АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 661/2327/16-ц Головуючий в І інстанції: Ведяшкіна Ю.В.
Номер провадження: №22-ц/791/895/2017 Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Майданіка В.В.

суддів: Кутурланової О.В.,

Орловської Н.В..

секретар Цулукіані І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючої в інтересах ОСОБА_3, на рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 22 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4, діючої в інтересах ОСОБА_5, до ОСОБА_3 про стягнення позики, інфляційних витрат та 3% річних, за зустрічним позовом ОСОБА_2, діючої в інтересах ОСОБА_3, до ОСОБА_5 про визнання договору позики недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

12 серпня 2016 року ОСОБА_4, діюча в інтересах ОСОБА_5, звернулася до суду з вказаним позовом, просила стягнути з відповідача на користь позивача 95665,24грн., з яких: основний борг - 86868,74грн., індексація у зв'язку з інфляцією 6773,12грн., 3% річних - 2023,32грн.

Позов обґрунтований тим, що 22.04.2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики на суму 3500 доларів США строком до 01.11.2015 року, про що складено розписку, проте відповідач до теперішнього часу зобов'язання за договором не виконав, суму грошових коштів не повернув.

27 грудня 2016 року ОСОБА_2, діюча в інтересах ОСОБА_3,звернулася до суду з вказаним зустрічним позовом, просила визнати недійсним договір позики, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, оформлений розпискою від 22.04.2015р.

Зустрічний позов обґрунтовувала наступним. У квітні 2015 року між сторонами досягнута домовленість про передачу ОСОБА_3 напівпричепа бортового марки TRAILER, 1987 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, який відповідач оцінив вартістю 3500 доларів США і який належить на праві власності ТОВ "Аванта", з подальшою виплатою ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 вказаних коштів. У результаті домовленості сторони обумовили ціну та умови оплати коштів за передачу зазначеного майна, ОСОБА_5 одночасно з передачею напівпричепа передав ОСОБА_3 оригінал свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу та запропонував скласти на його користь боргову розписку. У зв'язку з чим 22 квітня 2015 року ОСОБА_3 написав власноруч письмову розписку, якою зазначив, що взяв у ОСОБА_5 в позику 3500 доларів США строком до 01.11.2015 року. Однак, при складанні зазначеної розписки фактично передачі суми позики позикодавцем на користь позичальника не відбулось, договір позики у виді розписки від 22.04.2015 року є безгрошовим, характеризується як фіктивний, направлений з метою врегулювання інших правовідносин, що склались між сторонами з приводу відчуження (передачі) напівпричепа, в тому числі сторони при складанні розписки не мали наміру створити дійсні правові наслідки в результаті укладання договору позики.

Рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 22 березня 2017 рокупервісний позов було задоволено частково, стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 суму боргу в розмірі 86868,74 грн. (що еквівалентно 3500 доларів США), 3% річних в розмірі 2023,32грн. та судові витрати, в іншій частині позову відмовлено; в задоволенні зустрічного позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діюча в інтересах ОСОБА_3,з урахуванням уточнень, даних при апеляційному розгляді справи, просить рішення суду скасувати в частині задоволення первісного позову та відмови в задоволенні зустрічного позову і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічний позов. При цьому заявник послалася на неповне з'ясування судом обставин справи та порушення судом норм матеріального і процесуального права. Зокрема, зазначила, що суд не взяв до уваги письмові докази, якими обґрунтовувався зустрічний позов, та прийшов до помилкового висновку про те, що між цими доказами та договором позики відсутній причинний зв'язок, що виключає підстави для задоволення позову. Крім того, вказала, що суд не дослідив в сукупності письмові докази та покази свідків, які підтвердили, що між сторонами була досягнута домовленість про придбання напівпричепу, який на день складення розписки був ОСОБА_5 переданий ОСОБА_3 з відстроченням виплати його вартості в розмірі 3500 доларів США. Також, зауважила, що між сторонами виникли зовсім інші відносини (а саме договір купівлі-продажу в майбутньому напівпричепа), які не характеризуються ознаками позики.

Отже, рішення суду не оскаржується в частині відмови в задоволенні первісного позову про стягнення інфляційних витрат.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається таке.

Згідно розписки від 22.04.2015 року ОСОБА_3 взяв у борг у ОСОБА_5 3500 доларів США, які зобов'язався повернути до 01.11.2015 року. Розписка підписана ОСОБА_3 та свідками: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.7).

У договорі про надання послуг з виконання функцій водія від 23.05.2016р., який укладений між ТОВ "Транс-Логістика-МТС" та ОСОБА_3, вказано, що останній зобов'язується надавати послуги водія під час перевезення вантажів; договір діє до 21.12.2016р. (а.с.35-37).

Із товарно-транспортних накладних від 27.10.2016р., 28.10.2016р., 01.11.2016р., 05.11.2016р., 06.11.2016р., 07.11.2016р., 08.11.2016р., 09.11.2016р. вбачається, що ОСОБА_3 є водієм автомобільних перевізників (а.с.38-45).

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії НОМЕР_3 ОСОБА_3 14.09.2005р. зареєстрований ФОП (а.с.62).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 сідловий тягач RENAULT PREMIUM, 2001 року випуску зареєстрований 08.08.2012р. на ОСОБА_8. (а.с.63).

Згідно довіреності від 18.07.2014р. ОСОБА_8 уповноважив ОСОБА_3 та ОСОБА_9 в його інтересах приймати участь у дорожньому русі і переганяти в необхідному напрямку та розпоряджатися (продати, обміняти, здавати в оренду, передавати за договором позички, передавати в заставу в забезпечення його власних зобов'язань або зобов'язань третіх осіб) належним йому на підставі вищевказаного свідоцтва про реєстрацію (а.с.64).

