Справа № 653/211/17
Провадження № 2/653/427/17
"30" березня 2017 р. Генічеський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого судді Венглєвської Н.Б.
секретаря Мустафаєва Ф.А.
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції з залі суду в м. Генічеськ справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЦ Фабрика» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
Свої вимоги мотивує тим, що між сторонами 16 вересня 2013 року було укладено договір оренди частини приміщення (далі договір), за умовами якого (п.1.1) позивач передає, а відповідач приймає у тимчасове платне користування відповідно до умов договору частину приміщення площею 6 кв.м, розміщенні у Торговельно-розважальному центрі з офісними приміщеннями за адресою: м. Херсон, вул. Залаегерсег, 18.
Відповідно до п. 4.1. Договору, об'єкт оренди передається орендареві на підставі Акту прийому-передачі в орендне користування, в якому вказується опис технічного стану, розмір площі, місце розташування об'єкту оренди.
Відповідно до п. 5.4 договору, відповідач зобов'язаний вносити плату за користування об'єктом оренди в розмірах, в порядку і в строки, визначені цим договором. Пунктом 10.2 договору відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату щомісячно не пізніше 25-го числа місяця що передує місяцю за який здійснюється розрахунок. Оплата здійснюється на підставі рахунків, виставлених позивачем. Пунктом 10.3 умов договору, відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату не пізніше строку, зазначеного в даному Договорі, незалежно від факту одержання ним рахунків від позивача. При неотриманні відповідачем рахунків на оплату, орендар зобовязаний звернутися з метою його одержання до орендодавця.
Крім того умовами договору, зокрема п. 10.6 сторонами було погоджено компенсація відповідачем комунальних та експлуатаційних витрат позивачу протягом усього строку оренди.
Розділом 6 договору оренди сторонами також було погоджено відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобовязань по договору. Так умовами договору п.17.2, 17.2.1 сторони погодили, що в разі несвоєчасної сплати орендної плати або оплати компенсації комунальних та експлуатаційних витрат, орендар зобовязувався сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочених платежів за кожен день прострочення. А якщо період прострочення перевищує 30 календарних днів, то орендар також зобовязаний сплатити штраф у розмірі 30 % від простроченої суми грошового зобовязання.
У звязку з порушенням зобовязань за договором оренди від 16.09.2013 року та відмовою відповідача у добровільному порядку від його виконання, позивач звернувся до суду.
В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 вимоги викладені у позові підтримала повністю та наполягала на його задоволенні. Додатково суду пояснила, що 16.09.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Фабрика" та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір оренди на умовах зазначених в ньому, який було припинено у травні 2016 року. У звязку з неналежним виконанням умов договору утворилася вказана у позовній заяві заборгованість, яка складається із заборгованості по орендній платі, витрат на комунальне та експлуатаційне утримання. На письмову вимогу щодо добровільного вирішення спору, відповідач надав заяву якою фактично визнав свої зобовязання перед позивачем, однак суму заборгованості не сплатив. Також представник позивача вказує, що у звязку з припиненням діяльності як фізичної особи-підприємця з грудня 2016 року, позов подано до місцевого суду за місцем реєстрації відповідача. Просила суд позов задовольнити та стягнути заборгованість у вказаному розмірі.
Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини неявки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Судом встановлено, що 16 вересня 2013 року було укладено договір оренди частини приміщення, за умовами якого позивач передає, а відповідач приймає у тимчасове платне користування відповідно до умов договору частину приміщення площею 6 кв.м, розміщенні у Торговельно-розважальному центрі з офісними приміщеннями за адресою: м. Херсон, вул. Залаегерсег, 18. Відповідно до п. 4.1. Договору, об'єкт оренди передається орендареві на підставі Акту прийому-передачі в орендне користування, в якому вказується опис технічного стану, розмір площі, місце розташування об'єкту оренди. Як вбачається з матеріалів справи, акт прийому-передачі в орендне користування підписаний сторонами 18.09.2013 р.
