Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 травня 2017 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Міхасішина І.В., Войтка Ю.Б.,

за участю секретаря судових засідань Безрученко Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2017 року у справі за скаргою Голови спостережної ради кредитної спілки "Подільський експрес-кредит" ОСОБА_1 про визнання дій заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби у Вінницькій області - начальника Управління державної виконавчої служби Чорнобая О.Ю. та виконуючого обов'язки заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби у Вінницькій області - начальника Управління державної виконавчої служби Макушинської К.С. неправомірними та зобов'язати вчинити дії,

встановила:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2017 року відмовлено в задоволенні скарги Голови спостережної ради кредитної спілки "Подільський експрес-кредит" ОСОБА_1

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1., як фізична особа, яка не брала участі у справі, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити. Апеляційному суду пояснив, що оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції порушено його права як фізичної особи. Так, виконавча служба не приймає заходів для виконання рішень суду на користь кредитної спілки, членом якої він є, що унеможливлює виконання останньою зобов'язань перед ним як вкладником і цесіонарієм за договором про відступлення права вимоги. Крім того, він виступав як представник спілки, голова її спостережної ради, що покликаний захищати інтереси як самої спілки, так і кожного з її членів, що на відміну від представників інших органів наділяє його як фізичну особу правом в тому числі звертатися з апеляційною скаргою. Водночас виконавчих документів, по яких він як фізична особа був би стягувачем, на виконанні у відділі ДВС в даний час немає, і у виконавчому провадженні з приводу якого подано скаргу кредитною спілкою він як фізична особа участі не брав.

Представник Кредитної спілки "Подільський експрес-кредит" ОСОБА_1. вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 як фізичної особи підтримав і просив задовольнити. Пояснив, що в спілки як юридичної особи коштів на оскарження судового рішення немає.

Особа, рішення і дії якої оскаржуються, начальник відділу організації та контролю за виконанням рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Макушинська К.С., яка також представляє заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Чорнобая О.О., в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечувала з тих підстав, що оскаржуваною ухвалою суд не вирішував питання про його права і обов'язки як фізичної особи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення апелянта, представника кредитної спілки і особу, рішення і дії якої оскаржуються, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційне провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

В липні 2015 року Кредитна спілка "Подільський експрес-кредит", від імені та в інтересах якої діяв голова спостережної ради спілки ОСОБА_1. звернулася до суду із скаргою про визнання дій заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби у Вінницькій області - начальника Управління державної виконавчої служби Чорнобая О.Ю. та виконуючого обов'язки заступника начальника Головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби у Вінницькій області - начальника Управління державної виконавчої служби Макушинської К.С. неправомірними та зобов'язати вчинити дії.

В обґрунтування скарги ОСОБА_1. посилався на те, що ним як головою спостережної ради КС "Подільський експрес-кредит" 02 червня 2015 року подано дві заяви на ім'я заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби у Вінницькій області - начальника управління ДВС щодо недоліків в роботі виконавчої служби, в яких він просив розібратись, прийняти міри та прискорити проведення виконавчих дій.

Листом від 04 червня 2015 року № 208/2.1/23 за підписом в.о. заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби у Вінницькій області - начальника управління ДВС Макушинської К.С. заявник отримав відповідь про залишення листа «без розгляду» з тих підстав, що остання вважає ОСОБА_1 представником юридичної особи, при цьому такі повноваження не підтверджені.

Одночасно заявник вказував на те, що зазначений лист не містить інформації, яка саме із заяв залишена «без розгляду», адже їх подавалось дві.

Не погоджуючись із таким рішенням, заявник 16 червня 2015 року оскаржив дії Макушинської К.С. до начальника управління ДВС ГУЮ у Вінницькій області.

Письмову відповідь за № 225/2.1/23 щодо поданої скарги, заявник отримав 10 липня 2015 року, проте також вважає неправомірною, адже про питання, зазначені у скарзі по суті не йдеться, а лише зазначено про відсутність повноважень заявника.

Просив визнати дії в.о. заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби у Вінницькій області - начальника управління ДВС Макушинської К.С. щодо відмови у розгляді скарги-листа від 02 червня 2015 року про недоробки-недоліки з виплат - неправомірними, визнати дії заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби у Вінницькій області - начальника управління ДВС Чорнобая О.Ю. щодо не розгляду по суті скарги від 16 червня 2015 року щодо дій Макушинської К.С. про відмову по розгляду заяви від 02 червня 2015 року щодо додаткових перевірок та повної відповіді на зазначену заяву - неправомірними та зобов'язати Чорнобая О.Ю. виконати функції контролю по виконанню рішень судів підлеглими відповідно до скарги від 02 червня 2015 року.

При цьому заявник посилаючись на рішення судів вважав, що в нього наявні всі повноваження щодо представництва юридичної особи у зв'язку з тим, що він є головою спостережної ради кредитної спілки і за статутом і рішеннями спілки виконує відповідні функції.

Статтею 383 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відмовляючи у задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з того, що за наявності порушення прав заявника щодо ненадання відповіді на заяви від 02 червня 2015 року, останнім невірно обрано спосіб захисту порушеного права, а саме подання до суду скарги відповідно до вимог цивільно - процесуального законодавства України, адже законодавством передбачений інший порядок оскарження рішень посадових осіб ДВС із підстав, визначених заявником.

Відповідно до частини 1 статті 292 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 8 Постанови №12 від 24.10.2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов'язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач відповідно до цієї норми та частини 3 статті 297 ЦПК України постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 26 жовтня 2016 року (т. 2, а.с. 76-77) вказав, що апеляційному суду слід перевірити доводи ОСОБА_1 який стверджував про те, що він, як вкладник кредитної спілки "Подільський експрес-кредит" не отримав належних йому грошових коштів, а також вирішити питання про те, чи порушуються його права та обов'язки як фізичної особи - члена кредитної спілки "Подільський експрес-кредит".

Колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуваним судовим рішенням (ухвалою, постановленою за результатами розгляду скарги на рішення і дії посадових осіб державної виконавчої служби) суд не вирішував про права та обов'язки ОСОБА_1 як фізичної особи, а відтак в нього відсутнє право апеляційного оскарження відповідно до частини 1 статті 292 ЦПК України.

Згідно з статтею 28, частиною 1 статті 29 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні прав та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Частиною 3 статті 38 ЦПК України установлено, що юридичних осіб представляють їхні органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом чи положенням або їх представники.

Виходячи із зазначених положень процесуального закону, а також враховуючи положення статей 40-42 ЦПК України фізична особа може брати участь в цивільному процесі самостійно або бути представником юридичної особи, якщо її повноваження посвідчуються відповідними документами. Не виключена участь фізичної особи в цивільному процесі самостійно, а також представництво нею інтересів юридичної особи в цій же справі, якщо вона бере участь у справі на цій же стороні й не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Відповідно до статті 383 ЦПК України в редакції, що діяла на момент подання скарги Кредитною спілкою "Подільський експрес-кредит" (15.07.2015 року) було передбачено, що право сторін виконавчого провадження звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

На момент розгляду справи судом статтю 383 ЦПК України викладено у редакції, відповідно до якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно з статтею 386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника, яким може бути одна із сторін виконавчого провадження (стягувач або боржник), і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, дія чи бездіяльність яких оскаржується.

За змістом скарги, заявником у справі є саме Кредитна спілка "Подільський експрес-кредит" в особі голови спостережної ради ОСОБА_1, який діяв на підставі довіреності від голови правління спілки (т. 1, а.с. 1-3). Частина вимог скарги якраз пов'язана із тим, що особи, рішення і дії яких оскаржуються: начальник управління ДВС ГУЮ Чорнобай О.Ю і в.о. начальника управління ДВС ГУЮ у Вінницькій області Макушинська К.С. відмовили в розгляді заяв ОСОБА_1 в інтересах спілки у зв'язку з неподанням останнім документів на підтвердження повноважень представника.

Так само Кредитна спілка "Подільський експрес-кредит" вказана стягувачем, а відтак стороною виконавчого провадження (виконавчих проваджень) в "заяві щодо додаткових перевірок та повної відповіді на скаргу про недоліки недоробки ведучих відділів ДВС" від 02.06.2015 року (т. 1, а.с. 68), "списку боржників КС "ПЕК" з недоліками-недоробками ведучих відділів ДВС" (т. 1, а.с. 64).

В жодній із заяв чи скарг не йдеться про порушення прав ОСОБА_1 як фізичної особи - стягувача чи особи, якій спілкою передані права вимоги щодо якихось із боржників.

Не свідчить про порушення оскаржуваним судовим рішенням прав ОСОБА_1 як фізичної особи і договір цесії №238/6 (відступлення права вимоги) від 10.04.2015 року (т. 1, а.с. 11), оскільки в ньому йдеться про передачу йому прав грошової вимоги на суму 20200 грн. 51 коп. за конкретними судовими рішеннями (п. 1.1), незаконні рішення й дії органів ДВС в яких не є предметом судового розгляду в даній цивільній справі.

