міщенка Г.В.
при секретарі Шелестюк І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
06 березня 2017 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Представник позивача в судове засідання не зявився, в позові зазначив про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи у заочному порядку.
Відповідач в судове засідання також не зявився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.
Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.224 ЦПК України.
Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
24 серпня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником прав і обовязків якого є позивач, та відповідачем було укладено договір про отримання кредиту, в розмірі 1600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 36 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначений договір складається із заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг, правил користування платіжною картою та тарифів (а.с.6-12).
Відповідно до п.п.3.2., 3.3. умов і правил надання банківських послуг кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і банк в будь-який момент має право збільшити його.
Згідно п.8.6. вищевказаних умов при порушенні клієнтом строків платежу по будь-якому із зобовязань більше, ніж на 120 днів, клієнт сплачує банку штраф, в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову.
У відповідності до п. 5.5.1. правил користування платіжною карткою, за несвоєчасне виконання боргових зобовязань, відповідач сплачує додаткову комісію, розмір якої визначається Тарифами.
На виконання вищевказаних умов кредитного договору банк передав відповідачу кредитну картку, однак останній не виконав взятих на себе зобовязань, не сплатив у встановлений строк суму щомісячних платежів та проценти за користування кредитом.
При цьому з розрахунку заборгованості вбачається, що відсоткова ставка за кредитом з 01 квітня 2015 року позивачем збільшена до 43,2 %.
Відповідач суму заборгованості перед позивачем в добровільному порядку не сплачує.
Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобовязального права по кредитному договору.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 1054 зазначеного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору та не в повному обсязі розраховувався з позивачем за кредитом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, в розмірі 1447,08 грн. та заборгованості за комісією, в розмірі 3000,00 грн. є обґрунтованими i підлягають задоволенню.
Разом з тим, суд вважає що позивач збільшив розмір відсоткової ставки в односторонньому порядку з порушенням умов договору та вимог чинного законодавства.
Частина 2 ст. 1056-1 ЦК України передбачає, що розмір процентів та порядок їх сплати, визначаються в кредитному договорі.
Відповідно до п.5.3. Умов та правил надання банківських послуг позивач має право проводити зміну тарифів, при цьому він повинен не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати відповідача, зокрема у виписці по картковому рахунку згідно п.4.9. договору.
За приписами вказаного пункту, позивач зобовязаний не рідше одного разу на місяць надавати відповідачу виписки про стан карткового рахунку та проведені за минулий місяць операції.
Будь-яких доказів повідомлення відповідача про зміну відсоткової ставки позивачем суду не надано, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за відсотками за період з 26 серпня 2008 року до 31 березня 2015 року, в розмірі 1315,04 грн. (згідно розрахунку заборгованості позивача), а за період з 01 квітня 2015 року до 31 січня 2017 року, в розмірі 972,44 грн. за відсотковою ставкою 36 % на рік від суми залишку заборгованості, виходячи з наступного розрахунку: 1447,08 грн. (заборгованість за тілом кредиту) х 36 % : 360 днів (період нарахування відсотків згідно п.5.5. правил користування платіжною карткою) х 672 днів.
Загальний розмір заборгованості за відсотками, який підлягає стягненню з відповідача, становить 2287,48 грн.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача штрафу суд виходить з того, що за ч.2 ст.549 ЦПК України, штраф є відповідальністю, яка залежить від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання й у часі визначається з настанням однієї з подій як невиконання або неналежне виконання зобовязання. Штраф має разовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобовязання.
За змістом цього зобовязання нарахування процентної (розрахункової) частини штрафу повязане не з певною подією кредитних правовідносин (прострочення платежів), а з фактом звернення з позовом, що не відповідає сутності штрафу як способу забезпечення виконання зобовязання.
З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення штрафу є обґрунтованими лише в розмірі фіксованої частини 500,00 грн., яка передбачена Умовами і правилами надання банківських послуг, а тому підлягають задоволенню лише в цій частині.
Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача обовязок по відшкодуванню позивачу судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Г. В. Міщенко