Відповідно до п. 5.4 договору, відповідач зобов'язаний вносити плату за користування об'єктом оренди в розмірах, в порядку і в строки, визначені цим договором. Пунктом 10.2 договору відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату щомісячно не пізніше 25-го числа місяця що передує місяцю за який здійснюється розрахунок. Оплата здійснюється на підставі рахунків, виставлених позивачем. Пунктом 10.3 умов договору, відповідач зобов'язався сплачувати орендну плату не пізніше строку, зазначеного в даному Договорі, незалежно від факту одержання ним рахунків від позивача. При неотриманні відповідачем рахунків на оплату, орендар зобовязаний звернутися з метою його одержання до орендодавця.
Крім того умовами договору, зокрема п. 10.6 сторонами було погоджено компенсація відповідачем комунальних та експлуатаційних витрат позивачу протягом усього строку оренди.
Розділом 6 договору оренди сторонами також було погоджено відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобовязань по договору. Так п.17.2, 17.2.1 договору сторони погодили, що в разі несвоєчасної сплати орендної плати або оплати компенсації комунальних та експлуатаційних витрат, орендар зобовязувався сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочених платежів за кожен день прострочення. А якщо період прострочення перевищує 30 календарних днів, то орендар також зобовязаний сплатити штраф у розмірі 30 % від простроченої суми грошового зобовязання.
Згідно з п.10.6.4 договору орендар зобовязаний компенсувати орендодавцю експлуатаційні витрати за кожен кВ. метр обєкту оренди, що за погодженням сторін становить 27.09 грн., та який в разі зміни курсу долара підлягає індексації.
Відповідно до п. 10.6.5 договору, відповідач також компенсує позивачу фактичні витрати позивача на оплату комунальних послуг (по електропостачанню, газопостачанню, водопостачанню) місць загального користування, що обчислюється як різниця між показниками лічильника, встановленого у ТРЦ, і сумарними показниками лічильників інших орендарів, розміщених в орендованих приміщеннях ТРЦ. Різниця сплачується пропорційно площі об'єкта до площі приміщень ТРЦ, що здаються в оренду іншим орендарям.
Згідно з п. 10.6.7 договору, оплату спожитих на об'єкті оренди комунальних послуг відповідач сплачує позивачу щомісячно на підставі рахунків позивача в строк до 15 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були спожиті такі комунальні послуги. Орендодавець надає відповідний рахунок в строк до 5 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були спожиті такі комунальні послуги.
Судом встановлено, що станом на 10.01.2017 р. відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань за договором, у зв'язку з чим, заборгованість із компенсації витрат на комунальні послуги місць загального користування ТРЦ та комунальних послуг спожитих на об'єкті оренди, як наслідок за період березень 2014 року по квітень 2016 року становить 4865 грн. 90 коп. Станом на 13.01.2017 р. заборгованість відповідача зі сплати компенсації експлуатаційних витрат за період жовтень 2014 року по квітень 2016 року становить 9421 грн. 27 коп.
Згідно ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором
Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається, а тому несплата відповідачем заборгованості є порушенням господарських зобов'язань за вказаним договором.
У відповідності до п.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно з п. 17.2 Договору, за невиконання зобов'язань за даною угодою сторони несуть відповідальність, передбачену нормами чинного законодавства і цим Договором.
Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Суд погоджується з доводами позивача, щодо звернення до суду за місцем реєстрації позивача, оскільки відповідно до ст. 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" фізична особа позбавляється статусу підприємця, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. З наданих позивачем доказів, вбачається, що згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відповідач припинив свою діяльність 28 грудня 2016 року
Відповідно до положень ст.ст. 60, 61 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Позивачем на підставі ст.60 ЦПК України України документально було доведено ті обставини, на які він посилався в позовній заяві як на підставу своїх позовних вимог.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЦ Фабрика» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 588 грн. 35 коп.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.15, 16, 526, 527, 530, 550, 551, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 10, 57, 58, 60, 61, 88, 208-209, 212-215, Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЦ Фабрика» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1(ОСОБА_3), 20 А кв.6 ід. номер 301000117 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТРЦ Фабрика», розташованого в м. Херсон вул.. Залаегерсег, 18 код 37541696 судові витрати в розмірі 1600/одна тисяча шістсот/ гривень.
На рішення суду протягом 10 днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Генічеський районний суд.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Н.Б. Венглєвська