АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 646/9478/16-ц Головуючий суддя І інстанції Шелест І. М.
Провадження № 22-ц/790/626/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: договірні правовідносини
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Гуцал Л.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну виділені матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2016 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмети застави, -

встановила:

У серпні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» (ТОВ «ОТП Факторинг Україна») звернулось до суду з позовом, в якому в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № СL- 701/977/2007 від 15 листопада 2007 року у розмірі 400298, 86 грн. та за кредитним договором № СL 701/718/2007 від 03 серпня 2007 року у розмірі 139 961 грн. просило звернути стягнення на предмети застави за договорами від 15 листопада 2007 року шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі-покупцеві легкового автомобіля марки «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1 та автомобіля «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ОСОБА_2, з наданням всіх повноважень продавця (у тому числі: права зняття автомобіля з реєстраційного обліку в органах ДАІ України, отримання дублікатів правовстановлюючих документів на автомобілі, здійснення будь-яких платежів, отримання будь-яких документів, довідок, витягів з реєстру прав власності, в органах ДАІ України, нотаріату, тощо) за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на час продажу.

02 вересня 2016 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду із заявою, в якій просило вжити заходи забезпечення вищевказаного позову шляхом вилучення з користування ОСОБА_1, ОСОБА_2 та/або третіх осіб та передачі на відповідальне зберігання заставодержателю - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» вищевказаних автомобілів, свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів та ключів від них.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2016 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою заяву ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про забезпечення позову задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді вилучення з користування відповідачів та/або третіх осіб та передачі на відповідальне зберігання заставодержателю - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» предметів застави не може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення заявленого позову.

Проте повністю погодитись з такими висновками не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, передбачені цим Кодексом.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Отже, підставою для забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1 ст. 152 ЦПК, утруднить або зробить неможливим виконання судового рішення.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 червня 2006 року N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Встановлено та не заперечується відповідачем ОСОБА_1, що рішеннями Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12.08.2015 року та від 13.07.2010 року з нього стягнуто заборгованість за кредитними договорами від 03 серпня 2007 року та від 15 листопада 2007 року у загальному розмірі 540 259 грн. Рішення суду не виконані.

Виконання позичальником зобов'язань за вищевказаними кредитними договорами забезпечено заставою, предметами якої є належні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 автомобілі «MITSUBISHI LANCER», державні номерні знаки НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Відповідно до п. 7 ч. 1, ч. 2 ст.152 ЦПК України позов може бути забезпечено передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 не заперечував наявності у нього заборгованості за кредитними договорами та не заперечував проти вжиття заходів забезпечення заявленого ТОВ «ОТП Факторинг Україна» позову шляхом вилучення з його користування та/або третіх осіб та передачі на відповідальне зберігання заставодержателю належного йому легкового автомобіля «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак НОМЕР_1, 2007 року випуску, посилаючись на те, що невжиття таких заходів може утруднити виконання рішення суду.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - зміні, з частковим задоволенням заяви ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153, 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити частково.

Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 12 жовтня 2016 року змінити.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити частково.

Вилучити з користування ОСОБА_1 та/або третіх осіб та передати на відповідальне зберігання заставодержателю - товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» предмет застави - легковий автомобіль «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак НОМЕР_1, рік випуску 2007, кузов № НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, видане ВРЕВ № 1 ГУ МВСУ м. Харків 15.11.2007 року, а також ключі від вказаного автомобіля.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді