Провадження № 4-с/752/9/17
У Х В А Л А

Іменем України

07.03.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шумко А.В.

за участю секретаря Лебедєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека кредит» на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчук Т.В., заінтересована особа - ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

Заявник ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека кредит» звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В., яка полягає у невиконанні ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17.06.2015 року у справі №761/6118/15-ц.

Вимоги скарги обґрунтовано тим, що між сторонами виконавчого провадження ВП№38381138, було досягнуто згоди щодо виконання зобов'язання шляхом укладання мирової угоди, яку затверджено ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.06.2015 року, проте державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчук Т.В., незважаючи на наявність ухвали суду, не зняв арешт з земельної ділянки загальною площею 4,7450 га, що унеможливлює реєстрацію ТОВ «ФК «Іпотека кредит» права власності на вказану ділянку та порушує права.

В подальшому заявник уточнив вимоги скарги, просить визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В., по виконанню ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17.06.2015 року у справі №761/6118/15-ц та зобов'язати його зняти арешт з земельної ділянки, загальною площею 4,7450га, кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, який був накладений ним же, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 01.04.2014 року в рамках виконавчого провадження ВП№38381138 та є предметом мирової угоди між боржником та стягувачем.

Представник заявника в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд скарги у його відсутність, скаргу підтримує та просить задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд скарги у її відсутність.

Старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчук Т.В. в судове засідання не з'явився повторно, про час, день та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Зважаючи на те, що державний виконавець повторно не з'явився в судове засідання та не надав доказів неможливості явки в судове засідання, причини неявки в судове засідання є неповажною, у зв'язку з чим суд вважає можливим розглядати справу у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає скаргу обґрунтованою, з таких мотивів.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів скарги, рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 06.11.2012 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_2 стягнуто на користь ПАТ «Сведбанк» заборгованість за кредитним договором №2709/0407/88-113 від 24.04.2007 р. з врахуванням судових витрат суму в розмірі 12190 416,82 грн.

12.06.2013 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Семко Б.О., відкрито виконавче провадження ВП № 38381138 з примусового виконання виконавчого листа №2601/17556/12, виданого 18.12.2012 року Голосіївським районним судом м. Києва. Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 16.04.2015 року замінено у виконавчому провадженні сторону стягувача іншою юридичною особою, а саме ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека кредит».

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 17.06.2015 року в процесі примусового виконання рішення затверджено мирову угоду, укладену між боржником і стягувачем, за умовами якої, у тому числі в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитними зобов'язаннями ОСОБА_2 передає у власність ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека кредит» земельну ділянку, загальною площею 4,7450га, кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів скарги та копій матеріалів виконавчого провадження, надісланих на адресу суду 16.11.2016 року Департаментом державної виконавчої служби відділом примусового виконання рішень за підписом головного державного виконавця Артемчук Т.В., в томі 2 а.с. 72 наявна постанова про арешт майна боржника, а саме: земельної ділянки, загальною площею 4,7450 га, кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, та оголошено заборону на його відчуження від 01.04.2014 року.

В зв'язку з наявністю постанови від 01.04.2014 року про арешт майна боржника - ОСОБА_2 при примусовому виконанні рішення суду, та відсутність постанови про скасування цього арешту, ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека кредит» позбавлений можливості зареєструвати своє право власності на земельну ділянку загальною площею 4,7450га, кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 у встановленому законом порядку відповідно умов затвердженої судом мирової угоди.

Разом з тим, у відповідності до ч.1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати заходи примусового виконання рішень, тобто використовувати свої права, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню, у тому числі і в разі визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником в процесі виконання, а виконавчий документ надсилається до суду, який його видав.

Ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, накладений на майно боржника арешт знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Суд також виходить з того, що Європейским судом з прав людини в рішенні від 29.06.2004 у справі «Войтенко проти України» зазначено, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, а ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок.

У рішенні ЄСПЛ від 27.04.2004 у справі «Ромашов проти України», Європейський суд констатував порушення Україною п.1 ст.6 Конвенції, зазначивши, що якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію; отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Відповідно до ст.387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За наведених обставин, суд погоджується з твердженнями заявника щодо неправомірною бездіяльності старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчук Т.В. та вважає необхідним поновити порушені права заявника, задовольнивши його вимоги у скарзі.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 209, 213-215, 383-387 ЦПК України, ст.. 6, 11, 49, 50 Закону України «Про виконавче провадження»,суд, -

у х в а л и в:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Іпотека кредит» на бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчук Т.В., заінтересована особа - ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В., по виконанню ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17.06.2015 року у справі №761/6118/15-ц.

Зобов'язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Артемчука Т.В. зняти арешт з земельної ділянки, загальною площею 4,7450га, кадастровий номер НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 01.04.2014 року у виконавчому провадженні ВП№38381138.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Голосіївський районний суд м.Києва протягом п»яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А.В. Шумко