Крім того, в разі укладення такого договору і його реального виконання, тобто вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, вона має бути замінена відповідно до статті 378 ЦПК України, чого в даному випадку зроблено не було.

Щодо посилань ОСОБА_1 про порушення оскаржуваним судовим рішенням його прав і обов'язків як члена кредитної спілки і її вкладника, то колегія суддів такої відкидає їх з наступних підстав.

Організаційні, правові та економічні засади створення та діяльності кредитних спілок, їх об'єднань, права та обов'язки членів кредитних спілок та їх об'єднань визначає Закон України від 20.12.2001 року №2908-ІІІ "Про кредитні спілки".

Відповідно до статті 1 Закону кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом.

Статтею 3 Закону встановлено, що кредитна спілка є юридичною особою, має самостійний баланс, банківські рахунки, які відкриває і використовує згідно із законодавством у самостійно обраних банківських установах, а також може мати печатки та бланки, власну символіку.

Кредитна спілка набуває статусу юридичної особи з дати її державної реєстрації в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону, іншим нормативно-правовим актам та статуту кредитної спілки, набувати майнові та немайнові права, мати обов'язки, що випливають із законодавства України та укладених кредитною спілкою угод, бути позивачем і відповідачем у судах.

Кредитна спілка діє на основі самофінансування, несе відповідальність за наслідки своєї діяльності та виконання зобов'язань перед своїми членами, партнерами, державним та місцевими бюджетами. Кредитна спілка несе відповідальність за своїми зобов'язаннями у межах вартості майна, яке належить їй на праві власності.

Водночас члени кредитної спілки відповідно до статті 11 Закону мають право: брати участь в управлінні справами кредитної спілки, обирати та бути обраними до її органів управління; вносити пропозиції на розгляд органів управління кредитної спілки; одержувати від кредитної спілки кредити та користуватися іншими послугами, які надаються членам кредитної спілки відповідно до її статуту; одержувати інформацію про діяльність кредитної спілки, ознайомлюватися з річними балансами, фінансовими звітами, протоколами засідань органів управління кредитної спілки та іншими документами щодо діяльності кредитної спілки; одержувати дохід на свій пайовий внесок, якщо інше не передбачено статутом кредитної спілки; вийти з членів кредитної спілки в порядку, передбаченому цим Законом та статутом кредитної спілки. Члени кредитної спілки мають також інші права, передбачені законодавством України, статутом та іншими актами кредитної спілки. Порядок реалізації зазначених прав визначається цим Законом, іншими нормативно-правовими актами та статутом кредитної спілки.

Таким чином положеннями спеціального закону, а також статутом кредитної спілки встановлені організаційна самостійність і відокремленість її майна, а також прав і обов'язків спілки як юридичної особи з одного боку і її членів з іншого.

Рішення, прийняті щодо спілки, а також вчинені щодо неї дії або бездіяльність, не покладають обов'язків на членів спілки так само як не наділяють їх особливими правами із захисту прав та законних інтересів спілки шляхом подання апеляційної скарги в справах, в яких стороною є сама спілка.

Твердження апелянта ОСОБА_1 про порушення його прав як фізичної особи невжиттям органами державної виконавчої служби заходів з виконання рішень на користь кредитної спілки виходять і за межі поняття "визначеного законом інтересу", що передбачений статтею 4 ЦПК України.

Конституційний суд України в рішенні від 1 грудня 2004 року по справі №1-10/2004 за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) роз'яснив, що поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

В аспекті поставленого у конституційному поданні питання положення частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України треба розуміти так, що акціонер може захищати свої права та охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у випадку їх порушення, оспорювання чи невизнання самим акціонерним товариством, учасником якого він є, органами чи іншими акціонерами цього товариства.

Отже ні в апеляційній скарзі, ні в своїх поясненнях в судовому засіданні апелянт ОСОБА_1. не довів того, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2017 року, постановленою за результатами розгляду скарги Голови спостережної ради Кредитної Спілки "Подільський експрес-кредит" було вирішено питання про його права та обов'язки, саме як фізичної особи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваною ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2017 року питання про права і обов'язки ОСОБА_1 як фізичної особи не вирішувались, а тому апеляційне провадження за поданою ОСОБА_1 апеляційною скаргою слід закрити.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10 квітня 2017 року - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ Стадник І.М.
Судді: Згідно з оригіналом: Суддя апеляційного суду /підпис/ Міхасішин І.В. /підпис/ Войтко Ю.Б. Стадник І.М.