Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/178/17-ц
Провадження № 2/499/171/17
У Х В А Л А

про забезпечення позову

"12" квітня 2017 р. смт.Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Погорєлов І.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачем було подано заяву про забезпечення позову, обґрунтовуючи свої вимоги такими обставинами.

Позивач посилається, на те, що майно на яке просить накласти арешт, знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_2 відповідно до інформаційної довідки.

Позивач вважає, що зазначене майно може слугувати як підстава забезпечення зобовязань, які виникли між позивачкою та відповідачем відповідно до розписки про позику грошей від 07 лютого 2016 року, оскільки відповідач умови розписки не виконує, заборгованість перед позивачкою ним не погашена, тому враховуючи ту обставину, що відповідно до витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вищевказана квартира знаходиться у приватній власності відповідача, позивачка просить суд забезпечити накладенням арешту на дану квартиру, позов, який предявлено до Іванівського районного суду Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 коштів за договором позики на користь ОСОБА_1

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року, розяснено, що суди повинні звернути увагу на те, що за змістом ч.1 ст.151 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь якої з осіб, котрі беруть у справі.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд розглянувши дану заяву, дослідивши документи долучені до позовної заяви приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову виходячи з наступного.

Предметом розгляду цивільної справи є правовідносини, які виникли у звязку невиконанням умов договору позики (розписки про отримання грошей). Майно, на яке просить накласти арешт позивачка, знаходиться у приватній власності відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб , які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом , заходи забезпечення позову.

Частина друга ст..151 ЦПК України передбачає, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини в звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У пункту 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має право з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" ( ОСОБА_3 змінами, внесеними згідно з Постановою № 2 від 12.06.2009 року) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже судом вбачається що між сторонами існує реальний спір, також суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до ускладнення виконання рішення у разі задоволення позовних вимог, що призведе до порушення прав позивача, оскільки відповідно до наданої інформації позивачкою, вищевказана квартира виставлена на продаж.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Встановивши, що квартира перебуває у власності відповідача, а отже, названа особа не позбавлена можливості розпорядитися ним на власний розсуд (продати, подарувати обміняти, тощо), суд дійшов висновку про необхідність і доцільність застосування забезпечення позову шляхом накладання арешту на вказане майно та заборони його відчуження, з метою недопущення утрудненого виконання рішення суду, а також неможливості виконання рішення суду. Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, а тому накладення арешту на зазначене вище майно до ухвалення рішення у справі жодним чином не порушує законні права та інтереси відповідача.

До такого висновку суд приходить, виходячи з розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності звязку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, оскільки такий вид забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_2.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_3