Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/119/17
Провадження № 2/494/165/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2017 р. м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Лебединського С.Й.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

у присутності:

представника позивача адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог Новокальчевська сільська обєднана територіальна громада Березівського району Одеської області, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області «Про визнання права власності на ? частку спадкового майна»,

в с т а н о в и в:

Позивач, звернувшись до суду із цим позовом просила суд визнати за нею, ОСОБА_3 право власності на спадкове майно, а саме на ? частину земельної ділянки №19 площею5,690 га, яка розташована на масиві 13 на території Новокальчевської сільської територіальної обєднаної територіальної громади, яка належала померлій ОСОБА_5, померлій 06 листопада 2013 р. та яку прийняв у спадщину її чоловік ОСОБА_6, який помер 17 березня 2016 р.

У судовому засіданні позивач, та її представник позовні вимоги підтримали на підставах заявлених у позові. Пояснили суду, що 06 листопада 2013 р. померла ОСОБА_5, яка була матірю її чоловіка ОСОБА_6. Після її смерті залишилась спадщина у виді земельної ділянки №19 площею5,690 га, яка розташована на масиві 13 на території Новокальчевської сільської територіальної обєднаної територіальної громади. Земельну ділянку померла заповідала своїй дочці відповідачу по справі ОСОБА_4, але її чоловік був на час відкриття спадщини непрацездатний та мав право на обовязкову долю у спадщині згідно до положень ст..1241 ЦК України. При цьому, він у відповідності до положень ст..1268 ЦК України прийняв спадщину своєчасно звернувшись до нотаріуса, але не встиг оформити у звязку із смертю. Однак, на нею поширюються положення ст.1276 ЦК України, як на спадкоємця померлого чоловіка (спадкова трансмісія), у звязку чим вона має право на частку у спадщині в розмірі ? частини.

Відповідач проти задоволення позову заперечувала. Посилалась на те, що відповідач права на спадщину не має .

3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову - Новокальчевська сільська обєднана територіальна громада Березівського району Одеської області проти будь якого рішення суду не заперечувала. Просила розглядати справу за її відсутності про що була до суду подана заява відповідного змісту.

3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Головне управління Держгеокадастру в Одеській області проти задоволення позову заперечувало.

Вивчивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду на підставі наданих доказів і доведення їхньої переконливості суд дійшов до висновку про наступне.

08 листопада 2013 р. померла ОСОБА_5, що було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, а.з. №298. Свідоцтво про смерть І-ЖД №358591 від 29 листопада 2013 р..

Після смерті ОСОБА_5І відкрилась спадщина у виді земельної ділянки №19 на масиві №13, площею 5,690 га, розташованої на території Виноградненської сільської ради Березівського району Одеської області. Ділянка померлій була надана на підставі 18 сесії ХХІІІ скликання Виноградненської сільської ради Березівського району Одеської області №98 від 27 грудня 2001 р.. Державний акт ІV-ОД №074680 був виданий 26 березня 2002 р., про що у книзі записів видачі державних актів був зроблений запис №353.

За життя ОСОБА_5 07 квітня 2005 р. склала заповіт, яким на випадок своєї смерті зробила розпорядження та заповідала:

свою земельну ділянку розміром 5,690 га, розташовану на території Виноградненської сільської ради Березівського району Одеської області, масив №13, ділянка №19, належну їй на праві приватної власності, згідно державного акту на право приватної власності на землю ІV-ОД №074680, виданий 26 березня 2002 р. Виноградненською сільською радою;

житловий будинок з усіма прибудовами біля нього, який знаходиться в с. Виноградне, по вул. Гагаріна, 78, Березівського району Одеської області;

ощадну книжку №542, №91551046 своїй дочці ОСОБА_4.

Заповіт був посвідчений секретарем сільської ради за №42, і на час відкриття спадщини не змінювався і не скасовувався.

Згідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, 14 лютого 2014 р. за завою ОСОБА_7 була зареєстрована Березівською державною нотаріальною конторою спадкова справа №55742047 на спадщину, яка відкрилась після смерті спадкодавця ОСОБА_5.

Також, 03 березня 2014 р. за №56 до Березівської державної нотаріальної контори із заявою на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернувся її син ОСОБА_8, який посилався на положення ст.1241 ЦК України.

17 березня 2016 р. ОСОБА_6 помер, що було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, а.з. №134. Свідоцтво про смерть І-ЖД №447802 від 23 березня 2016 р., при цьому переоформити своє право на спадщину він не встиг.

20 квітня 2016 р. за №1196 до Березівської державної нотаріальної контори із заявою на прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_6 звернулась його дружина ОСОБА_3.

Як свідчить з розяснень завідуючої Березівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3, нотаріус не змогла оформити право на спадщину відносно майна у виді земельної ділянки розміром 5,690 га, розташованої на території Виноградненської сільської ради Березівського району Одеської області, масив №13, ділянка №19, раніше належну ОСОБА_5 матері померлого ОСОБА_6, і яку прийняв ОСОБА_6, через відсутність правовстановлюючого документу праві приватної власності на землю. Нотаріус було рекомендовано звернутись до суду.

Дійсно на час смерті ОСОБА_5 06 листопада 2013 р. окрім заповіту складеного на імя відповідача ОСОБА_7 право на частку у спадщині мав і ОСОБА_6 відповідно до положень ст.1241 ЦК України, як такий що досяг пенсійного віку та був непрацездатний.

Згідно до положень ст.1241 ЦК України повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують незалежно від змісту заповіту половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно до положень ст..1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_6 своєчасно, тобто впродовж передбачених законом 6-ти місяців звернувся до нотаріуса із завою про прийняття спадщини у відповідності до ст.. 1241 ЦК України, як особа що має право на обовязкову частку, але не встиг оформити своє право на спадщину у звязку зі смертю.

За таких обставин спочатку до нотаріуса, а потім і до суду звернулась із позивач ОСОБА_3 посилаючись на положення ст.1276 ЦК України.

Згідно ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців.

На думку суду спадкоємці померлого успадковують лише тільки ту частину спадщини, яка перейшла б до померлого спадкоємця, не торкаючись тієї частини, на яку претендують інші спадкоємці. Але ці правила не стосуються обов?язкової долі у спадщині. Право на обов?язкову долю у спадщині мають особи, що на день смерті спадкодавця були непрацездатними незалежно від віку, або отримували від спадкодавця необхідну їм матеріальну допомогу. Таким чином, право на обов?язкову долю у спадщині носить індивідуальний характер та застосовується тільки до особи, що відповідає обумовленим вимогам та не може бути розповсюджена на її спадкоємців.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що позивач невірно зрозуміла положення наведеної нею ст.1276 ЦК України, як на підставу для отримання в порядку спадкової трансмісії обовязкової частки після смерті її чоловіка, у звязку з чим її права не підлягають судовому захисту, а позов відповідно з чим не підлягає задоволенню.

Керуючись ст..ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_3 у задоволенні позову до ОСОБА_4 треті особи, які не заявляють самостійних вимог Новокальчевська сільська обєднана територіальна громада Березівського району Одеської області, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області «Про визнання права власності на 1/4 частку спадкового майна» - в і д м о в и т и.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Березівський районний суд Одеської області, а особами які не були під час проголошення у той же строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя__________________________________