Справа № 758/2023/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2017 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М.,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

за участю представника заявника - лікаря-психіатра Олефіренка А.М.,

прокурора Павліченко В.О.,

законного представника особи - опікуна ОСОБА_2,

в присутності недієздатної особи, стосовно якої вирішується питання надання

психіатричної допомоги, - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м.Києві цивільну справу за заявою Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у місті Києві, заінтересована особа: ОСОБА_2 про госпіталізацію до психіатричному закладу особи, визнаної недієздатною, -

В С Т А Н О В И В :

09.02.2017 р. до Подільського районного суду м.Києва надійшла заява психіатричного закладу, в якому заявник просить прийняти рішення про госпіталізацію до ТМО «Психіатрія» ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Заява мотивна тим що, 08.02.2017 р. о 13:35 год. до ТМО "Психіатрія" у супроводі опікуна за направленням будинку-інтернату для психічнохворих, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул.Міська, 2, (постійне місцем проживання пацієнта) доставлений ОСОБА_3 Рішенням Подільського районного суду м.Києва від 25.08.2005 р. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, був визнаний недієздатним без визначення опікуна. Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 90.02.2006 р. опікуном над недієздатним ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначена його мати - ОСОБА_2. В зв'язку із загостренням психічного захворювання пацієнт ОСОБА_3 потребує надання психіатричної допомоги. Але рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 р. визнано неконституційним положення ст.13 Закону України «Про психіатричну допомогу» щодо можливості госпіталізації особи, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. А тому просить прийняти рішення про госпіталізацію до ТМО в судовому порядку.

В судовому засіданні представник психічного закладу Олефіренко А.М. (за довіреністю), який також є і лікарем-психіатром, підтримав заяву та надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві обставинам, вказавши, що за висновками лікарсько-консультативної комісії, враховуючи хронічний психічний стан пацієнта та зміну поведінки, ОСОБА_3 потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару, у зв*язку із загостренням психічної хвороби, що проявляється в агресивній поведінці, слухових галюцинаціях. Хвороба, на яку страждає пацієнт, є тяжким психічним захворюванням, та якщо його зараз не лікувати стаціонарно, він може уявляти небезпечність безпосередньо для себе. Госпіталізація ОСОБА_3 до психіатричного закладу відбувалася за направленням будинку-інтернату для психічно хворих та зі згоди опікуна.

Законний представник ОСОБА_2 в судовому засіданні просила надати дозвіл на госпіталізації її сина та пояснила, що син хворіє з 1984 року, став себе неадекватно поводити, став конфліктним, проявляє фізичну агресію, виявлялися галюцинації. Син страждає на психічну хворобу, є інвалідом 2 групи довічно.

Прокурор в судовому засіданні вважав вимоги психіатричного закладу обґрунтованими та заснованими на законі.

В судовому засіданні недієздатна особа ОСОБА_3, присутність якої відповідно до ст.281 ч.2 ЦПК України є обов'язковою, просив пролікувати його у лікарні, оскільки він відчуває «голоси», «страх», безсоння.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Згідно з рішенням Подільського районного суду м.Києва від 25.08.2005 р. у цивільній справі №2-3337/2005 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнаний недієздатним, без визначення опікуна.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 09.02.2006 р. у цивільній справі № 2-о-19/2006 опікуном над недієздатним ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначена його мати - ОСОБА_2.

08.02.2017 р. о 13:35 год. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: м.Київ, вул. Міська, 2, за направленням Пуща-Водицького психоневрологічного інтернату був доставлений до ТМО «Психіатрія». Особа госпіталізована в зв'язку з погіршенням психічного стану.

Як вбачається з матеріалів справи, при госпіталізації до ТМО «Психіатрія» законний представник недієздатного ОСОБА_3 - опікун ОСОБА_2 надала свою згоду на госпіталізацію підопічного. Кроім того, листом від 08.02.2016 р. за вих.№ 155 адміністрація Пуща-Водицього психоневрологічного інтернату також надала свою згоду на госпіталізацію хворого ОСОБА_3

На підставі Рішення Конституційного Суду N 2-рп/2016 від 01.06.2016 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційними) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», згідно з яким особа визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна.

Відповідно до ст.70 ч.2 Закону України «Про Конституційний Суд України» КСУ вказав на такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Підстави, за якими відбувається госпіталізація особи за судовим рішенням, передбачені ст.14 Законом України «Про психіатричну допомогу.

Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 09.02.2017 р., комісія, оглянувши ОСОБА_3 прийшла до висновку, що ОСОБА_3 страждає на: шизофренію, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром, виражений апатико-дисоціативний дефект; потребує лікування в умовах психіатричного стаціонару в зв'язку із загостренням психічної хвороби..

Як вбачається з наданих документів, ОСОБА_3 страждає на тяжкий психічний розлад, внаслідок чого він вчиняє дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 підлягає примусовій госпіталізації та лікуванню, оскільки страждає важким психічним захворюванням, яке загрожує йому особисто.

На підставі ст.282 ч.2 ЦПК України рішення про задоволення заяви є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Із заявою до суду психіатричний заклад звернувся у встановлений законом строк. Розгляд заяви відбувається судом у встановлений законом строк.

Таким чином, заява психічного закладу є обґрунтованою та заснованою на законі, в зв'язку з чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст.13, 14-16 Закону України „Про психіатричну допомогу ", керуючись ст.ст.281-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м.Києві Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), заінтересована особа: ОСОБА_2, про госпіталізацію до психіатричному закладу особи, визнаної недієздатною - задовольнити.

Дозволити госпіталізацію до Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у м.Києві Департаменту охорони здоров'я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою: м.Київ, вул.Міська, 2, який визнаний недієздатним рішенням Подільського районного суду м.Києва від 25 серпня 2005 р.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова