АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1249/17 Головуючий 1 ін. ОСОБА_1 Справа № 625/6274/16-ц
Категорія: сімейні Доповідач - Котелевець А.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Гуцал Л.В., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню непрацездатну дитину за апеляційною скаргою ОСОБА_4 представника ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 листопада 2016 року,

у с т а н о в и л а:

В серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулась у суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню непрацездатну дитину.

На обґрунтування позивач вказала, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 01 липня 1998 року Харківським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області за актовим записом № 305.

За час проживання однією сімєю у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Син є інвалідом другої групи з дитинства та не працює. Згідно з Консультативними висновками спеціалістів, виданих Структурним підрозділом КЗОЗ Мерефьянської ЦРЛ смт. Покотилівка 08 серпня 2016 року та 25 серпня 2016 року, має спадкове порушення обміну амінокислот (гомоцистинурія) з ураженням НС олігофренія в ступені дебільності зі значним поведінчеським порушенням лікворно-гіпертензіонним синдромом, стерта дизартрія. У звязку з цим дитина потребує медикаментозного лікування.

Посилаючись підстави, передбачені статтями 180, 198, 200 СК України, ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти в розмірі 1 500 грн. 00 коп. щомісячно з дня предявлення позову.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що доказів на підтвердження непрацездатності дитини не надано.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 листопада 2016 року, уточненим ухвалою цього ж суду від 19 грудня 2016 року, позов задоволено частково.

З ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти довічно, починаючи з 22 серпня 2016 року, в розмірі 500 грн. 00 коп., а на користь держави - судовий збір у розмірі 275 грн. 60 коп.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 представник відповідача, посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Зокрема зазначає, що судом не застосована до спірних правовідносин правова позиція Верховного Суду України у справі № 6-3066цс15; на утриманні ОСОБА_3 знаходиться його дружина, яка не працює та перенесла декілька тяжких операцій, престарілі батьки та неповнолітня дитина; відповідач не веде ніякої господарської діяльності як фізична особа-підприємець; після припинення слати аліментів у звязку з досягненням сином повноліття, на протязі пяти років позову не було предявлено до відповідача.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (стаття 200 СК України).

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобовязання на утримання повнолітньої дитини можуть бути призначені за наявності юридичних складових сукупності певних умов, а саме: потреба у матеріальній допомозі повнолітніх непрацездатних дочки, сина; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 01 липня 1998 року Харківським районним відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області за актовим записом № 305.

За час проживання однією сімєю у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

Син є інвалідом другої групи з дитинства та не працює. Згідно з Консультативними висновками спеціалістів, виданих Структурним підрозділом КЗОЗ Мерефьянської ЦРЛ смт. Покотилівка 08 серпня 2016 року та 25 серпня 2016 року, має спадкове порушення обміну амінокислот (гомоцистинурія) з ураженням НС олігофренія в ступені дебільності зі значним поведінчеським порушенням лікворно-гіпертензіонним синдромом, стерта дизартрія. У звязку з цим дитина потребує медикаментозного лікування.

Позивач працює у ФОП Морозова з 10 липня 2010 року та отримує заробітну плату в розмірі 1 450 грн. 00 коп.

ОСОБА_5 отримує пенсію в розмірі 1 160 грн. 00 коп. (а. с. 7, 45).

З огляду на це, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 аліментів довічно, починаючи з 22 серпня 2016 року, в розмірі 500 грн. 00 коп.

Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги.

За положеннями частини 2 статті 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з частинами 3, 4 статі 75 СК України непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом 1, П чи Ш групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобовязання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних фактів сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 7 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення.

Таким чином право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

Саме така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 13 квітня 2016 року у справі № 6-3066цс15, яка відповідно до вимог статті 360-7ЦПК України є обовязковою для судів.

Однак предметом даного позову є стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини.

Обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання врегульовано главою 16 СК України.

За правилами статті 201 глави 16 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Отже, дія статті 75 СК України на правовідносини, що виникли між сторонами по даній справі, не розповсюджується.

Крім того, в суді апеляційної інстанції сторони пояснили, що на даний час відповідач перебуває за кордоном на заробітках.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 представника ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Л.В.Гуцал

ОСОБА_6