Провадження №22-ц/784/1144/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 477/457/17 Головуючий І інстанції Семенова Л.М.
Провадження № 22-ц/784/1144/17 Доповідач Темнікова В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області в складі :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Крамаренко Т.В., Кушнірової Т.Б.,

за участю секретаря Андрієнко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 квітня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про надання дозволу на тимчасовий виїзд до тимчасово окупованої території, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з даним позовом, в якому посилались на те, що рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 06.04.2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про усунення перешкод у вільному спілкуванні з онуком, який проживає окремо, визначення способів у спілкуванні з ним та його вихованні задоволені частково. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 14.05.2015 року зазначене рішення було змінено. Суд вирішив визначити право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на безперешкодне спілкування з онуком ОСОБА_2 Дем'яном у літній період (з 1 червня по 31 серпня) щорічно не менше одного місяця за місцем, обраним позивачами. Також позивачі зазначили, що на виконання судового рішення вони обрали для спілкування у літній період з онуком тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим, оскільки у м. Євпаторія мають на праві власності житлову нерухомість з усіма зручностями. Внук, який раніш неодноразово відпочивав у цьому будинку у м. Єпаторія, теж має бажання відвідати у літній період Крим. Проте, відповідачка перешкоджає цьому. Неодноразові звернення до відповідачки (щодо реалізації визначеного судом вищенаведеного права) позитивного результату не дали. Відповідачка ігнорує судове рішення, ухиляється от виконання покладеного на неї обов'язку, який кореспондує визначеному судовим рішенням їхньому праву на літній відпочинок спільно з онуком. А саме ухиляється від оформлення Дем'яну паспорта громадянина України для виїзду за кордон та надання нотаріально посвідченої згоди на його виїзд до тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим. Тому позивачі просили суд надати дозвіл ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 на виїзд з України до тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим у літній період з 1 липня по 31 серпня 2017 року без згоди та супроводу його матері ОСОБА_3, у супроводі ОСОБА_1 та/або ОСОБА_2.

04 квітня 2017 року ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області провадження по зазначеній справі зупинено до розгляду та набрання законної сили судовим рішенням (ухвалою) по цивільній справі № 477/1117/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, яка знаходиться на розгляді у Жовтневому районному суді Миколаївської області.

Не погодившись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість та прийняття з порушенням норм процесуального права.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, надала пояснення, аналогічні відомостям, викладеним в ній, та просила її задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 просив задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1

Відповідачка ОСОБА_3 та представник Вітовської райдержадміністрації, як представник органу опіки і піклування, не визнали доводи апеляційної скарги, просили її відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом було встановлено, що в провадженні Жовтневого районного суду Миколаївської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 сина позивачів у даній справі, про визначення місця проживання їх неповнолітнього сина разом із нею. Ухвалою судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13.07.2016 року задоволено клопотання ОСОБА_3 про забезпечення позову, та заборонено ОСОБА_7 вивозити дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України. Зі змісту ухвали вбачається, що неповнолітній Демян проживає на даний час із батьком ОСОБА_7, а ОСОБА_3 передбачає можливість вивезення дитини за межі України, в тому числі і на територію тимчасово окупованої АР Крим, що може утруднити виконання можливого позитивного винесеного рішення в справі на її користь.

Проаналізувавши зазначені обставини по справі, а саме те, що на даний час існує спір щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини, дитина проживає із батьком, та відповідачка ОСОБА_3 на даний час позбавлена можливості контролю захисту прав та інтересів її малолітнього сина, суд першої інстанції вважав, що клопотання відповідачки ОСОБА_3 про зупинення провадження по справі підлягає задоволенню, оскільки до вирішення зазначеної цивільної справи про визначення місця проживання дитини та перевірки викладених у вказаному позові підстав, неможливо розглянути цивільну справу про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди матері, яка на даний час позбавлена можливості контролю захисту прав та інтересів її сина. Також суд виходив з того, що в ході розгляду справи про визначення місця проживання дитини, судом прийнято рішення про забезпечення позову шляхом заборони вивезення дитини за межі України, що також свідчить про необхідність перевірки, викладених у позові ОСОБА_3 підстав та унеможливлює розгляд даної справи.

Крім того, суд вважав, що розгляд справи за даним позовом фактично невілює дію ухвали судді Жовтневого районного суду Миколаївської області про забезпечення позову від 13.07.2016 року.

Однак, проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини по справі, апеляційний суд вважає, що до такого висновку суд дійшов поспішно, виходячи з наступного.

Згідно до п. 4 ч.1 ст. 201 ЦПК України суд дійсно своєю ухвалою зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. Тобто, законодавче закріплення цієї підстави зупинення провадження у спрапві має на меті, насамперед, полегшити доказову діяльність осіб, які беруть участь у справі, в силу так званих преюдиціальних фактів. Преюдиціальні факти це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Згідно ч.1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як убачається з матеріалів даної справи, в провадженні Жовтневого районного суду Миколаївської області дійсно перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Згідно ухвали судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13.07. 2016р. дитина проживає з батьком ОСОБА_7 Тобто, предметом доказування по даній справі є факти, які мають значення для визначення того, з ким із батьків з урахуванням інтересів дитини доцільно визначити місце постійного проживання дитини. Встановлені факти за таким спором в рішенні суду не будуть мати преюдиціального значення для вирішення спору між бабусею та дідусем, які є позивачами по даній справі, та відповідачкою, як мамою дитини, по відношенню до можливості надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини з України на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим без згоди матері, так як визначення місця проживання з батьком чи матерю дитини не впливає на їх право заперечувати проти виїзду дитини з України до тимчасово окупованої території АР Крим незалежно від того, з ким фактично проживає дитина.

Не впливає на вирішення даного питання також ухвала судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 13.07.2016 року, якою заборонено ОСОБА_7, який є батьком дитини, вивозити дитину ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України.

За таких обставин наявність в провадженні Жовтневого районного суду Миколаївської області цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини не перешкоджає розгляду даної справи.

Суд першої інстанції даним обставинам не дав належної правової оцінки і помилково дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання відповідачки ОСОБА_3 про зупинення провадження по даній справі до розгляду справи за її позовом до ОСОБА_7 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, а тому ухвалу суду про зупинення провадження по справі слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Керуючись ст. 303, 307, 312, 314, 315, 201 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04 квітня 2017 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів після її проголошення в касаційному порядку.

Головуючий

Судді