УХВАЛА

23 січня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ТкачукО.С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 4 серпня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Сміла Енергоінвест» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за послуги з централізованого опалення місць загального користування,

в с т а н о в и в :

12 вересня 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 4 серпня 2016 року, яка ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 листопада 2016 року була залишена без руху, з наданням строку для усунення виявлених недоліків, зокрема, сплати судового збору.

29 грудня 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ надійшло клопотання ОСОБА_2 в якому він зазначає, що звільнений від сплати судового збору, посилаючись на ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

На підставі указаної норми від сплати судового збору звільняються споживачі за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

За положеннями п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Згідно п. 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин до позовної заяви має бути додано документ, що підтверджує сплату судового збору за ставками, встановленими Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір». При цьому від сплати судового збору (пункт 17 статті 5 цього Закону), наприклад, за подання позовів, апеляційної/касаційної скарги у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, споживачі звільнені лише в разі, якщо вони виступають у процесуальному статусі позивачів, а не відповідачів, наприклад, за позовом банку про стягнення кредитної заборгованості, що відповідає змісту частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, заявник не є особою, яка звільняється від сплати судового збору.

У відведений судом строк (до 7 грудня 2016 року) та на момент постановлення даної ухвали недоліки касаційної скарги не усунуто, зокрема, не надано доказів сплати судового збору в розмірі, що передбачений Законом України «Про судовий збір».

За змістом ч. 2 ст. 328 ЦПК України, у разі надходження касаційної скарги, не оформленої відповідно до вимог, встановлених статтею 326 цього Кодексу, або у разі несплати суми судового збору застосовуються положення статті 121 цього Кодексу.

Статтею 121 ЦПК України, зокрема ч. 2, передбачено, якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява, вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається заявникові.

З урахуванням наведених обставин касаційна скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 4 серпня 2016 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.С.Ткачук