АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 671/1654/15-ц
Провадження № 22-ц/792/54/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів

судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

у складі:

Пастощука М.М. (головуючий)

Корніюк А.П., Федорової Н.О.

секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.

з участю: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні за апеляційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2016 року цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про поділ майна подружжя.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача та представників сторін, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Звертаючись в суд з позовом ОСОБА_4 зазначав, що він перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2003 року. Під час шлюбу сторони за спільні кошти придбали у спільну власність майно на загальну суму 310850 грн, в тому числі легковий автомобіль МАЗДА-626 1993 року випуску, д.н. НОМЕР_1 червоного кольору, кузов НОМЕР_2, вартістю 80000 грн та два металеві гаражі.

З травня 2015 року шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися та спільне господарство не ведеться. Після пропозиції позивача щодо добровільного поділу майна та виділення йому у власність лише автомобіля та гаража, а ОСОБА_7 решти майна, відповідач викрала у нього ключі з документами на автомобіль і гараж та без його згоди змінила реєстраційний номер автомобіля.

А тому, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просив суд виділити йому наступне майно: холодильник «САМСУНГ Новфрост», вартістю 14200 грн; музичну систему «Ліготекс 5.1», вартістю 6100 грн; кольоровий принтер «Кенон», вартістю 2200 грн; безфундаментний металевий гараж, вартістю 15000 грн; набір кухонних меблів, вартістю 18400 грн; духову шафу «Гореньє», вартістю 4220 грн; плиту газову «Гореньє», вартістю 2640 грн; хлібопічку «Редмонд», вартістю 1440 грн, а всього на загальну суму 64200 грн, залишивши у власності відповідача наступне майно: кольоровий телевізор «Самсунг 32 ЛСД», вартістю 3580 грн; кольоровий телевізор «Самсунг», вартістю 1830 грн.; відеомагнітофон «Панасонік», вартістю 1200 грн; ТВ тюнер САТ-інтеграл 9100-HD, вартістю 1820 грн; ТВ тюнер Євроскай, вартістю 850 грн; ігрову приставку «Ікс Бокс 360», вартістю 4650 грн; Кінект Ікс бокс 360, вартістю 1220 грн; ДВД програвач «ББК 5.1», вартістю 820 грн; ноутбук «Асер», вартістю 10400 грн; планшет «Леново», вартістю 6800 грн; смартфон «Леново», вартістю 1800 грн; супутникову антену велику, вартістю 980 грн; супутникову антену малу, вартістю 680 грн; безфундаментний гараж, вартістю 15000 грн; мікрохвильову піч «Самсунг», вартістю 920 грн; пилосос «Зелмер», вартістю 1980 грн; бойлер «Арістон», вартістю 3850 грн; пральну машину «Занусі», вартістю 4350 грн, а всього майна на загальну суму 62730 грн.

Крім того, є неподільне майно, а саме: двоспальне ліжко, вартістю 7500 грн. та шафа-купе, вартістю 9400 грн, яке позивач просив залишити ОСОБА_7, стягнувши на його користь половину його вартості в сумі 8450 грн.

Також за спільні кошти був зроблений ремонт в квартирі на загальну суму 78000 грн, з яких ОСОБА_4 просив суд стягнути на його користь 37530 грн.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 вересня 2016 року позов задоволено частково.

Проведено поділ майна подружжя та виділено ОСОБА_4 холодильник «САМСУНГ Новфрост», вартістю 14200 грн, а ОСОБА_7 виділено пилосос «Зелмер», вартістю 1980 грн, духову шафу «Гореньє», вартістю 4220 грн, музичну систему «Ліготекс 5.1», вартістю 6100 грн, кольоровий принтер «Кенон», вартістю 2200 грн, мікрохвильову піч «Самсунг», вартістю 920 грн, бойлер «Арістон», вартістю 3650 грн, відеомагнітофон «Панасонік», вартістю 1200 грн, пральну машину «Занусі», вартістю 3850 грн, кольоровий телевізор «Самсунг 32 ЛСД», вартістю 3580 грн, ДВД програвач «ББК 5.1», вартістю 820 грн, кольоровий телевізор «Самсунг», вартістю 1830 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 210,14 грн судових витрат по справі.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вказане рішення суду та направити справу на новий розгляд.

На підтвердження незаконності рішення зазначається, що судом безпідставно взято до уваги заяву представника відповідача про належність спірного майна батькові відповідача. Виділяючи йому лише те майно, придбання якого підтверджується письмовими документами, суд необґрунтовано визнав решту майна таким, що не є спільною сумісною власністю.

