Справа № 456/2991/16-ц
Провадження № 2-о/456/9/2017
РІШЕННЯ

іменем України

27 січня 2017 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Гулкевича О. В.

при секретарі Кулешник С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту окремого проживання,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту окремого проживання його та ОСОБА_2 при фактичному припиненні шлюбу, шлюбних відносин та не ведення спільного господарства з 20.12.2002р. до 07.08.2003р.

В обґрунтування заявлених вимог покликався на те, що 09.09.1989 між ним та ОСОБА_2 зареєстрований шлюб. Дітей від шлюбу не мають. В 2002р. він звернувся до суду з позовом про розірвання такого, оскільки ОСОБА_2 в 2000р. покинула сімю та виїхала за кордон. Згідно діючого на той час КпШС України шлюб вважався припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах РАГС, тому реєстрація розірвання шлюбу проводилась на підставі рішення суду після предявлення квитанції про сплату визначеної судом суми за проведення такої реєстрації.

Реєстрацію розірвання шлюбу заявника з ОСОБА_2 здійснено 07.08.2003р., актовий запис №92.

Після ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу, але до реєстрації розірвання шлюбу в органах РАГС, а саме - 27.06.2003р. ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_1. Оскільки квартира придбана ним до моменту реєстрації розірвання шлюбу в органі РАГС, відповідно до чинного на той час КпШС України, така квартира вважалася спільною сумісною власністю подружжя.

Рішенням суду про розірвання шлюбу від 20.12.2002р. в справі №2-1183/2002 встановлено, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 не підтримували подружніх стосунків та не вели спільного господарства протягом 2 років, що передували розгляду справи в суді. ОСОБА_2 на той час перебувала за кордоном, за своїм місцем реєстрації в с. Дуліби Стрийського району не проживала, на розгляд справи не зявлялась.

Відтак, є всі підстави вважати, що зазначену квартиру він придбав за особисті кошти під час окремого проживання з ОСОБА_2, оскільки не вів з останньою спільного господарства, та після ухвалення судом рішення про розірвання шлюбу.

Встановлення зазначеного факту має для нього юридичне значення, оскільки він має намір відчужити дану квартири.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 заяву підтримала, покликаючись на викладені в ній обставини.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявилась, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи шляхом публікації оголошення про виклик в газеті «Високий замок» №6 (5555) 17.01.2017р. в судове засідання не зявилась, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала, тому суд вирішив справу на підставі наявних у ній даних чи доказів згідно ч.4 ст.169 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Рішенням Стрийського районного суду Львівської області від 20.12.2002р., яким розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 встановлено, що сторони припинили подружні стосунки і близько двох років не проживають разом.

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, факт припинення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 подружніх стосунки і спільного проживання на протязі близько двох років до ухвалення 20.12.2002р. судом рішення про розірвання між ними шлюбу встановлений даним рішення та доказуванню не підлягає.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-СГ №098587 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 07.08.2003р., актовий запис №92.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 27.06.2003р., що зареєстрований згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 09.08.2003р. за №1555846, ОСОБА_1 придбав квартиру АДРЕСА_2.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 будучи допитаними в судовому засіданні, пояснили, що з 2000р. та на час придбання заявником квартири в 2003р. і реєстрації розірвання шлюбу заявник з ОСОБА_2 разом не проживали, не підтримували подружніх відносин та не вели спільного господарства.

Встановлення юридичного факту необхідно заявнику для подальшого відчуження нерухомого майна, що придбане після прийняттю судом рішення про розірвання шлюбу до оформлення розірвання шлюбу в органах РАГС.

Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 фактично припинили шлюб та шлюбні відносини і не вели спільного господарства з часу прийняття судом рішення про розірвання між ними шлюбу 20.12.2002р. та до реєстрації в органах РАГС розірвання шлюбу 07.08.2003р.

Керуючись ст.ст.10,60,212-215,218,256-259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

заяву задоволити. Встановити факт окремого (роздільного) проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 при фактичному припиненні шлюбу та шлюбних відносин і не ведення спільного господарства з двадцятого грудня дві тисячі другого року до сьомого серпня дві тисячі третього року.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Стрийський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий-суддя ОСОБА_6