Із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 власником транспортного засобу TRAILER, 1987 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрованого 30.04.2004р. є ТОВ "Аванта" (а.с.65).

Згідно договору № 23-04/15 про перевезення вантажу від 23.04.2015р., укладеного між ОСОБА_3 (перевізник) та ТОВ "Еліф Агро Трейд", останній доручає, а перевізник здійснює перевезення автомобільним транспортом вантажів; договір діє до 31.12.2015р. (а.с.66-67).

У товарно-транспортній накладній від 25.04.2015р. зазначено, що замовником автомобільних вантажних перевозок є ТОВ "Цемент Преміум Плюс", а перевізником є ПП ОСОБА_3; автомобіль здійснення перевезення - Рено НОМЕР_2 та напівпричіп НОМЕР_6; пункт навантаження - м. Херсон, а пункт розвантаження - м. Сімферополь (а.с.68).

Із міжнародної товарно-транспортної накладної від 24.04.2015р. вбачається, що ТОВ "Еліф Агро Трейд" є відправником, а ОСОБА_3 є перевізником вантажу із м.Херсона до м.Сімферополя; реєстраційний номер тягача - НОМЕР_2, а напівпричіпа НОМЕР_6 (а.с.69,70).

У товарно-транспортній накладній від 05.05.2015р. вказано, що замовником автомобільних вантажних перевозок є ТОВ "Цемент Преміум Плюс", а перевізником є ПП ОСОБА_3; автомобіль здійснення перевезення - Рено НОМЕР_2 та напівпричіп НОМЕР_6; пункт навантаження - м. Херсон, а пункт розвантаження - м. Сімферополь (а.с.71).

Із договору-заявки № 76 на перевезення вантажу від 15.06.2015р. вбачається, що ТОВ "Будпостач-Інвест" замовив перевезення вантажу ОСОБА_3 з м.Херсона до м.Сімферополя; дані автомобіля : НОМЕР_2 / НОМЕР_6 (а.с.72).

Наявні у матеріалах справи товарно-транспортні накладні від 24.04.2015р., 25.04.2015р., 05.05.2015р. та договорів про перевезення вантажів від 23.04.2015р. та 15.06.2015р. не можуть достовірно та беззаперечно підтвердити намір майбутньої купівлі-продажу напівпричепу, не спростовують факту отримання грошей ОСОБА_3 та не суперечать можливості укладення договору позики.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.

Згідно п.2 ч.1 ст.1046 ЦК України договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості.

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, зокрема грошові кошти в строк та у порядку, що встановлені договором; позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахуванням грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Як вбачається із ч.ч.1, 2 ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд першої інстанції, давши належну оцінку наявним у справі доказам, на підставі, зокрема, ч.ч.1, 2 ст.533, ч.2 ст.1047, ст.ст.1049, 1050 ЦК України дійшов правильного висновку про те, що факт укладення договору позики та передання ОСОБА_5 коштів у розмірі 3500 доларів США позичальнику ОСОБА_3 підтверджено належними доказами, зокрема, розпискою, власноруч написаною останнім, та підписаною ним же та свідками. Оригінал розписки був досліджений в судовому засіданні. Суд обґрунтовано дійшов висновку про відсутність будь-якого причинного зв'язку між оспорюваних договором позики та використанням ОСОБА_3 вказаного вище бортового напівпричепа, належного ТОВ "Аванта".

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 не надано неспростовних та допустимих доказів безгрошовості оспорюваного ним договору позики, того, що насправді між сторонами мали місце правовідносини з приводу купівлі-продажу в майбутньому вказаного напівпричепа. В даному випадку його пояснення та документи про використання ним вказаного напівпричепа, належного зовсім іншій юридичній особі, не можуть спростувати власноручно написану ним письмову розписку від 22.04.2015 року про отримання у ОСОБА_5 в позику 3500 доларів США до 01.11.2015 року, а також пояснення свідка ОСОБА_6, який підтвердив факт передачі ОСОБА_5 грошових коштів ОСОБА_3 під час складання ним розписки 22 квітня 2015 року і який пояснив, що йому невідомо про факт передачі ОСОБА_3 напівпричепа в рахунок зазначених у розписці коштів.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами та висновків суду не спростовують. Зокрема, твердження заявника щодо помилковоговисновку суду про відсутність причинного зв'язку між письмовими доказами, які надані на підтвердження зустрічного позову, та договором позики, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки висновок суду ґрунтується на зібраних у справі доказах, яким суд дав належну оцінку. Посилання на те, що суд не дослідив у сукупності письмові докази та покази свідків, які підтвердили, що між сторонами була досягнута домовленість про придбання напівпричепу, також слід залишити поза увагою, оскільки ці докази не можуть спростувати отримання грошей від ОСОБА_5, крім того, вказаний напівпричіп не належить ні на праві власності, ні на іншому праві ОСОБА_5, щоб у подальшому він міг його продати. Також не можуть бути прийняті до уваги, посилання заявника на те, що між сторонами виникли зовсім інші відносини (а саме договір купівлі-продажу в майбутньому напівпричепа), які не характеризуються ознаками позики, оскільки вони спростовуються доказами, яким суд дав належну оцінку.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не вказують на такі його порушення, що вплинули на правильність вирішеного судом питання, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ст.308 ЦПК України відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючої в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду Херсонської області від 22 березня 2017 рокузалишити без змін.

Ухваланабирає законної сили з моменту проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Майданік

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.В. Кутурланова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Н.В. Орловська