Вказує, що документи на майно залишились в квартирі відповідача і він не має змоги їх надати для огляду, натомість суд не зобов'язав відповідача надати дані документи в судове засідання та на його неодноразові клопотання не визнав явку відповідача обов'язковою. Суд не визнав обов'язковою явку та не допитав в якості свідка батька відповідача ОСОБА_8

Під час спільного проживання між ним та ОСОБА_7 була досягнута домовленість про те, що відповідач з батьком візьмуть в оренду із земель Волочиської міської ради два місця під будівництво металевих гаражів, а він збудує дані гаражі. На будівництво гаражів він разом з матір'ю придбали метал, кутник та інше та оплатили роботу працівникам за будівництво. У зв'язку із втратою оригіналу накладної на придбання будівельних матеріалів на будівництво гаражів, він надав суду її ксерокопію із вказівкою на продавця товару, разом з тим даний доказ не був врахований судом та не був визнаний неналежним. На даний час він отримав офіційне підтвердження від фірми про придбання ним будівельних матеріалів на таку суму та такий асортимент товару, що вказані у ксерокопії і оскільки оригінал даної довідки судом не досліджувався, вважає, що питання щодо розподілу гаражів вирішено не об'єктивно.

Також вважає, що без надання доказів про придбання батьком відповідача спірного майно, суд не вправі був не визнавати дане майно спільною сумісною власністю подружжя.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 скасувати, виключивши із мотивувальної частини рішення висновки суду про доведеність факту придбання частини спірного майна сторонами, як подружжям, під час шлюбу та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

На підтвердження незаконності рішення зазначається, що судом безпідставно та необґрунтовано встановлено факт придбання сторонами під час шлюбу наступного майна: холодильника «Самсунг Новфрост», вартістю 14200 грн, пилососа «Зелмер», вартістю 1980 грн, духової шафи «Гореньє», вартістю 4220 грн, музичної системи «Ліготекс 5.1», вартістю 6100 грн, кольорового принтера «Кенон», вартістю 2200 грн, мікрохвильової печі «Самсунг», вартістю 920 грн, бойлера «Арістон», вартістю 3650 грн, відеомагнітофона «Панасонік», вартістю 1200 грн, пральної машини «Занусі», вартістю 3850 грн, кольорового телевізора «Самсунг 32 ЛСД», вартістю 3580 грн, ДВД програвача «5.1 ББК», вартістю 820 грн та кольорового телевізора «Самсунг», вартістю 1830 грн.

Такий висновок суду зроблений на підставі показань свідка ОСОБА_9 та сумнівних товарних чеків і накладних, наданих позивачем на передостанньому судовому засіданні, що викликає сумнів щодо часу їх виготовлення, оскільки в судовому засіданні позивач вказував, що у нього відсутні будь-які документи, що підтверджують придбання сторонами під час шлюбу побутової техніки та меблів.

У своїх поясненнях позивач вказував, що придбав бойлер «Арістон» у м. Тернополі в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_2», однак пізніше надав до суду накладну за №231 від 23.08.2005 року про придбання його у ПП ОСОБА_9 Розбіжності у поясненнях ОСОБА_4 вказують на той факт, що надані ним накладні та товарні чеки не відповідають дійсності або не стосуються спірного майна, крім того, вони не містять інформації про конкретну модель товару та його серійний номер і за ними ідентифікувати товар неможливо.

Сумнівним є також той факт, що суд спочатку відмовив ОСОБА_4 у приєднанні наданих ним доказів до матеріалів справи, а в подальшому з невідомих причин долучив їх до матеріалів справи та поклав в основу рішення.

Розподіляючи майно, суд не встановив місце знаходження майна, його обсяг на момент розгляду справи та чи існувало таке майно взагалі.

Суд також не врахував роз'яснень, викладених в п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, згідно яких визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільного нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 свою апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній мотивів, а в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 просили суд відмовити у зв'язку з її безпідставністю.

Представник відповідача ОСОБА_6 апеляційну скаргу ОСОБА_4 не визнав і просив відмовити у її задоволені, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 підтримав з викладених у ній мотивів.

ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.08.2003 року, від якого мають неповнолітню дочку ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з відповідачем.

Рішенням Волочиського районного суду від 12 листопада 2015 року шлюб між сторонами розірвано.

За час перебування у шлюбі сторонами за спільні кошти придбано пилосос «Зелмер», вартістю 1980 грн, духову шафу «Гореньє», вартістю 4220 грн, музичну систему «Ліготекс 5.1», вартістю 6100 грн, кольоровий принтер «Кенон», вартістю 2200 грн., мікрохвильову піч «Самсунг», вартістю 920 грн., холодильник «Самсунг Новфрост», вартістю 14200 грн, бойлер «Арістон», вартістю 3650 грн, відеомагнітофон «Панасонік», вартістю 1200 грн, пральну машину «Занусі», вартістю 3850 грн, ДВД програвач «5.1 ББК», вартістю 820 грн, кольоровий телевізор «Самсунг», вартістю 1830 грн, кольоровий телевізор «Самсунг 32 ЛСД», вартістю 3580 грн.

Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтва про одруження від 30.08.2003 р., свідоцтва про народження ОСОБА_10, рішення Волочиського районного суду від 12.11.2015 р., товарними чеками та накладними (а.с. 5, 6, 141-154, 170), показами свідка ОСОБА_9

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що під час розгляду справи ОСОБА_4 довів наявність лише такого спільного майна подружжя як пилосос «Зелмер», духова шафа «Гореньє», музична система «Ліготекс 5.1», кольоровий принтер «Кенон», мікрохвильова піч «Самсунг», холодильник «Самсунг Новфрост», бойлер «Арістон», відеомагнітофон «Панасонік», пральна машина «Занусі», ДВД програвач «5.1 ББК», кольоровий телевізор «Самсунг», кольоровий телевізор «Самсунг 32 ЛСД», суд обґрунтовано провів розподіл саме цього майна.

Норми матеріального права застосовані судом правильно, порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом не допущено. Тому наявні підстави для відхилення апеляційної скарги на підставі ст. 308 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що судом безпідставно взято до уваги заяву представника відповідача про належність спірного майна батькові відповідача ОСОБА_8, який не був допитаний в якості свідка, на законність рішення суду не впливають.

Як видно з журналу судового засідання від 21.07.2016 р. (а.с.123) клопотання про допит свідка ОСОБА_8 - батька ОСОБА_7 було знято представником позивача ОСОБА_4 При цьому, суд не встановив, що все майно, на яке вказував позивач, є в наявності і належало сторонам по справі. Тому, суд провів розподіл лише того майна, наявність якого підтверджується письмовими доказами, і визнав його спільним майном подружжя.

Не можна визнати обґрунтованими і доводи про те, що суд не визнав явку в суд відповідача ОСОБА_7 обов'язковою.

Як видно з матеріалів справи, представництво інтересів ОСОБА_7 в суді здійснював ОСОБА_6 на підставі довіреності від 30.09.2015 р. (а.с.23). Оскільки сторона вправі вести свої справи в суді не тільки особисто, але й через представника, така обставина на законність рішення суду не впливає.

Що стосується доводів про розподіл гаражів, то судом правильно встановлено, що існує рішення виконкому Волочиської міської ради про надання дозволу ОСОБА_7 на тимчасове встановлення без фундаментного металевого гаража, який не є капітальним будівництвом (а.с.81), а тому не може бути окремим об'єктом майна подружжя. Що ж стосується придбаних для спорудження металевого гаража матеріалів, то ці матеріали, не були окремим предметом позовних вимог щодо спільного майна подружжя.

Не можна погодитися і з доводами про те, що без надання доказів про придбання батьком відповідачки спірного майна, суд не вправі був не визнавати дане майно спільною сумісною власністю подружжя.

ОСОБА_8 не був, і не міг бути стороною у справі про поділ спільного майна подружжя, і не зобов'язаний був подавати докази про придбання ним будь-якого майна. Навпаки, докази про наявність майна, його придбання мали подавати сторони по справі.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 скасувати, виключивши із мотивувальної частини рішення висновки суду про доведеність факту придбання частини спірного майна сторонами, як подружжям, під час шлюбу.

Проте з такими доводами погодитися не можна, оскільки суд на підставі письмових доказів (а.с. 143-154), показань свідка ОСОБА_9, які суд не мав підстав не брати до уваги, правильно встановив, що під час перебування у шлюбі сторонами було придбано холодильник «Самсунг Новфрост», вартістю 14200 грн, пилосос «Зелмер», вартістю 1980 грн, духова шафа «Гореньє», вартістю 4220 грн, музична система «Ліготекс 5.1», вартістю 6100 грн, кольоровий принтер «Кенон», вартістю 2200 грн, мікрохвильова піч «Самсунг», вартістю 920 грн, бойлер «Арістон», вартістю 3650 грн, відеомагнітофон «Панасонік», вартістю 1200 грн, пральна машина «Занусі», вартістю 3850 грн, кольоровий телевізор «Самсунг 32 ЛСД», вартістю 3580 грн, ДВД програвач «5.1 ББК», вартістю 820 грн та кольоровий телевізора «Самсунг», вартістю 1830 грн.

Розподіл спірного майна, відступ від рівності часток, суд провів з урахуванням позиції позивача ОСОБА_4, який просив виділити йому лише холодильник, а інше майно залишити відповідачу (для дитини), що не суперечить вимогам закону.

Також, колегія суддів враховує, що під час розгляду справи в апеляційній інстанції наявність частини майна, яке суд визнав спільним майном подружжя, підтверджено адресованою апеляційному суду письмовою заявою ОСОБА_7 від 31.01.2017 р.

Інші підстави в межах доводів апеляційних скарг для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Волочиського районного суду від 28 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Суддя Суддя

підпис підпис підпис

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду М.М. Пастощук

==============================================================================

Головуючий у І інстанції - Чорний С.Б.

Доповідач - Пастощук М.М. Категорія № 5