№ провадження 2/646/366/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.17 року Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді Журавель В.А.

При секретарі Писаренко Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання

В с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 1997 року по 11 липня 2000 року. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. ОСОБА_3 в теперішній час навчається в Харківській державній академії фізичної культури на денній формі навчання, на першому курсі. До настання 16-річного віку відповідач взагалі не цікавився дитиною та не надавав матеріальної допомоги на його утримання. З кінця 2013 року ОСОБА_2 періодично надавав допомогу, але це було нерегулярно та виключно за його бажанням. Матеріальне становище позивачки не дозволяє їй належно утримувати сина, при цьому відповідач є приватним підприємцем, має кілька автомобілів, високий рівень життя, тому може надавати синову матеріальну допомогу. У зв»язку із чим позивачка просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1200 грн. щомісячно на утримання повнолітнього сина.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточнила заявлені позовні вимоги, просила про стягнення аліментів з дня подачі позову до суду до закінчення сином навчання, тобто до 30 червня 2020 року, в іншій частині позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Додатково позвиач пояснила, що з початку 2017 року тимчасово не працює, тому взагалі не може надати синові матеріальну допомогу, хоча він кожного дня потребує коштів, в тому числі для здійснення проїзду до навчального закладу, харчування тощо. Фактично натепер допомогу синові надає мати позивачки, яка знаходиться на пенсії. Натомість відповідач є людино з високим рівнем достатку, тому має можливості допомагати синові, хоча фактично ухиляється від цього протягом багатьох років.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, його представником ОСОБА_4 подано до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, також відповідачем та його представником подано заперечення проти позову, в яких зазначено, що відповідач страждає рядом захворювань, має на утриманні двох дітей та батька-пенсіонера, підприємницької діяльності не веде, отримує пенсію в розмірі 1230 грн., тому не може надати синові матеріальну допомогу на утримання.

Третя особа ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити та пояснив, що фактично все життя знаходиться на утриманні матері, оскільки батько не приймає участі в його житті та не цікавиться ним. Посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що він любить його не відповідають дійсності.

Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 1997 року по 11 липня 2000 року / а. с. 4/.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 / а с. 5/.

Відповідно до довідки Харківської державної академії фізичної культури ОСОБА_3 є студентом першого курсу денного відділення за спеціалізацією менеджмент, строк закінчення навчання в учбовому закладі - 30 червня 2020 року / а. с. 37/.

ОСОБА_3 проживає разом із матір»ю і знаходиться повністю на її утриманні.

У теперішній час відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у його утриманні не приймає.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи, що ОСОБА_3 продовжує навчання, він потребує матеріальної допомоги на утримання.

Відповідач ОСОБА_2 має інших утриманців, має певні захворювання, однак при цьому він є приватним підприємцем, отримує пенсію, тому суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання сина.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд приймає до уваги той факт, що позивач натепер не працює, відповідач має щомісячний дохід, а також враховуючи розмір прожиткового мінімуму на повнолітню працездатну особу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 800 грн., що фактично складає половину прожиткового мінімуму, починаючи з 15 вересня 2016 року, тобто з дня подачі заяви до суду, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2020 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 199-200 СК України суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з 15 вересня 2016 року до закінчення ОСОБА_3 навчання, тобто до 30 червня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 640 грн.

Допустити негайне виконання рішення щодо стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя В.А.Журавель