Справа № 323/1151/17
15.05.2017 року м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді О.В.Плечищевої, при секретарі О.С.Свириденко, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Оріхівський районний центр зайнятості про розірвання трудового договору та зобов"язання вчинити дії,-
в с т а н о в и в :
Договір зареєстровано в Заводському центрі зайнятості та 25.03.2008 року під № 2 в трудовій книжці зроблено відповідний запис.
З огляду на п.1 зазначеного договору, він є безстроковим.
Покладені на позивача обов'язки вона виконувала в повному обсязі з 25.03.2008 року до січня 2011 року, до декретної відпустки, яка тривала до 18 березня 2014 року
23.07.2012 року відповідачка припинила свою трудову діяльність. На даний час встановити її місце перебування позивач не може, оскільки за зареєстрованим місцем проживання вона відсутня .
Внаслідок того, що місце знаходження роботодавця позивачу не відоме, вона не може розірвати укладений безстроково трудовий договір, а як наслідок і працевлаштуватися на законних підставах на іншу роботу.
Позивач та фізична особа - субєкт підприємницької діяльності ОСОБА_2 знаходяться у договірних правовідносинах на підставі укладеного між ними 25 березня 2008 року безстрокового трудового договору, згідно з яким відповідач зобовязався надати позивачу роботу секретаря та її оплачувати, а позивач зобовязалася виконувати на користь відповідача роботу секретаря.
В трудовій книжці позивача, за реєстровим надписом № 2, міститься відповідний запис про прийняття на роботу.
Припинивши надавати позивачу роботу, відповідач позбавила її можливості працювати та отримувати за це заробітну плату, а тому і здійснювати загальнообовязкові соціальні страхові виплати.
У зв'язку з відсутністю відповідачки, за зареєстрованим місцем проживання позивач не має можливості звільнитися у встановленому законодавством порядку і працевлаштуватися на законних підстах.
В п. 10 договору від 25.03.2008 року, укладеного між фізичною особою - субєктом підприємницької діяльності ОСОБА_2 Анатолієвною та позивачем зазначено, що спори з виконання умов цього договору розглядаються судом.
Внаслідок того, що порушено право позивача на працю, на її оплату, та на здійснення соціальних виплат із зароблених нею коштів, при неможливості розірвати безстроково укладений трудовий договір, змушена звернутися до суду з даним позовом.
Позивач в судове засідання не з"явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає .
Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно, у встановлений законодавством спосіб, судовою повісткою з повідомленням, заяву про розгляд справи без її участі не надавала.
Представник третьої особи Оріхівський районний центр зайнятості в судове засідання не з"явився, до суду надав лист про розгляд справи без його участі,проти задоволення позову не заперечують.
Звертаючи увагу, що Відповідач не зявилася, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
На підставі чого судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
У звязку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно безстрокового трудового договору, укладеного 25 березня 2008 року (а.с.5) позивач та відповідач - фізична особа - субєкт підприємницької діяльності ОСОБА_2 знаходяться у договірних правовідносинах, згідно з яким відповідач зобовязалася надати позивачу роботу секретаря та її оплачувати, а позивач зобовязалася виконувати на користь відповідача роботу секретаря.
Договір зареєстровано в Заводському центрі зайнятості та 25.03.2008 року під № 2 в трудовій книжці зроблено відповідний запис.(а.с.7,8).
Покладені на позивача обов'язки вона виконувала в повному обсязі з 25.03.2008 року до січня 2011 року, до декретної відпустки, яка тривала до 18 березня 2014 року, що стверджується листом головного лікаря КЗ "Центр первинної медико-санітарної допомоги №6" №389/02-8 від 16 березня 2017 року.(а.с.6).
23.07.2012 року відповідач припинила свою трудову діяльність. На даний час встановити її місце перебування позивач не може, оскільки за зареєстрованим місцем проживання вона відсутня.
Частиною1 ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, а нормами ст. 46 Конституції У краї передбачено право на соціальний захист шляхом сплати пенсії, яка сплачується за рахунок страхових внесків громадян при загальнообовязковому соціальному страхуванні.
Нормою ст. 24-1 КЗпП України передбачено, що у разі укладення трудово договору між працівником і фізичною особою, фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України.
Згідно п. 6 Порядку реєстрації трудового договору між працівником фізичною особою, у разі припинення строку дії трудового договору достроково, у трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення, посиланням на відповідні статті КзПП України, про що сторони сповіщають Державну службу зайнятості, яка реєструвала договір.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.
За ч.1 ст.38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 38 КЗпП України, працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови трудового договору з цих питань.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 232 КЗпП України, у районних (міських) судах розглядаються трудові спори за заявами працівників підприємств, де комісії по трудових спорах не обираються.
Згідно із п. 2.20-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, фізичні особи, при звільненні найманого працівника, роблять у трудовій книжці запис: «Звільнений з роботи (далі зазначається підстава звільнення з посиланням на відповідні статті КзПП України)», при цьому у графі4 зазначається дата зняття трудового договору з реєстрації державною службою зайнятості: «Трудовий договір (номер), знято з реєстрації (дата)»; внесені фізичною особою до трудової книжки дані підтверджуються підписом посадової особи органу державної служби зайнятості, який зареєстрував трудовий договір і засвідчуються йо печаткою.
Враховуючи вищенаведене, судом встановлено, що на теперішній час трудові відносини між сторонами припиненні, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана з вини відповідача, оскільки вона не з'являється до служби зайнятості для зняття з реєстрації трудового договору.
Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача про розірвання трудового договору та зняття його з реєстрації підлягають задоволенню.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 197, 209, 212-215, 218, 224-227 ЦПК України, ст.ст.36, 38, 232 КЗпП України, суд,-
в и р і ш и в :
Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Оріхівський районний центр зайнятості про розірвання трудового договору та зобов"язання вчинити дії,.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області: ОСОБА_3