У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Мазур Л.М., ПоповичО.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про захист прав споживача та виключення окремих положень з кредитного договору, за касаційними скаргами ОСОБА_6, подану його представником ОСОБА_7, та ОСОБА_4, подану її представником ОСОБА_8, на ухвалу апеляційного суду м. Києва від 9 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В свою чергу ОСОБА_4 звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ КБ «Надра» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про захист прав споживача та виключення окремих положень з кредитного договору.

26 травня 2016 року представником відповідача ОСОБА_8 заявлено клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ПАТ «КБ «Надра» про визнання поруки припиненою. Вказаним рішенням суду задоволені позовні вимоги ОСОБА_6 та визнано поруку за договором поруки від 05 квітня 2007 року, укладеним між ОСОБА_6 та ВАТ КБ «Надра», припиненою. Посилаючись на те, що рішення не набрало законної сили, а висновки, зроблені судом, мають преюдиційне значення для розгляду даної справи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року у задоволенні клопотання представника відповідачів - ОСОБА_8 про зупинення провадження у справі відмовлено.

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 09 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_7, як діє в інтересах ОСОБА_6, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року про відмову у зупиненні провадження у справі повернуто заявнику.

У касаційних скаргах ОСОБА_6, в особі представника ОСОБА_7, та ОСОБА_4, в особі представника ОСОБА_8, просять скасувати судові ухвали, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

У статті 293 ЦПК України наведено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.

Проте ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року у задоволенні клопотання представника відповідачів - ОСОБА_8 про зупинення провадження у справі відмовлено.

Оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову в зупиненні провадження у справі вказаними нормами цивільного процесуального законодавства не передбачено.

З огляду на викладене висновок апеляційного суду про те, що вищезазначена ухвала районного суду про відмову в зупиненні провадження не підлягає оскарженню в апеляційному порядку є законним.

Отже, повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_7, як діє в інтересах ОСОБА_6, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2016 року про відмову у зупиненні провадження у справі суддя апеляційного суду обґрунтовано виходив із того, що вказана ухвала суду першої інстанції не підлягає апеляційному оскарженню відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України.

Доводи касаційних скарг висновків суду не спростовують, на законність та обґрунтованість рішення апеляційного суду не впливають.

Із матеріалів справи та змісту рішення апеляційного суду не вбачається, що судом при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_6, в особі представника ОСОБА_7 та ОСОБА_4, в особі представника ОСОБА_8, відхилити.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 9 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.О. Писана
Л.М. Мазур
О.В. Попович