Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/168/17
№ провадження 2/624/214/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

смт. Кегичівка 10 квітня 2017 року

Кегичівський районний суд Харківської області в особі головуючої судді Куст Н.М., за участю секретаря Проскурні Л.М., у відсутність осіб, які беруть участь у справі, розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лозівської сільської ради Кегичівського району Харківської області про визнання права власності у порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання за ним права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул. Лозівська, 35, с. Лозова Кегичівського району Харківської області, а також на земельну ділянку розміром 0,69 га, розташованої на території Лозівської сільської ради Кегичівського району Харківської області та належали померлому 23 березня 2000 року ОСОБА_2

Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявились. Представник позивача ОСОБА_3 подав заяву про підтримання позову та розгляд справи без його та позивача участі, судові витрати просив залишити за позивачем. Відповідач надав до суду заяву про те, що заперечень проти позову не має, справу просить розглянути без участі його представника.

Згідно з викладеними в позовній заяві обставинами 23 березня 2000 року помер батько позивача ОСОБА_2 За життя померлому належав житловий будинок з господарськими будівлями вартістю 128399 грн., що знаходиться по вул. Лозівська, 35, с. Лозова Кегичівського району, а також земельна ділянка площею 0,69 га., нормативною грошовою оцінкою 140991,11 грн., на території Лозівської сільської ради та призначена для обслуговування вищезазначеного житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. Позивач є спадкоємцем після смерті батька за заповітом. Інших спадкоємців не має. Після смерті батька позивач фактично прийняв спадщину та звернувся до нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Але у звязку з тим, що за життя батько не виготовив правовстановлюючий документ на житловий будинок та не зареєстрував право власності, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Суд виходить із того, що правовідносини по справі регулюються Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, діяли на час закінчення будівництва житлового будинку, та визначали, зокрема, умови та правові наслідки будівництва, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію (правова позиція ВСУ по справі N 6-137цс13); ст. 31 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» щодо особливостей державної реєстрації прав на об'єкти нерухомого майна, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, ст.ст.524-527,529,534,548,549 ЦК УРСР, ч.4, ч.5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, абз.3 п. 1 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7, абз.16 п.1 лист ВССУ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4/4-13 щодо підстав спадкоємства, часу відкриття спадщини, місця відкриття спадщини, осіб, які можуть бути спадкоємцями, спадкоємства за законом, спадкоємства за заповітом, прийняття спадщини, дій що свідчать про прийняття спадщини, щодо застосування положень ЦК України та ЦК УРСР, зокрема що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР.

У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: копія паспорта ОСОБА_1 (а.с.4); копія свідоцтва про смерть ОСОБА_2, 23 березня 2000 року (а.с.5); копія свідоцтва про народження ОСОБА_1 (а.с.6); копія Державного акту на право приватної власності ОСОБА_2 на землю серії ХР-15-00-001958, розміром 0,69 га, на території Лозівської сільської ради для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства (а.с.7); витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (а.с.9); копія технічного паспорта на житловий будинок по вул. Лозівська, 35, с. Лозова, власником якого зазначено ОСОБА_2, рік побудови будинку 1971 (а.с.10-13); довідка Лозівської сільської ради, згідно з якою ОСОБА_1 прийняв спадщину ОСОБА_2, а саме розпоряджався майном, сплачував податки та вів спільне господарство (а.с.14); копія заповіту за яким ОСОБА_2 заповів все своє майно сину ОСОБА_1 (а.с.15); копія постанови про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії, у звязку з тим, що спадкодавець правовстановлюючого документу на житловий будинок не виготовив, право власності не зареєстрував (а.с.16); копія спадкової справи №96/2001 щодо ОСОБА_2, який помер 23 березня 2000 року, згідно з якою спадкоємцем який прийняв спадщину є його син ОСОБА_1, у 2001 році йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку пай.

Дослідивши наведені докази, суд доходить висновку, що позивачем надано достатньо доказів для визнання за ним права власності.

Згідно з заявою представника позивача, підстав для розподілу судових витрат суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, який народився 14 листопада 1952 року в с. Лозова Кегичівського району Харківської області, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями вартістю 128399 грн., розташований по вул. Лозівська, 35, с. Лозова Кегичівського району Харківської області, а також на земельну ділянку розміром 0,69 га, нормативною грошовою оцінкою 140991,11 грн., розташовану на території Лозівської сільської ради Кегичівського району Харківської області для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, визначену Державним актом на право приватної власності на землю серії ХР-15-00-001958 та належали померлому 23 березня 2000 року ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області, через Кегичівський районний суд, протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.М. Куст