АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Панченка М.М., Волошиної В.М.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року

в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова ВладиславаВолодимировича до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року позовну заяву повернуто позивачу для подачі до належного суду, на підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу районного суду.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Повертаючи позов, районний суд виходив з того, що позовну заяву слід повернути, оскільки справа не підсудна цьому суду, з підстав відсутності даних про місце реєстрації відповідачів.

Такі висновки районним судом зроблено з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно ч. 9 ст. 110 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві, поданій і оформленій у порядку встановленому цим Кодексом, вказана фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд повертає позовну заяву на підставі пункту 4 частини третьої статті 121 цього Кодексу.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення у пресі.

Встановлено, що судом першої інстанції на адресу відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві направлено відповідний запит щодо наявності даних стосовно ОСОБА_2, з зазначенням останнього відомого місця реєстрації - АДРЕСА_2, гуртожиток, а також ОСОБА_3, з зазначенням останнього відомого місця реєстрації - АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

Згідно даних отриманих судом відповідей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за вказаними адресами зареєстрованими не значаться (а.с.13,124).

Оскільки отримана судом довідка не містила інформації щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) відповідача, то питання про відкриття провадження по справі мало вирішуватись судом за останнім відомим місцем його проживання (перебування) (ч. 9 ст. 110 ЦПК).

Зазначене свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції про непідсудність поданої по справі позовної заяви Шевченківському районному суду м. Києва.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З огляду на викладені обставини, ухвала суду першої інстанції як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з передачею питання прийняття позовної заяви з додатками до неї на новий розгляд до того ж суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307,312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 01 лютого 2017 року скасувати, а питання прийняття позовної заяви з додатками до неї передати на новий розгляд до того ж суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 761/543/17

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4660/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Осаулов А.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.