Справа № 381/4494/16-ц Головуючий у І інстанції Соловей Г. В.
Провадження № 22-ц/780/1306/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 12.04.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

12 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого Мережко М.В.

Суддів - Данілова О.М., Суханової Є.М.

Секретар Бобко О.В.

Розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів ,-

В с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року позивач звернулася в суд із зазначеним позовом.

Свої вимоги обгрунтовувала тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі із 12 листопада 2004 року . Від шлюбу є діти - дочка ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач не проявляє ніякої турботи про дітей , не займається їх вихованням, коштів на утримання в добровільному порядку не надає, у одної із дочок слабке здоров»я, вона потребує догляду лікарів , діти знаходяться на повному її утриманні , тому позивач звернулася в суд, просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку , але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 . на утримання двох неповнолітніх дітей , в розмірі 1/2 частин всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення ними повноліття, починаючи із 18 листопада 2016 року.

Не погоджуючись з рішенням суду , відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити в частині розміру стягнення аліментів , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права , та ухвалити нове рішення, яким стягнути аліменти в розмірі 1/3 частин всіх видів заробітку.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та

обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом першої інстанції,сторони перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі із 12 листопада 2004 року( а.с. 8) . Від шлюбу є діти - дочка ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_5 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 .( а.с. 4,5)

Згідно розрахункового листа , заробітна плата ОСОБА_2 складає 8.059,43 грн ( а.с. 9)

Заперечуючи проти позову , відповідач зазначав,що у нього є постійний заробіток , однак вимоги позивача про стягнення з нього 1/2 частини заробітку є безпідставними, крім того, він постійно опікується дитиною. Проти виконання батьківського обов»язку утримання дітей він не заперечує.( а.с. 22-24).

Суд, стягуючи аліменти , визначивши частину від заробітку відповідача , виходив з того , що відповідач може надавати саме таку матеріальну допомогу.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна.

Як видно з матеріалів справи відповідач працює в ПрАТ « Вентс» слюсарем складальником та має регулярний заробіток( а.с, 9).

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Обов'язок батьків по утриманню своїх дітей виникає з моменту народження дитини і зберігається до досягнення ним повноліття і являє собою, як моральний так і правовий обов'язок батьків.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття .За змістом даної статті обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обо»язком як матері , так і батька, обов»язком особистим , індивідуальним, а не солідарним.

Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, Сімейний кодекс України передбачає два способи визнання розміру аліментів: у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ст. 183 СК України) та у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України).

Судом першої інстанції встаовлено , що відповідач по справі є працездатним, працює слюсарем та має постійний дохід і може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей , тому висновок суду про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дітей у частці від заробітку (доходу) батька дітей, оскільки дохід останнього є постійним та не є мінливим, є вірним, разом з тим розмір аліментів визначений судом є завищеним , враховуючи наявні в матеріалах справи докази,, а тому рішення суду підлягає скасуванню ,з ухваленням нового рішення .

Нормами чинного Сімейного кодексу України не заборонено в залежності від встановлених судом обставин справи визначати розмір аліментів у частці, якій підлягає стягненню з дня звернення до суду з позовною заявою.

Відповідно до ч. 2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Вирішуючи питання щодо частки заробітку (доходу), стягуваної як аліменти, суд авпеляційної інстанції враховує обставини щодо здоровя дітей, матеріального стану платника аліментів, наявність у відповідача батьків , тому вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь прозивача аліменти на двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробдітку ( дозходу) відповідача щомісячно , , але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, до досягнення ОСОБА_6 повноліття , а в подальшому по 1/4 частини всіх видів заробітку до досягнення повноліття ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313 316 ,319 ЦПК України , колегія суддів ,-

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково .

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07 грудня 2016 року скасувати , ухвалити нове рішення .

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

( ідентифікаційний номер НОМЕР_1), проживає ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_2) , проживає ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення ОСОБА_6. Повноліття, в подальшому по 1/4 частині всіх видів заробітку до досягнення повноліття ОСОБА_7, починаючи із 18 листопада 2016 року

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді