Єдиний унікальний номер 341/1088/16-ц
Номер провадження 2/341/59/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Юсип І.М.

секретаря Король І.Л.,

з участю представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Галичі справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, ОСОБА_6 сільської ради про визнання недійсними та скасування рішень ОСОБА_6 сільської ради від 11.10.2013 р. та від 20.10.2015 р., визнання недійсним та скасування свідоцтва на право приватної власності на землю на ім'я ОСОБА_3 від 23.11.2015 р.,-

в с т а н о в и в :

31.05.2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_6 сільської ради, і просить постановити рішення, яким визнати недійсним та скасувати рішення ОСОБА_6 сільської ради щодо передачі у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3, що знаходиться по вул. Верхня в с. Залуква, Галицького району та свідоцтва на право приватної власності на дану земельну ділянку, - судові витрати покласти на відповідача.

29.11.2016 р. позивач уточнив позовні вимоги і просив визнати недійсними та скасувати рішення ОСОБА_6 сільської ради від 11 жовтня 2013 р. про погодження межі земельних ділянок між землекористувачами ОСОБА_3 та ОСОБА_1, та від 20.10.2015 р. про затвердження технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ОСОБА_3 що знаходиться по вул. Верхня в урочищі « Бойня» с. Залуква та свідоцтво про право приватної власності на дану земельну ділянку,судові витрати покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримала повністю і суду пояснила, що позивач по справі, ОСОБА_5 проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 і в 1997 році виготовив будівельний паспорт під забудову своєї земельної ділянки. Як видно зі схеми виносу в натурі меж земельної ділянки і розбивки будівель з будівельного паспорта, його земельна ділянка під будівництво має форму прямокутника довжиною 40 м. та шириною 21,55 м. Однак зараз він має намір здійснити приватизацію своєї земельної ділянки, на що була виготовлена технічна документація з усіма необхідними висновками, проте його сусідка ОСОБА_3, яка є відповідачем по справі, відмовляється погоджувати межі земельної ділянки через те, що на її думку два метри з половиною його земельної ділянки повинні належати їй. Через це постійно виникають конфлікти, що підтверджується документально, а саме відповіддю Галицької РДА від 27.06.2011 року та заявою до ОСОБА_6 сільської ради від 21.11.2011 року.

На весні цього року, а саме з листа ОСОБА_6 сільської ради за № 101/02.2-11 від 13.04.2016 року позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 приватизувала свою земельну ділянку надану їй для ведення особистого селянського господарства на що їй було видано свідоцтво про право власності на земельну ділянку, однак з цими обставинами він не погоджується, оскільки свою ділянку він постійно обслуговує. А відповідачка здійснила приватизацію земельної ділянки в порушення ст. 198 Земельного кодексу України, не погодивши з ним межі, що вплинуло на розмір та конфігурацію його та її земельних ділянок а також не погоджуєься з рішеннями сільської ради.Просить задовольнити позов позивача з викладених у позовній заяві підстав.

Представник позивача, ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги позивача повністю та пояснив, що ним були подані адвокатські запити в відділ держгеокадастру в Галицькому районі та в ОСОБА_6 сільську раду з вимогою надати копію технічної документації щодо надання в приватну власність земельної ділянки ОСОБА_3 та копії виданого свідоцтва на право власності на земельну ділянку по вул. Верхня в с. Залуква, однак дані запити залишені без задоволення. При приватизації земельної ділянки відповідачем був порушений розмір меж земельної ділянки позивача, а відтак позивач звернувся до суду за захистом прав громадянина на земельну ділянку шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і визнання недійсним рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування. При отриманні позивачем будівельного паспорта його довжина земельної ділянки з двох сторін становила 40 м. На даний час зі сторони ОСОБА_3 земельна ділянка ОСОБА_5 на 4 м. менша. На даний час позивач виготовляє технічну документацію для приватизації своєї земельної ділянки однак розмір ділянки не відповідає дійсності. Не погоджується з висновком головного архітектора,який виходив на місце, про відсутність порушень однак вони існують. Не погоджується з даними які зазначені у витязі із журналу реєстрації заяв за 2007 р.,які надані представником сільської ради, так як у ньому відмінено обмін земельними ділянками ОСОБА_3 із ОСОБА_7 однак не зазначений розмір цієї ділянки. Просив позов задовольнити повністю, визнавши недійсним та скасувати рішення ОСОБА_6 сільської ради щодо передачі у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3, і свідоцтва на право приватної власності на земельну ділянку.

