Ухвала

іменем україни

15 лютого 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Журавель В.І., ШтеликС.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до відокремленого підрозділу «Рівненська атомна електростанція» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 18 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 25 жовтня 2007 року він був прийнятий на роботу слюсарем по ремонту реакторно-турбинного устаткування у цех централізованого ремонту у відокремленому підрозділі «Рівненська АЕС» державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ВП «Рівненська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом»). 31 березня 2016 року його було звільнено на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України. Вважав своє звільнення незаконним, оскільки алкогольні напої вживав напередодні робочого дня, у вихідний день, 13 березня 2016 року. Зазначав, що перед проведенням тесту на алкоголь медична сестра виходила з алкотестером з медичного кабінету, після повернення, без тестового вимірювання, провела тест на алкоголь, чим штучно створила докази на підтвердження стану його алкогольного сп'яніння.

Ураховуючи наведене, позивач просив поновити його на роботі та стягнути на його користь з відповідача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 18 серпня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), урахувавши роз'яснення, надані судам у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», вірно виходили із того, що при звільненні позивача роботодавцем було дотримано норм трудового законодавства. Зокрема, відповідачем доведено, що позивач з'явився на роботі у нетверезому стані, що підтверджується протоколом медичного освідчення, який підписаний позивачем без жодних зауважень чи заперечень. Крім того, згоду на звільнення позивача на підставі п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України надано профспілковою організацією відповідача.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 30 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 18 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І.Журавель

С.П.Штелик