Номер провадження 2/229/570/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Петрова Є.В.

при секретарі Польської Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю.

У позові вказали, що вони є власниками житла, а саме квартири. Квартира знаходиться за адресою АДРЕСА_1. За адресою цієї квартири, крім позивачів, зареєстрована відповідач по справі ОСОБА_3, яка є їх донькою.

Довготривалий час, а саме з 15 лютого 2012 року, відповідачка в квартирі не проживає, не несе витрат на утримання, не сплачує комунальні платежі, не знялась з реєстрації. Місце перебування відповідачки не відоме, вона не підтримує з нами будь-яких відносин.

Факт непроживання в спірній квартирі відповідачки підтверджується актом обстеження квартири від 22 лютого 2017 року, який було складено головою мікрорайону № 10 «Піонерський» за участю сусідів будинку.

Відповідач не бажає добровільно знятися з реєстрації у квартирі, тим самим порушує право власності позивачів, та право користування та розпорядження нерухомими майном у повному обсязі. У звязку з реєстрацією відповідачки комунальні служби нараховують плату за комунальні послуги з урахуванням зареєстрованих у квартирі, позивачі змушені сплачувати комунальні послуги, у зв'язку з цим позивачі змушені звернутися до суду за захистом своїх цивільних прав.

У судове засідання позивачі не зявилася. Проте надали заяву слухати справу без їх участі, наполягають на задоволенні позову, проти заочного рішення не заперечують.

Відповідач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, повторно не зявилася, не повідомила причини неявки, заперечень проти позову не представила.

За таких обставин суд вважає за можливе заслухати справу за відсутності відповідача, на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підтверджений і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд розглядає справу, керуючись вказаною нормою закону, а не ст. ст. 71,72 ЖК України, оскільки житло позивача є і було на період проживання відповідачів приватним.

Суд установив, що позивачі є власниками квартири № 62 у б. 10 по вул. Смоленська у м. Дружківка, загальною площею загальною - 49 кв. м, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 06.05.1994 р. /а.с. 11/. За адресою спірної квартири, крім позивачів зареєстрована відповідачка по справі /а.с. 12, 14-16/

З 15 лютого 2012 р. відповідач не проживає в квартирі, не несе витрат на її утримання, не сплачує комунальні платежі, факт непроживання відповідачки підтверджується актом обстеження квартири від 22 лютого 2017 року, який було складено головою мікрорайону № 10 «Піонерський» за участю сусідів будинку / а. с. 13/.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Відтак за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 150, 156 у поєднанні зі статтею 64 ЖК України слід дійти до висновку що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жилого приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім'ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 150, 156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів та членів його сім'ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім'ї власника без поважних причин понад один рік.

За матеріалами справи підтверджено, що відповідачка відсутня в квартирі понад один рік без поважних причин, що порушує права власників житла, які на законних підставах можуть вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, будь-яких інших домовленостей між ними не існує.

Таким чином, суд вважає, що позов про усунення перешкод в користуванні власністю доведений і підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 346, 379, 382, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 208, 209, 212-215, 218, 223-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю задовольнити.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_5 своєю власністю, визнавши ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право на користування житловою площею в квартирі АДРЕСА_2.

Зняти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з реєстрації у квартирі за адресою: АДРЕСА_3.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після оголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Є. В. Петров