Відповідач, ОСОБА_3 в судовому засіданні позову ОСОБА_5не визнала та зазначила що вона користується земельною ділянкою для будівництва і обслуговування житлового будинку та земельною ділянкою для ведення особистого селянського господарства з 1993 року на підставі рішення сесії ОСОБА_6 сільської ради, а в дійсності користується земельною ділянкою вже понад 40 років. 12 травня 2009 року комісія в складі сільського голови ОСОБА_6 сільської ради, голови комісії, спеціаліста управління земельних ресурсів в присутності землекористувачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3, свідків встановили, що земельна ділянка в користуванні ОСОБА_5 та її розділяються 26,5м. в рівних частках по ширині, довжина фіксується від забудови ОСОБА_5 житлового будинку в точках, які вказуються на схемі, і цей акт був підписаний комісією і самим позивачем. 26 липня 2012 р. рішенням сесії ОСОБА_6 сільської ради згідно її заяви їй було надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. В акті відновлення меж земельної ділянки в натурі від 11.07.2013 року вказано, що ніяких претензій при встановленні меж земельної ділянки не виявлено. Також згідно акту приймання передачі межових знаків на зберігання від 22.07.2013 року суміжними землевласниками претензій до існуючих меж не заявлено. 3 жовтня 2013 року комісією у складі члена виконавчого комітету ОСОБА_6 сільської ради, депутата сільської ради, спеціаліста районного відділу земельних ресурсів проведено обстеження ділянки і встановлено, що межі земельної ділянки не порушено і запропоновано сільській раді погодити межі земельних ділянок ОСОБА_3 та ОСОБА_1 11.10.2013 року рішенням сесії ОСОБА_6 сільської ради керуючись ст.ст. 26, 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до ст. 103 та п.3 ст. 158 Земельного кодексу України сільському голові надано право погодити акт встановлення меж між землекористувачами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в с. Залуква в урочищі «Біля бойні». Вся технічна документація із землеустрою була надана і погоджена згідно законодавства і жодних порушень щодо її надання немає. А відтак рішення сільської ради та державний акт на право приватної власності на землю видані на її ім'я законно з додержанням, як Земельного кодексу України, так і закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а тому просила в позові відмовити повністю. Окрім того зазначила,що в один час ОСОБА_5 перекрив заїзд на її город і вона змушена була обмінятися земельною ділянкою з сусідом ОСОБА_7Копія висновку видана ОСОБА_5 про розмір його земельних ділянок не відповідає дійсності,такого висновку ОСОБА_8,як головний архітектор не видавав. ОСОБА_5 неодноразово зобовязувалось забрати бетонні плити,які згідно її свідоцтва про власність знаходяться на її земельній ділянці.

Представник відповідача ОСОБА_6 сільської ради, ОСОБА_4 в судовому засіданні позову не визнав та зазначив,що протягом тривалого часу між сторонами існує спір щодо межі між їхніми земельними ділянками. Неодноразово на місце виходила земельна комісія. Межі земельних ділянок відповідають обміру земельних ділянок які зазначені в акті від 12.05.2009 р.,який підписаний членами комісії,землекористувачами, в тому числі і ОСОБА_5 Межі земельної ділянки ОСОБА_3 погоджені та затверджені сесією сільської ради на підставі акту земельної комісії від 03 жовтня 2013 р. Вважає рішення сесії сільської ради були прийняті законно. Так як між сторонами погоджені межі то ОСОБА_3 виданий державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1545 га, а відтак в позові позивачу слід відмовити, як необґрунтованому і незаконному.

Свідок ОСОБА_9 суду показала,що її батько ОСОБА_7 користувався земельною ділянкою приблизно 12 сотих яку обробляв. Дана земельна ділянка межує із ділянкою ОСОБА_5 У 2004 р. обмінявся даною ділянкою з ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_10,бувший голова ОСОБА_6 сільської ради,суду показав, що між сторонами по справі конфлікт щодо межі між їхніми земельними ділянками виник десь у 2000 р. ОСОБА_5 виділено під забудову 8 сотих земельної ділянки. У 2009 р. комісія склала акт яким зафіксувала фактичне користування земельними ділянками,тобто межі та розмір цих ділянок. Він був присутнім при погодженні між сторонами межі,будь-яких заперечень у сторін не було. Даний факт своїми підписами як позивач так і відповідач засвідчили особисто. Обмін земельними ділянками між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 відбувся у 2007 р.

