Справа № 350/831/16-ц
Номер провадження 2/350/32/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Пулик М.В.,

секретаря судового засідання Стадник О.С.,

адвокатів ОСОБА_1 ,ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Рожнятів цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні домоволодінням та знесення самочинно влаштованого гаражу, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, суд -

ВСТАНОВИВ:

У своїй позовній заяві позивач за первісним позовом ОСОБА_3 просив суд ухвалити рішення, яким зобов'язати ОСОБА_4, не чинити йому перешкоди у користуванні домоволодінням, по вул. Вагилевича, 117 у с. Ясень Рожнятівського району Івано-Франківської області та знести самовільно встановлений по вул. Вагилевича, 115 у с. Ясень Рожнятівського району Івано-Франківської області на його земельній ділянці гараж, або перенести його на безпечну відстань від його житлового будинку.

У заяві про збільшення позовний вимог (а.с.57-60) ОСОБА_3 ставив вимоги крім заявлених в позовній заяві, зобовязати ОСОБА_4 надати дозвіл на проведення ремонту існуючого заїзду, зобовязати прибрати будівельні матеріали встановлені впритул до паркану, що виступають на його земельну ділянку, зобовязати пересадити 6 кущів та щепи груш та яблунь згідно норм, обрізати гілля від горіха та яблунь, які затіняють його земельну ділянку, зобовязати перенести існуючий каналізаційний колодязь на безпечну відстань від його житлового будинку та колодязя згідно норм.

У своїй зустрічній позовній заяві відповідач-позивач ОСОБА_4 просив ухвалити рішення, яким зобовязати ОСОБА_3 не чинити йому перешкод в користуванні належною для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд земельною ділянкою по вул.Вагилевича, 115 в с.Ясень Рожнятівського району та демонтувати встановлені ним самовільно дровітню і гараж.

В уточненій заяві (а.с.85-85-зворот) ОСОБА_4 просив ухвалити рішення, яким зобовязати ОСОБА_3 не чинити йому перешкод в користуванні належною для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд земельною ділянкою по вул.Вагилевича, 115 в с.Ясень Рожнятівського району та демонтувати встановлені ним самовільно дровітню, перенести в інше місце, або демонтувати встановлений самовільно гараж на проїздній дорозі розміром 32 м х 2,5 м до його земельної ділянки в урочищі «Біля ріки» для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,02 га. Зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту ним проїздну дорогу розміром 32 м х 2.5 м та визнати недійсним і скасувати свідоцтво про право власності, видане на імя ОСОБА_3 25.10.2014 року Реєстраційною службою Рожнятівського РУ юстиції Івано-Франківської області, індексний номер 28614714 на земельну ділянку кадастровий номер: :01:006:0150 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,0706 га. Стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача-відповідача ОСОБА_5 заявлений ОСОБА_3 позов уточнив. Вимоги про зобовязання ОСОБА_4 надати дозвіл на проведення ремонту існуючого заїзду, прибрати будівельні матеріали встановлені впритул до паркану та виступають на його земельну ділянку, пересадити 6 кущів та щепи груш та яблунь згідно норм, обрізати гілля від горіха та яблунь, які затіняють земельну ділянку не підтримав, оскільки відповідач в добровільному порядку усунув вказані перешкоди.

Вимоги про знесення самовільно встановленого дерев'яного гаража та каналізаційного колодязя підтримав. Суду пояснив, що сторони є сусідами. Вони проживали в добросусідських відносинах, однак весною 2016 року ОСОБА_4 самовільно, без виготовлення проектної документації та відповідного дозволу виконкому Ясенської сільської ради, без погодження проекту з позивачем, як з власником суміжної земельної ділянки, почав будувати гараж на відстані двох метрів від його будинку. Будівлі є деревяними, тому згідно норм встановлення такого гаражу можливе на відстані не менше ніж 15 метрів від житлового будинку. Позивач є інвалідом першої групи, захворювання опорно-рухового апарату, в зв'язку із станом здоров'я не може самостійно пересуватись, тому в разі екстреної ситуації пов'язаної з пожежею, він не зможе вибратись з будинку та врятуватись.Така наближеність розпочатого будівництвом гаражу створює небезпеку і житловому будинку та інших спорудам.

Що стосується розміщення септика на ділянці відповідача, то такий також встановлено із суттєвим порушенням норм, що в свою чергу шкодить позивачу та його сімї. Каналізаційний колодязь ОСОБА_4 встановив з порушенням норм, оскільки він знаходиться практично та межі їхніх земельних ділянок, на відстані 6,5 метрів від вікон житлового будинку та на відстані 18 метрів від колодязя позивача, хоча нормами встановлено що такий може бути встановлено на відстані не менше 5 м. від сусідньої огорожі, 15 метрів від вікон житлового будинку і 20 метрів від криниці. Такими діями ОСОБА_4 чинить перешкоди в користуванні належним позивачу будинком, порушує добросусідські відносини, створює незручності та чинить шкідливий вплив на земельну ділянку.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_4 вважає безпідставними, надуманими і такими що не підлягають до задоволення. Посилання ОСОБА_4 на те, що гараж збудовано без відповідної технічної документації не відповідає дійсності, оскільки такий збудовано в чіткій відповідності до документації та з дотриманням законодавства. У ОСОБА_3 є всі відповідні документи на будівництво, воно повністю узаконене та визнане таким, що відповідає всім будівельним, санітарним та протипожежним нормам. Будівництво здійснювалось на належній йому на праві власності земельній ділянці, призначеній для цих цілей. Щодо знаходження гаражу на проїздній дорозі, то вважає, що ОСОБА_4 не представлено жодного доказу здійснення, його довірителем, йому перешкод в доступі до земельної ділянки.

Що стосується посилання ОСОБА_5 щодо порушення ОСОБА_3 санітарних вимог - оскільки допущено витікання із власного гноєсховища і надвірного туалету на власну земельну ділянку, яка є суміжною із його земельною ділянкою то такі взагалі не можуть братися судом до уваги, оскільки не встановлено шкідливого впливу на його земельну ділянку. Права ОСОБА_4 не порушено.

Просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідач-позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов ОСОБА_3 не визнав, а свій уточнений позов підтримав, та пояснив, що вони дійсно являються сусідами, на даний час перебувають в неприязних відносинах. Він дійсно розпочав будівництво гаражу без відповідної документації, фундаменту не заливав, на даний час будівництво не завершене. Вважає, що не порушує жодних норм. Спірний гараж він міг би побудувати в іншому місці, однак вважає, що йому підходить та частина ділянки, де будується гараж. ОСОБА_3 в порушення санітарних вимог допущено витікання із власного гноєсховища і надвірного туалету на власну земельну ділянку, яка є суміжною із його земельною ділянкою. Крім того, ОСОБА_3 приватизував дорогу до його земельної ділянки, дорога йому не виділена. За таких обставин, підлягає знесенню гараж встановлений на дорозі, а свідоцтво про право власності, видане на імя ОСОБА_3 25.10.2014 року Реєстраційною службою Рожнятівського РУ юстиції Івано-Франківської області, індексний номер 28614714 на земельну ділянку кадастровий номер: :01:006:0150 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,0706 га слід визнати недійсним і скасувати.

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_3 слід задовольнити, а в задоволенні позову ОСОБА_4Д слід відмовити виходячи з наступного.

За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, сприяє здійсненню прав сторін.

Сторони підтвердили суду, що інших доказів на підтвердження чи заперечення позовів, крім тих що є в матеріалах даної справи не існує.

Судом встановлено, що сторони є сусідами і проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1 по вул.Вагилевича Рожнятівського району Івано-Франківської області.

ОСОБА_3 ставить вимогу про усунення перешкод користуванням власним житловим будинком, шляхом знесення самовільно встановленого ОСОБА_4 дерев'яного гаража та каналізаційного колодязя, які знаходяться на земельній ділянці по вул.Вагилевича, 115 в с.Ясень.

ОСОБА_4 ставить вимоги про знесення гаражу, що встановлений на дорозі, та визнання недійсним свідоцтва виданого ОСОБА_3 про право власності на земельну ділянку кадастровий номер: :01:006:0150 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,0706 га.

З наявних матеріалів справи, судом достовірно встановлено, що гараж який розпочатий будівництвом і знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_4 є самовільною будовою, і знаходиться на відстані 1,40 м від паркану та 2,60 м від житлового будинку ОСОБА_3 (а.с.7).

Спірні правовідносини щодо самочинного будівництва та його наслідків регулюються ст. 376 ЦК України у сукупності із положеннями законодавства України про містобудування, яке складається, зокрема, із Конституції України, відповідних положень Цивільного кодексу України, Земельного Кодексу України, Законів України «Про основи містобудування», «Про архітектурну діяльність», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про землеустрій» та іншими нормативно-правовими актами, виданими на їх виконання, з дотриманням яких повинно здійснюватися будівництво обєктів нерухомості.

Відповідно до ч.ч.1, 4 та 7 статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦПК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням змісту статті 376 ЦК України в поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

Вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19 листопада 2014 р. у справі N 6-180цс14).

За змістом частин 4 та 7 ст. 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва зазначені в цих пунктах особи можуть вимагати від особи, яка здійснила самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення його перебудови за її рахунок.

Із позовної заяви ОСОБА_3, який є інвалідом І групи (а.с.6) вбачається, що він повязує порушення свого права, яке полягає у створенні перешкод відповідачем у користуванні домоволодінням та земельною ділянкою у звязку зі здійсненням самочинного будівництва гаража, через близьку відстань між будівлями.

Суд погоджується з таким твердженням ОСОБА_3, оскільки встановлено, що первісний відповідач ОСОБА_4 здійснює самочинне будівництво дерев'яного гаража, з значним відхиленням від будівельних норм, норм протипожежної безпеки (а.с.66-66-зворот).

Аналогічно, встановлено, що ОСОБА_4 влаштував каналізаційний колодязь на віддалі 18,90 м. від криниці та 7,0 м від житлового будинку ОСОБА_3, що є порушенням державних будівельних та санітарних норм і правил (а.с.79).

Згідно вимог ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Добровільно ОСОБА_4 не бажає усунути зазначені перешкоди, тому порушені права ОСОБА_3 підлягають відновленню шляхом зобовязання відповідача усунути вказані перешкоди судовим рішенням.При цьому суд враховує, що будівництво спірного гаражу не закінчено ОСОБА_4

Що стосується зустрічних вимог ОСОБА_4 про знесення гаражу, який ніби-то встановлений на дорозі, та визнання недійсним Свідоцтва виданого ОСОБА_3 про право власності на земельну ділянку кадастровий номер: :01:006:0150 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,0706 га, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, згідно Свідоцтв про право власності на нерухоме майно (а.с.9, 10) являється власником домоволодіння по вул.Вагилевича,117 в с.Ясень Рожнятівського району, в тому числі спірного гаражу площею 12.8 кв.м., який, як вважає ОСОБА_4, є самовільним будівництвом, який збудований без його, як суміжного землекористувача згоди та на земельній ділянці, яка йому необхідна для проїзду та проходу на свою ділянку.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

В силу ст.ст. 58 та ч.2 ст. 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частинами 3 та 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Перелік письмових доказів міститься у ст. 64 ЦПК України.

Жодних доказів, які б свідчили про захоплення ОСОБА_3 частини земельної ділянки що слугує заїздом до земельної ділянки ОСОБА_4, останнім суду не надано.

У п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не повязані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не повязаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не повязаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані (статті 57-59 ЦПК), на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

З наведеного виходить, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, тобто твердженнях, які самі по собі потребують доведення. Обов'язок доказування покладається на сторони і тягар доказування не переходить від однієї сторони до іншої, тому підставу позову повинен довести саме позивач, зокрема створення перешкод у користуванні домоволодінням та земельною ділянкою у звязку із самочинним будівництвом, чим порушені або можуть бути порушені у майбутньому права позивача.

Доказів щодо створенням ОСОБА_3 у звязку із збудованим гаражом перешкод ОСОБА_4 останнім суду також не представлено. Крім того суд враховує, що дана будівля узаконена ще в 2014 році.

Що стосується вимог ОСОБА_4 про визнання недійсним і скасування свідоцтво про право власності, видане на імя ОСОБА_3 25.10.2014 року Реєстраційною службою Рожнятівського районного управління юстиції Івано-Франківської області, індексний номер 28614714 на земельну ділянку кадастровий номер: :01:006:0150 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,0706 га, то суд також приходить до висновку, що такі вимоги до задоволення не підлягають, оскільки ОСОБА_4не надано доказів про те, що оскаржуваний документ не відповідає вимогам чинного законодавства.

За наведених вище обставин, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги ОСОБА_4Д.є безпідставними, тому в задоволенні даного позову слід відмовити.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 задоволити.

Зобовязати ОСОБА_4 не чинити ОСОБА_3 перешкод в користуванні домоволодінням по вул.Вагилевича, 117 в с.Ясень Рожнятівського району, шляхом знесення самовільно встановленого дерев'яного гаража та каналізаційного колодязя, які знаходяться на земельній ділянці по вул.Вагилевича, 115 в с.Ясень Рожнятівського району.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу дровітні та гаражу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий: