Справа № 2-913/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, боржник 1: ОСОБА_1, боржник 2: ОСОБА_2,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із вищезазначеною заявою мотивуючи свої вимоги тим, що 23.06.2011 року було ухвалено рішення на користь позивача - АТ «УкрСиббанк», яким стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 1 107 769,09 грн., 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Зазначають, що 22.03.2013 року ТОВ «КК «Вердикт» в особі ОСОБА_3, який представляв інтереси АТ «Дельта Банк» було направлено заяву про заміну сторони виконавчого провадження у справі 2-913/11 за позовом АТ «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яка 24.04.2013 року ухвалою Подільського районного суду міста Києва була

задоволена та замінено стягувача АТ «УкрСиббанк» на АТ «Дельта Банк».

Посилаються на те, що супроводом даної справи, від передачі прав вимоги і до представництва інтересів в суді першої інстанції, займався не АТ «Дельта Банк», а ТОВ «КК «Вердикт» в особі ОСОБА_3, який ніколи не були співробітником АТ «Дельта Банк» і який займався такими супроводом не належним чином.

Обґрунтовуючи свої вимоги вказують на те, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».

В подальшому відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.10.2015 року № 181, «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк».

Зазначають, що таким чином, з моменту запровадження ліквідаційної процедури в АТ «Дельта Банк» було заморожено всі рахунки, та рух коштів за ними, а також заморожено/призупинено виконання всіх укладених банком раніше договорів, в тому числі, що був укладений між ТОВ «КК «Вердикт» та АТ «Дельта Банк», на юридичний супровід в судах позовних проваджень, за участі АТ «Дельта Банк» по справі, а штатні працівники банку почали масово скорочуватися, а сам банк почав різко згортати свою господарську діяльність, через відсутність коштів як на утримання працівників, так і на утримання своєї регіональної мережі.

Посилаються на те, що в такій ситуації ТОВ «КК «Вердикт» в односторонньому порядку відмовилося від виконання умов договору доручення, що був укладений між ТОВ «КК «Вердикт» та АТ «Дельта Банк», на юридичний супровід в судах позовних проваджень, за участі АТ «Дельта Банк» по справі, та перестало збирати в судах всіх інстанцій як судові повістки, так і рішення та виконавчі листи, про присудження судами коштів до стягнення на користь банку, з метою їх подальшої передачі безпосередньо до головного офісу в м. Києві.

Звертають увагу суду на те, що лише в 2016 року в ході внутрішньобанківської перевірки АТ «Дельта Банк» було встановлено, що по кредитному договору № 0 від 25.10.2006 року було ухвалено рішення суду у справі № 2-913/11 про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а тому 01.11.2016 року представником АТ «Дельта Банк» вперше було направлено заяву про видачу виконавчих листів у справі № 2-913/11, які були видані судом 13.12.2016 року з пропущеним строком пред'явлення до виконання.

Враховуючи вищевикладене, вважають причини пропуску строку пред'явлення виконавчих документів до виконання поважними. У зв'язку з чим звертаються з даною заявою до суду та просять поновити вказаний строк.

Сторони, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, від представника стягувача до суду надано заяву про розгляд справи без його участі. Причини неявки боржників суду не відомі.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності зазначених осіб, відповідно до вимог ч. 2 ст. 371 ЦПК України, оскільки їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні суду дійсно перебувала цивільна справа за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

23.06.2011 року рішенням суду позовні вимоги позивача було задоволено в повному в обсязі та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 1 107 769,09 грн., 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 25.04.2012 року вищезазначене рішення суду було залишено без змін.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 24.04.2013 року задоволено заяву ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження по вищезазначеній справі, якою замінено вибулого стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк», як правонаступника.

Стаття 223 ЦПК України визначає, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

З врахуванням приписів зазначеної норми цивільно-процесуального закону, рішення Подільського районного суду м. Києва від 23.06.2011 року набрало законної сили 25.04.2012 року.

За приписами статті 368 ЦПК України, за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2016 року представником ПАТ «Дельта Банк» на адресу суду було подано заяву про видачу виконавчого листа по справі № 2/913/11.

13.12.2016 року судом на виконання рішення від 23.06.2011 року було видано два виконавчі листи та направлено їх на адресу ПАТ «Дельта Банк», які отримані останніми 16.12.2016 року.

Стаття 22 ЗУ «Про виконавче провадження» визначає, що виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом.

Як вже зазначалося вище, рішення Подільського районного суду м. Києва від 23.06.2011 року набрало законної сили 25.04.2012 року, а тому станом на 13.12.2016 року (день видачі судом виконавчих листів) строк пред'явлення їх до виконання сплинув.

Зі змісту статті 371 ЦПК України вбачається, що стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

З системного аналізу зазначеної норми чинного цивільно-процесуального закону в сукупності з іншими його нормами можна прийти до висновку, що поважними визнаються обставини, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Судом встановлено, що з моменту заміни сторони виконавчого провадження по справі № 2-913/11 до запровадження в АТ «Дельта Банк» тимчасової адміністрації пройшло майже два роки.

Крім того, як вбачається із заяви АТ «Дельта Банк», що ще в 2016 року в ході внутрішньобанківської перевірки АТ «Дельта Банк» було встановлено, що по кредитному договору № 0 від 25.10.2006 року було ухвалено рішення суду у справі № 2-913/11 про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в той час як сама заява про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання подана до суду лише 31.01.2017 року.

Також не є переконливими посилання АТ «Дельта Банк» у заяві про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання, як на одну із причин поважності його пропуску на те, що супроводом даної справи, від передачі прав вимоги і до представництва інтересів в суді першої інстанції, займався не АТ «Дельта Банк», а ТОВ «КК «Вердикт» в особі ОСОБА_3 на підставі Договору доручення, який виконував свої обв'язки не належним чином, а в подальшому ТОВ «КК «Вердикт» взагалі в односторонньому порядку відмовилося від виконання умов зазначеного договору, оскільки заявником в підтвердження зазначених обставин не надано жодного належного доказу.

Більш того, зазначені обставини самі по собі не можуть вважатися поважними причинами для поновлення строку для пред'явлення виконавчих листів до виконання, оскільки юридична особа не обмежена в кількості представників, а не належне виконання її контрагентом своїх обов'язків за договорами в тому числі і за договором Доручення не є перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, а є звичайним ризиком здійснення господарської діяльності.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що наведені у заяві представником ПАТ «Дельта Банк» причини не є обставинами, які є об'єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення ним у справі процесуальних дій, а лише вбачається системне неналежне виконання як працівниками ПАТ «УкрСиббанк» так і працівниками ПАТ «Дельта Банк» своїх посадових обов'язків та відсутність належного контролю з боку уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк».

Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги заявника не знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, а тому заява задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» чинного на день виникнення правовідносин, керуючись ст.ст. 223, 368, 371 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, боржник 1: ОСОБА_1, боржник 2: ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяВ. С. Декаленко