Справа № 196/122/17
№ провадження 2/196/145/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року смт.Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Гудим О.М.

при секретарі - Шевченко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Царичанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на час навчання,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про стягнення аліментів на час навчання.

На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач по справі є його батьком. Батько до його повноліття (08 лютого 2017 року) виплачував на користь його матері аліменти на його утримання.

З 01 вересня 2016 року він навчається у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності, термін навчання - червень 2020 року.

Крім нього, у його матері ОСОБА_3 на утриманні перебувають ще двоє його неповнолітніх братів - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

На даний час йому недостатньо коштів на проживання за місцем навчання, а також на проїзд до місця навчання та додому. Крім цього, потрібно купувати одяг, харчування, у зв'язку з чим він потребує матеріальної допомоги.

Батько добровільно матеріальної допомоги не надає та більше нікому аліменти не сплачує.

Враховуючи вищевикладене та посилаючись на вимоги ст.ст.180, 182, 183, 191, 198-200 СК, прохає суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на працездатну особу, починаючи з дати пред'явлення позову до суду та до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення 23 років.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що навчається у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності на денній формі навчання та проживає за місцем навчання. Значну частину коштів витрачає на проїзд додому, одяг, а також на харчування. У його матері на утриманні ще перебуває двоє його неповнолітніх братів, а тому на даний час він потребує матеріальної допомоги.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечує сплачувати аліменти на користь позивача в розмірі 1/6 частки від усіх його доходів, так як сплачував до досягнення ОСОБА_1 повноліття. Оскільки він має ще на утриманні неповнолітнього сина, паїв не має, його дружина отримує заробітну плату на рівні мінімальної, а він отримує заробітну плату в середньому розмірі 3600 грн., в господарстві має двох свиней, а також лише присадибну ділянку, а тому його матеріальний стан не достатній, щоб сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, а саме: стягнення аліментів на користь позивача з відповідача в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів останнього, пояснивши наступне. Вона, крім позивача, на утриманні має ще двох неповнолітніх синів від другого чоловіка, отримує заробітну плату в розмірі 4100 грн., а чоловік - 2500 грн., має домашнє господарство, у її чоловіка є один земельний пай. Коли відповідач сплачував на її користь на утримання сина до повноліття аліменти в розмірі 1/6 частки його доходів, то вона поставилася з розумінням. Проте, на даний час її син ОСОБА_1 дійсно потребує матеріальної допомоги на час навчання.

Суд, заслухавши сторони, третю особу, перевіривши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач по справі - ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1, який згідно довідки Львівського державного університету безпеки життєдіяльності №3/204 від 01.09.2016 року навчається на першому курсі денної форми навчання за освітньо-професійною програмою підготовки бакалавра за напрямом підготовки 261 "Пожежна безпека" за державним замовленням за державним замовленням, термін навчання - червень 2020 року.

Відповідач ОСОБА_2 має на утриманні ще одного неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, за період серпень 2016 року по січень 2017 року за винятком аліментів отримав дохід за місцем роботи в загальній сумі - 37634 грн., його дружина за аналогічний період отримала дохід за місцем роботи в загальній сумі 10625 грн., має земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,18 га та його дружина ОСОБА_7 має земельну ділянку для обслуговування житлового будинку площею 0,12 га.

Мати позивача (третя особа по справі) крім позивача має на утриманні ще двох неповнолітніх синів: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, за період серпень 2016 року по січень 2017 року отримала дохід за місцем роботи на загальну суму 27185,36 грн., її чоловік ОСОБА_8 за період серпень 2016 року по січень 2017 року за місцем роботи отримав дохід в загальній сумі - 29922,09 грн., вона у власності земельної ділянки не має, а в її чоловіка мається земельна ділянка для обслуговування житлового будинку площею 0,10 га та один земельний пай.

Мати допомагає синові матеріально в силу своїх можливостей, але не в змозі повністю самостійно утримувати свого повнолітнього сина, а відповідач по справі фізично здорова, працездатна людина, аліменти більше нікому не сплачує, а отже має змогу надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому синові, який навчається і потребує матеріальної допомоги.

Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3, від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Виходячи з того, що позивач ОСОБА_1 навчається у Львівському державному університеті безпеки життєдіяльності на денному відділенні і у зв'язку з цим не може офіційно працювати та отримувати доходи, а матрі ОСОБА_3, третя особа в даній справі має на утрманні ще двох неповнолітніх синів, крім заробітної плати, якої не вистачає в повному обсязі на надання належної матеріальної допомоги сину, інших доходів не має, а тому, слід вважати, що позивач потребує матеріальної допомоги від відповідача на період навчання.

При цьому, відповідач ОСОБА_2 будь-яких беззаперечних доказів щодо не можливості сплачувати аліменти на утримання сина на період навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів суду не надав.

Отже, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання саме в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, на думку суду, судові витрати повинні бути покладені на відповідача.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 191, 199 СК України ст.ст. 88, 174, 213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3, про стягнення аліментів на час навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів, щомісячно, на його користь, до закінчення строку навчання, але не більше як до досягнення ОСОБА_1 віку 23 років - до 08 лютого 2022 року, починаючи з 09 лютого 2017 року.

Рішення в цій частині допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України 640 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з подачею апеляційної скарги через районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду в повному обсязі виготовлено 14 квітня 2017 року.

Головуюча О.М.ГУДИМ