Дата документу 16.02.2017
Справа № 320/8427/16-ц
Провадження № 2/320/859/17-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 лютого 2017 року м. Мелітополь
Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:
головуючого судді Бахаєва І.М.
при секретарі: Фурсовій Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Мелітополі цивільну справу позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 59 у будинку № 83 по проспекту Богдана Хмельницького у місті Мелітополі Запорізької області.
Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона, на підставі нотаріально засвідченого договору купівлі-продажу від 09.12.2016 року, набула право власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Однак, під час оформлення права власності на зазначену квартиру, було встановлено, на підставі довідки відділу державної реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської ради, що в квартирі за вказаною адресою зареєстроване місце проживання відповідача по справі, громадянина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Як власниця квартири, вона одразу встановила, що у ній ніхто фактично не проживає, а згодом ОСББ «Південь» їй було видано довідку про те, що ОСОБА_2 в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, хоча й зареєстрований проте фактично не проживає та ніколи не проживав. Відповідач по справі, ОСОБА_2 їй взагалі не відомий. На теперішній час, наявність відомостей щодо реєстрації зазначеної особи в квартирі, належній їй на праві власності, є неприпустимим. Зазначений факт унеможливлює процедуру оформлення необхідних їй житлових субсидій та пільг. Через реєстрацію відповідача у належній їй квартирі вона обмежена у реалізації в повній мірі свого права власності. Весь цей час позивачка самостійно сплачує комунальні послуги та несе витрати по утриманню житлової квартири. Цей факт, призводить до порушення прав позивачці, як власника даної квартири.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, але на адресу суду, але від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутністю, підтримує позовні вимоги викладені у позові, та наполягає на їх задоволенні. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час і дату судового засідання був повідомлений належним чином, рекомендованими листами, заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутністю від нього не надходило.
Через неявку відповідача у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення.
У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об'єктивному та всебічному з'ясування обставин справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що ОСОБА_1, на підставі нотаріально засвідченого договору купівлі-продажу від 09.12.2016 року, належить право власності на квартиру яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, про що свідчить копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію право власності, та копія договору купівлі продажу квартири, (а.с.7, 8-9).
Відповідно до довідки, виданої головою ОСББ «Південь», ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в квартирі за адресою: АДРЕСА_1, проте фактично не проживає та ніколи не проживав, (а.с.6).
На теперішній час, місце знаходження відповідача невідомо, відповідач з житлової квартири добровільно так і не виписався.
Реєстрація відповідача в житловій квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, приводить до порушення прав позивачці, комунальні послуги за проживання в квартирі нараховуються на усіх осіб, які зареєстровані в квартирі, і вони повинні сплачувати їх за свій рахунок.
Відповідно до вимог ст. 383 ЦК України, власник квартири, має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.
Згідно із ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Той факт, що відповідач ніколи не проживав та не проживає за вказаною вище адресою підтверджується головою ОСББ «Південь».
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Таким чином, відповідач по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживав та не проживає за місцем реєстрації вже понад тривалого часу без поважних причин, плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги не сплачує.
Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, при відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення
Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином, у ході судового розгляду встановлено, що відповідачка по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 прописаний, але не проживає в житловій квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.
На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 71, 72, 105 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 15, 57, 59, 107, 208, 224-228 ЦПК України,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