Свідок ОСОБА_11 ствердив, що ОСОБА_3 скаржилася на нього за те,що він склав схему забудови відповідно до якої заходить на її земельну ділянку,однак така земельна ділянка була виділена. Межі між сторонами погоджені в перспективі забудови. Вважає,що технічно має бути довжина земельних ділянок сторін 40 м. однак на той час ніхто з них немав по 40 м. і обміну земельними ділянками між ОСОБА_7 та ОСОБА_3ще не було.

Свідок ОСОБА_8 ствердив,що працює головним архітектором з 2011 р. Документи на забудову ОСОБА_5 виготовлялися у 1997р. відповідно до якого йому було виділено під будівництво 8 сотих землі. Він особисто по скарзі ОСОБА_3 виходив на місце. Виснокок про розміри земельних ділянок ОСОБА_5 ним не надавалися.

Суд,вислухавши доводи представників позивача, заперечення відповідача ОСОБА_3,та представника ОСОБА_6 сільської ради, свідків, вивчивши матеріали справи прийшов до висновку про відмову у позові ОСОБА_12

Нормами ст. 3 ЦПК України встановлено,що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи,які беруть участь у справі,мають рівні права щодо подання доказів,їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень. Докази подаються сторонами,які беруть участь у справі

Матеріалами справи встановлено, що спір між сторонами виник щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості між землекористувачами, які є сторонами по справі.

Відповідно до ст.158 ЗК України органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів вирішуються земельні спори щодо меж земельних ділянок.

Згідно копії акту виносу в натуру меж земельної ділянки і розбивки будівель від 20 березня 1997 р. видно,що на підставі рішення виконкому ОСОБА_6 сільської ради б/н від 31 січня 1997 р. встановлені в натурі межі земельної ділянки виділеної ОСОБА_5 для будівництва індивідуального жилого будинку та по господарських споруд площею 0,08 га по вул. Верхня в с. Залуква ( а.с.7).

З ату від 12.05.09р. видно,що комісією в присутності землекористувачів ОСОБА_5 та ОСОБА_3 а також свідків встановлені межі між землекористувачами. ( а.с.38).

Копією акту відновлення меж земельної ділянки в натурі від 11 липня 2013 р. проведено передачу межових знаків та відновлення в натурі меж земельної ділянки ОСОБА_3,що розташована в с. Залуква,урочище « Біля бойні». Будь-яких претензій при встановлені меж земельної ділянки не виявлено про що свідчать підписи як відповідача ОСОБА_3 так і позивача ОСОБА_5 ( а.с.48).

Відповідно до копії акту від 03.10.2013 р. про обстеження земельних ділянок та встановлення межі загальна площа земельної ділянки ОСОБА_3 складає 0,1545 га. Про те,що ОСОБА_3 користується земельною ділянкою в урочищі « Біля бойні» площею 0,1545 га підтверджується довідкою ОСОБА_6 сільської ради за №666 від 22.07.2013 р. ( а.с. 46,52).

Рішенням двадцятої сесії ОСОБА_6 сільської ради від 11 жовтня 2013 р. затверджено акт комісії щодо обстеження земельних ділянок щодо встановлення межі від 03.10.2013р. та погоджено межі між землекористувачами ОСОБА_3 та ОСОБА_5 ( а.с.47).

Рішенням тридцять другої сесії ОСОБА_6 сільської ради шостого скликання від 20 жовтня 2015 року затверджено ОСОБА_3 технічну документацію із землеустрою та передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку в с. Залуква,урочище « Біля бойні» площею 0,1530 га. ( а.с.66).

Відповідно до ч.1ст.126 ЗК України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.11.2015 відповідач ОСОБА_3 є власником земельної ділянки розміром 0,153 га.( а.с.54).

Таким чином, суд не встановив факт порушення прав позивача, які підлягають захисту в судовому порядку в обраний нею спосіб, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі наведеного, ст.ст. 12, 22, 103, 116, 118, 158 Земельного кодексу України, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 209, 212-215, 218,223 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

В позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано-Франківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:ОСОБА_13