У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.02.2017 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Гришка О.Я., з участю секретаря судового засідання Федорини А.А., заявника ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, представника Яблунівської сільської ради Оржицького району Полтавської області Опанасенка М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Оржиця Полтавської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Яблунівська сільська рада Оржицького району Полтавської області, про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю, -

встановив:

В провадженні Оржицького районного суду Полтавської області перебуває вказана справа.

Як вбачається з вимог, викладених у заяві, та з пояснень представника заявника, наданих ним у судовому засіданні, заявник просить встановити факт його постійного проживання однією сім'єю із вітчимом ОСОБА_4 в житловому будинку АДРЕСА_1 із 19.02.1988 року і на момент його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як вбачається зі змісту ч.ч. 1,2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені лише ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України (2003 року) застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Так, до цивільних правовідносин, які мали місце до набрання ним чинності повинні застосовуватися положення Цивільного кодексу Української РСР (1963 року).

Відповідно до ст. 524 ЦК Української РСР (1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст.ст. 529, 530 ЦК Української РСР (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Відповідно до ст. 531 ЦК Української РСР (1963 року) до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. За ст. 535 ЦК Української РСР неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

За ст.ст. 548, 549 ЦК Української РСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

З аналізу наведених вище норм вбачається, що встановлення факту проживання особи зі спадкодавцем однією сім'єю до його смерті, якщо такий факт мав місце до набрання чинності ЦК України (2003 року) не може впливати на виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного провадження.

При таких обставинах суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у даній справі.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205, ст.ст. 208, 209, 210, 293 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

1. Закрити провадження у справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Яблунівська сільська рада Оржицького району Полтавської області, про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю, оскільки така справа не підлягає розгляду в порядку цивільного провадження.

2. Копію цієї ухвали направити особам, що беруть участь у розгляді справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя