У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», третя особа - ОСОБА_4, про стягнення страхового відшкодування за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Львівської області від 16 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 14 квітня 2014 року о 12 год. 20 хв. по вул. Городоцькій, 38 у м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю належного їй на праві власності автомобіля Mitsubishi Lancer, державний номерний знак НОМЕР_1, 2008 року випуску, синього кольору, під керуванням ОСОБА_4, та автомобіля Astra Opel, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5

Постановою Сокальського районного суду Львівської області від 03 червня 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди відповідно до ст. 124 КУпАП та стягнуто з нього штраф у розмірі 425 грн.

Зазначала, що згідно із висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 25 квітня 2014 року вартість відновлювального ремонту її автомобіля становить 5 879 грн 39 коп. Витрати на проведення експертизи складають 650 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна») на підставі страхового поліса від 06 червня 2013 року серії АС № 1459122.

Листом від 04 червня 2014 року страхова компанія повідомила її про прийняття рішення щодо виплатити їй страхового відшкодування у сумі 4 477 грн 15 коп., які вона отримала у серпні 2014 року через систему Privat Money.

Вважала, що ПрАТ «СК «Провідна» безпідставно зменшило їй розмір страхової виплати на 1 852 грн 24 коп., які просила стягнути з нього на її користь.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто із ПрАТ «СК «Провідна» на користь ОСОБА_3 суму страхового відшкодування у розмірі 872 грн 34 коп. та витрати на правову допомогу у сумі 1 948 грн 80 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 16 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_3 у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення місцевого суду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із відсутності підстав для стягнення із ПрАТ «СК «Провідна» на користь позивачки страхового відшкодування у заявленому розмірі, оскільки відповідно до розрахунку суми матеріального збитку, здійсненого представником страхової компанії, цей розмір становить 4 477 грн 15 коп., які вже були виплачені ОСОБА_3, а оцінка наданого позивачкою висновку експертного дослідження виходить за межі позовних вимог.

Проте погодитись із висновком апеляційного суду не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що 14 квітня 2014 року з вини ОСОБА_5 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль ОСОБА_3 отримав механічні пошкодження.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна».

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 25 квітня 2014 року вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, становить 5 879 грн 39 коп. (а. с. 11-16).

Водночас у розрахунку суми матеріального збитку № , складеному 16 травня 2014 року представником ПрАТ «СК «Провідна» ОСОБА_6, розмір страхового відшкодування становить 4 477 грн 15 коп., який у серпні 2014 року був виплачений позивачці (а. с. 68).

У п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичиних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Відповідно до положень ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, апеляційний суд зазначив, що оскільки страховик ПрАТ «СК «Провідна» скерував свого представника для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків в день отримання повідомлення про ДТП, відтак не порушив 10-ти денний строк, передбачений СТ. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку із чим у ОСОБА_3 не було необхідності звертатись з заявою до експерта для визначення розміру шкоди.

При цьому, відмовляючи у задоволенні позову з посиланням на недоведеність, суд не зазначив конкретну матеріальну норму, яка є правовою підставою для відмови у позові, та не врахував, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку.

У разу недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди на підставі ст. 1194 ЦК України підлягає стягненню з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність на користь потерпілої особи, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Крім того, відповідно до Положення про порядок та умови проведення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, в якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу, а не вартість нових деталей.

Проте суд апеляційної інстанції на порушення ст. ст. 212 - 214, 315 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

За таких обставин рішення апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 16 лютого 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик