Справа № 349/1508/16-ц
Провадження № 22-ц/779/369/2017
Головуючий у 1 інстанції Рибій М. Г.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

15 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Горблянського Я.Д., Матківського Р.Й.,

секретаря: Петріва Д.Б.,

з участю: представника ТзОВ Юридична фірма «Колегія» -

Борис Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ТзОВ Юридична фірма «Колегія» до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, за апеляційною скаргою ТзОВ «Юридична фірма «Колегія» на ухвалу Рогатинського районного суду від 16 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Рогатинського районного суду від 16 січня 2017 року позовну заяву ТзОВ «Юридична фірма «Колегія» до ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю визнано неподаною та повернено позивачу.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, представник ТзОВ «Юридична фірма «Колегія» подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм процесуального права. Апелянт вважає невірним висновок суду першої інстанції про те, що в позовній заяві не зазначено власників спірного майна, а лише їх представника - ОСОБА_3, оскільки саме ОСОБА_3 діяв від імені власників спірного майна при укладені договору купівлі-продажу майна від 14.07.2006 року, що знаходиться у спільній частковій власності на підставі договору про спільне володіння, користування і розпорядження майном від 01.08.2001 року. На думку представника апелянта, встановлення усіх власників спірного майна може бути здійснено в подальшому при розгляді справи по суті. Також представник позивача зауважує, що оскільки відповідач ОСОБА_3 представляв інтереси інших власників спірного майна, то і він, в силу ст. 60 ЦПК України, також повинен надати докази з метою встановлення власників майна. Посилаючись на необґрунтованість ухвали суду, просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

В судовому засіданні представник ТзОВ «Юридична фірма «Колегія» апеляційну скаргу з вищенаведених мотивів підтримав.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд виходив із того, що позивач не усунув недоліки раніше поданої позовної заяви, а саме не вказав власників спірного майна, а тільки їх представника, також не зазначив доказів належності майна на праві власності іншим особам. Проте, з цим висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не можна з огляду на таке.

Відповідно до положень ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Процесуальні вимоги до змісту позовної заяви визначені ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

Колегія суддів зауважує, що повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції не врахував, що застосування вимог ст. 121 ЦПК України можливе лише у випадку, коли позовна заява не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 119 ЦПК України. У зазначеній статті вимоги щодо форми і змісту позовної заяви є вичерпними. Заява не може бути визнана неподаною, залишеною без руху або повернутою з мотивів ненадання доказів та інших не передбачених законом підстав.

В п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року роз'яснено, що оскільки подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, то суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати її заявнику.

Окрім того, навіть якщо припустити, що позивач подав позов до неналежного відповідача, суд першої інстанції не мав правової підстави для повернення позовної заяви позивачу, оскільки заміна неналежного відповідача може бути здійснена в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК, про що вказано у п. 8 вище названої Постанови Пленуму ВСУ.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції позовну заяву ТзОВ «Юридична фірма «Колегія» було повернуто неправомірно.

За таких обставин оскаржувана ухвала не може вважатися законною і обгрунтованою, а тому підлягає скасуванню з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 218, 307, 311; 312-315, 317, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ТзОВ «Юридична фірма «Колегія» задовольнити.

Ухвалу Рогатинського районного суду від 16 січня 2017 року скасувати, а питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: Я.Д. Горблянський

Р.Й. Матківський