Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2782/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Бак М.Д.,

секретар судового засідання - Лемак А.М.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей.

Ухвалою суду від 03.01.2017 року позовні вимоги роз"єднано шляхом виділення у самостійне провадження позовної вимоги про розірвання шлюбу (а.с. 41, 42).

10.02.2017 року від позивача до суду поступила заява в порядку ст. 31 ЦПК України про зменшення позовних вимог (а.с. 68).

Позивач просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 2/3 всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що з 25.07.2014 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, однак фактично шлюбні відносини розпочалися раніше. У неї з відповідачем є троє спільних дітей - сини ОСОБА_7 та ОСОБА_8, та донька ОСОБА_6. Вони з відповідачем проживають окремо. Діти на даний час та в подальшому будуть проживати з нею, позивачем, та перебувати на її утриманні, домовленості про сплату аліментів між ними немає. Відповідач має постійне місце роботи в Королівському ДЕПО ШЧ-9, де отримує заробітну плату в середньому в розмірі 5000 гривень. Він є здоровим, молодим чоловіком, інших утриманців немає. Вона, позивач, працевлаштовується, проте її майбутні заробітки не дадуть можливості самостійно утримувати дітей. У зв"язку з цим, просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, зіславшись на обставини, викладені у позовній заяві. Позивач також пояснила, що з вересня 2016 року діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач періодично приходить до дітей, однак на протязі приблизно трьох місяців не надає грошові кошти на їх утримання. Одній дитині купив куртку. Також з часу звернення з позовом до суду відповідач вносить плату за дитячий садок, куди ходять ОСОБА_5 та ОСОБА_6. У грудні 2016 року відповідач перебував у лікарні з сином ОСОБА_8, а вона, позивач, вдома з іншими дітьми. Стан здоров"я дітей задовільний. У добровільному порядку відповідач не бажає надавати кошти на утримання дітей.

На розгляд справи 10.02.2017 року позивач та представник не з"явилися, поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав викладених у письмовому запереченні (а.с. 26). Відповідач пояснив, що вони з позивачем проживають окремо з вересня 2016 року. Він займається дітьми, купує одяг, різні речі, оплачує логопеда, вносить плату за дитячий садок. Під час лікування сина ОСОБА_8 на протязі трьох тижнів купував ліки, здійснював виклик лікаря. Він надає та надаватиме утримання дітям, грошові кошти позивачеві не надає. У нього є хвора мати, яка отримує пенсію в розмірі 1100 грн. на місяць. Інших неповнолітніх дітей не має, є повнолітній син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, від першого шлюбу, якому він допомагає. Він, відповідач працює електромеханіком у відокремленому підрозділі "Мукачівська дистанція сигналізації та зв"язку", де отримує заробітну плату приблизно 3500-3800 грн. на руки. Стан здоров"я у нього добрий.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, з"ясувавши обставини, дослідивши та оцінивши докази, суд приходить до таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 народився 27 квітня 2011 року, ОСОБА_6 - 12 лютого 2013 року. Їхніми батьками є сторони у справі, що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7, 8).

Згідно довідки № 3508 від 07.10.2016 року, виданої позивачеві виконкомом Королівської селищної ради (а.с. 10), діти сторін проживають з позивачем.

Відповідач приймає участь у матеріальному забезпеченні дітей, грошові кошти на їх утримання позивачеві не надає. Відповідач працевлаштований.

Відповідно до копії свідоцтва про народження від 12.08.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області (а.с. 6), у відповідача є син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4. Також відповідач має непрацездатну матір ОСОБА_11 згідно копії пенсійного посвідчення від 12.03.2003 року (а.с. 71).

Стан здоров"я відповідача та дітей сторін добрий.

Дані обставини стверджуються дослідженими судом вказаними вище письмовими доказами, а також поясненнями сторін в судовому засіданні, які їх не оспорювали.

Вказані у позовній заяві обставини та заперечення відповідача в частині розміру заробітної плати за місцем праці не доведені.

Покликання відповідача на те, що діти проживають з ним, не підтверджені доказами. Так, надана відповідачем довідка № 3408 від 28.09.2016 року, видана виконкомом Королівської селищної ради (а.с. 39), не підтверджує відповідну обставину, оскільки викладене в ній спростовано вказаною вище довідкою № 3508 від 07.10.2016 року та поясненнями сторін в судовому засіданні щодо окремого проживання.

Відповідачем не надано докази на підтвердження заперечень з приводу того, що ОСОБА_10 не є його сином.

Правовідносини між сторонами врегульовані нормами Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

З врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, того, що сторонами не досягнуто домовленості щодо спільного утримання дітей, позов є підставним.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 СК України) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

У ч. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України передбачено, що якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів суд згідно положень ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України враховує стан здоров"я та матеріальне становище дітей, які проживають з матір"ю, стан здоров"я та матеріальне становище відповідача, який працевлаштований, наявність у відповідача малолітнього сина та непрацездатної матері, відсутність інших обставин, що мають істотне значення, керується принципами законності, справедливості та розумності, та приходить до висновку, що позовні вимоги в частині розміру аліментів підлягають до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 12 жовтня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір"(позивачі - у справах про стягнення аліментів), то судовий збір в сумі 551,20 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 12 жовтня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

В решті у задоволенні позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 551,20 грн. (п"ятсот п"ятдесят одну гривню двадцять копійок) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Виноградівський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

ГоловуючийОСОБА_12