ухвала

іменем україни

30 січня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Комунального житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства № 6, третя особа - Управління житлового господарства Шевченківської районної у м. Чернівці ради, про захист права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 червня 2015 року та рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 22 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року Комунальне житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство № 6 (далі - КЖРЕП № 6) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_5 про захист права власності.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 травня 2013 року до участі у справі притягнуто третю особу з самостійними вимогами ОСОБА_4, а подану ним у травні 2013 року позовну заяву до ОСОБА_5, КЖРЕП № 6 про захист права власності об'єднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 липня 2013 року позовну заяву КЖРЕП № 6 залишено без розгляду.

Позивач ОСОБА_4 у своїй позовній заяві зазначав, що йому на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

Під його квартирою розташоване нежитлове приміщення, яке використовується як продовольчий магазин «Продукти», загальною площею 27,30 кв. м і становить 38/1000 ідеальних часток житлового будинку АДРЕСА_1. Власником приміщення є ОСОБА_5

У 2009 році ОСОБА_5 облаштувала дашок над входом до магазину «Продукти» без його згоди як співвласника будинку та відповідного погодження, з порушенням будівельних, санітарних, протипожежних норм.

Внаслідок цього змінено зовнішній вигляд фасаду будинку, зволожується стіна будинку та його квартири, рівень шуму при опадах перевищує норми.

Посилаючись на вказані обставини, а також на необхідність вжиття відповідачкою ОСОБА_5 заходів з улаштування водовідведення, позивач просив усунути перешкоди в користуванні його квартирою шляхом зобов'язання ОСОБА_5 демонтувати дашок, виконати каналізоване відведення рідких атмосферних опадів з приямку сходів магазину до зовнішньої або до внутрішньо будинкової мережі каналізації.

Позивач також зазначав, що приміщення продовольчого магазину «Продукти» було переплановано у 1997 році попереднім власником, а саме, з фасадної сторони будинку, що виконує функцію несучо-огороджувальної конструкції, замість вікна було влаштовано дверний проріз для входу, а також установлено додатковий віконний проріз на відстані 2 м від входу; при цьому, як дверний так і віконний перерізи змонтовані без перемичок для посилення їх конструкції, що призвело до виникнення у стіні його квартири вертикальної тріщини до 1 мм, яка в даний час не є критичним дефектом для стіни і будинку в цілому.

Посилаючись на те, що влаштування входу до магазину й віконного прорізу негативно впливає на стан його квартири, а в майбутньому може призвести до руйнування квартири, будинку, просив зобов'язати КЖРЕП №6 виготовити в установленому порядку проектну документацію на реконструкцію 38/100 частин зазначеного житлового будинку, що належить на праві власності ОСОБА_5, в якій передбачити підсилення конструктивних елементів частини житлового будинку, послаблених внаслідок влаштування без відповідних погоджень та проекту дверного та віконного прорізів до приміщення магазину, передбачивши при цьому водовідведення рідких атмосферних опадів з приямку сходів магазину до мережі каналізації та провести такі роботи згідно з проектною документацію.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 червня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 22 квітня 2016 року рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 11 червня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про захист права власності скасовано.

Позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов'язано ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_4 квартирою АДРЕСА_1, а саме, зобов'язати її привести дашок над входом до магазину, розташованого в підвальному приміщенні даного будинку, у відповідність до п. 3.37 ДБН В.2.6-14-97 шляхом встановлення захисного фартуха у місці примикання дашка до стіни житлового будинку.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 39 гривень 42 коп. - витрат зі сплати судового збору, 3 076 гривень 53 коп. - витрат з проведення судових експертиз.

У решті рішення суду першої інстанції залишене без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення місцевого суду частково та задовольняючи частково позовні вимоги, апеляційний суд виходив з того, що на порушення п. 3.37 ДБН В.2.6-14-97 відповідачка не влаштувала захисного фартуха у місці примикання дашка до стіни будинку, що негативно впливає на стіну будинку, а саме, стіну квартири позивача.

Дашок є способом захисту приямку входу до магазину від опадів, а вимоги позивача про зобов'язання виконати каналізоване відведення рідких атмосферних опадів з приямку сходів магазину, до зовнішньої або до внутрішньо будинкової мережі каналізації є необґрунтованими та недоведеними й такими, що ґрунтуються на припущеннях, а не на реальних можливостях.

Також, колегія судів апеляційного суду зазначила, що виходячи з поняття реконструкції будинку, вимоги позивача до КЖРЕП № 6 про виготовлення проектної документації на будинок АДРЕСА_1 є безпідставними, а питання можливого проведення капітального ремонту відноситься до компетенції власника (співвласників) будинку, яким КЖРЕП № 6 не є.

Доводи касаційної скарги щодо необхідності зобов'язання КЖРЕП № 6, як виконавця послуг, виготовити в установленому порядку проектну документацію на реконструкцію 38/100 частин зазначеного житлового будинку, оскільки перепланування приміщення відбулося без проекту та дозволів, та порушення конструктивних елементів є необґрунтованими.

Судами встановлено, що КЖРЕП № 6 є виконавцем послуг з утримання будинку та прибудинкової території по АДРЕСА_1, а не його власником.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов'язаний забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 17 травня 2005 року № 76, реконструкція жилого будинку - комплекс будівельних робіт, спрямованих на поліпшення експлуатаційних показників приміщень житлового будинку шляхом їх перепланування та переобладнання, надбудови, вбудови, прибудови з одночасним приведенням їх показників відповідно до нормативно-технічних вимог.

Капітальний ремонт будинку - комплекс ремонтно-будівельних робіт, пов'язаних з відновленням або поліпшенням експлуатаційних показників будинку, із заміною або відновленням несучих або огороджувальних конструкцій, інженерного обладнання та обладнання протипожежного захисту без зміни будівельних габаритів об'єкта та його техніко-економічних показників.

Також не знайшли свого підтвердження доводи скарги щодо облаштування дашка без згоди співвласника будинку, не погодження проекту його влаштування, що призвело до замокання стіни і вікон, їх руйнування та необхідності його демонтажу.

Як установлено судами попередніх інстанцій, позивач ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_1.

Відповідачка ОСОБА_5 є власником нежитлового приміщення - частини указаного житлового будинку, що складається з торгівельного залу площею 23,60 кв. м, коридору площею 1,90 кв. м, вбиральні площею 1,80 кв. м, загальною площею 27,30 кв. м, що складає 38/1000 ідеальних часток житлового будинку.

Квартира позивача знаходиться над нежитловим приміщенням відповідачки, яке використовується як продовольчий магазин «Продукти».

Встановлено і це визнається сторонами, що відповідач у 2009 році під вікном квартири позивача та над входом у продовольчий магазин облаштувала дашок для захисту відвідувачів та водовідведення атмосферних опадів з приямку біля входу в магазин, що також підтверджується протоколом Комісії з розгляду питання щодо доцільності функціонування дашка від 16 грудня 2009 року.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 11 березня 2016 року № 477/15-22, проектна документація на встановлення дашка над входом до магазину «Продукти» відповідає чинним будівельним нормам та правилам станом на 2009 рік.

При детальному обстеженні стіни між дашком та виступаючим віконним відливом виявлено відставання фарби, пошкодження та відпадання шару штукатурки від цегляної кладки. Дані пошкодження зумовлені зволоженням стіни, яке виникає від контакту зі снігом з подальшим замерзанням й розмерзанням штукатурного розчину у холодні пори року.

Для усунення пошкоджень стіни у подальшому необхідно влаштувати захисний фартух у місці примикання покриття дашка до стіни житлового будинку.

Відсутність захисного фартуха у місці примикання дашка до стіни будинку не відповідає п. 3.37ДБН В.2.6-14-97.

Таким чином, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні позивачу його квартирою, а саме, зобов'язати її привести дашок над входом до магазину, розташованого в підвальному приміщенні даного будинку, у відповідність до п. 3.37 ДБН В.2.6-14-97 шляхом встановлення захисного фартуха у місці примикання дашка до стіни житлового будинку.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що лише самим влаштуванням дашка права позивача не порушено.

Як слідує зі змісту згаданого висновку експертизи за умови відсутності дашка збільшується вірогідність потрапляння атмосферних опадів до підвального поверху житлового будинку з подальшим замочуванням основ фундаментів та деформації будівлі.

Відповідно негативні наслідки від демонтажу є більшими ніж від його наявності.

Позивач посилається на порушення п. 2.54 ДБН В.2.2-15-2005, згідно з яким рівень покрівлі вбудовано-прибудованої частини будинку не повинен перевищувати позначку підлоги вище розташованих житлових приміщень основної частини будинку.

Проте, у спірному випадку дашок не є покрівлею вбудовано-прибудованої частини будинку. Він є елементом фасаду будинку.

Відповідно до ДБН А.2.2-3-2004 зміну архітектурних рішень фасаду необхідно погоджувати з органами містобудування та архітектури.

Встановлено, що ескізну пропозицію та конструктивне рішення дашка погоджено 05 травня 2009 року.

Не ґрунтуються на наявних у справі доказах і доводи позивача про те, що дашок є причиною підвищеного рівня шуму у квартирі під час опадів.

Рівень шуму під час дощу практично є фоновим та не постійним, а відповідачкою дашок виготовлено з матеріалів, які зменшують такий рівень. Первинне вимірювання рівня шуму, на яке посилається позивач, було проведено у 2009 році й не враховує заміни матеріалу покриття дашка, що мало місце у 2012 році.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 22 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук О.В. Ступак