Справа № 350/1470/16-ц
Номер провадження 2/350/106/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2017 року смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі : головуючої судді Калиній Г.В.

з участю секретаря судового засідання Юречко Т.Б.

позивачка ОСОБА_1 та його представника - адвоката Бурака Б.М.

відповідачки ОСОБА_3, її представника - адвоката Керницького В.М.

представника Служби у справах дітей Рожнятівської РДА Фединяка С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Рожнятівської РДА, про позбавлення батьківських прав

В С Т А Н О В И В :

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким позбавити відповідачку батьківських прав відносно їхньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та пояснив, що з 29 липня 2004 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від спільного подружнього життя у них народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільне сімейне життя у них з відповідачкою не склалося через її негативну поведінку, тому 13 червня 2013 року шлюб між ними розірвано за рішенням суду, неповнолітню дочку залишено проживати з відповідачкою.

Після розлучення вони з відповідачкою деякий час проживали разом. Він продовжував добудовувати дім та мав надію, що відповідачка зміниться та поводитиме себе так, як належить матері та дружині, зокрема перестане зловживати спиртними напоями.

Негативна поведінка відповідачки неодноразово була предметом розгляду в органах поліції.

12 лютого 2015 року спеціалістами служби у справах дітей та районного відділу поліції під час обстеження матеріально-побутових умов проживання їх сім'ї було встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 продовжує зловживати алкоголем, поводиться агресивно, вихованням дитини не займається, та не здійснює за дочкою належного догляду.

На даний час ОСОБА_3 проживає з іншим чоловіком окремо від дитини, не піклується про неї, не дбає про її духовний та фізичний розвиток.

Він самостійно забезпечує для дочки всі необхідні умови для нормального фізичного та духовного розвитку.

З метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, просить вирішити питання про позбавлення відповідачки батьківських прав.

Відповідачка позову не визнала та пояснила, що дійсно перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбу, від якого у них є дочка ОСОБА_4. Крім того у неї є дочка від попереднього шлюбу, якій на даний час виповнилося 18 років.

Перебуваючи у шлюбі, вони проживали у належному їй будинку по АДРЕСА_1.

Після розірвання шлюбу вони з позивачем ще деякий час проживали разом. 26 вересня 2016 року він її побив та вигнав з будинку, тому вона змушена жити окремо. Іншого житла вона не має, тому перейшла жити до іншого чоловіка, який розуміє її, дав їй можливість жити у його домі.

Вважає, що відповідач не є для дитини доброзичливим батьком, його поведінка не сприяє належному вихованню дитини, оскільки вони з донькою перебували у постійному страху через агресивне славлення з його боку. Постійні сварки, часті побої відбувалися у присутності доньки. Тому вона, побоюючись за психоемоційний стан дитини, з метою уникнення подальших душевних хвилювань доньки, звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Після розлучення за рішенням суду донька ОСОБА_4 залишена на проживання з нею.

Однак після розлучення ситуація в сім'ї не змінилась, а тільки погіршилась. Позивач продовжує живати в її будинку, вчиняє сварки, скандалить, погрожує фізичною розправою.

З 26 вересня 2016 року вона не живе у своєму будинку, оскільки позивач викинув її речі на вулицю і не впускає в будинок, вона вимушена проживати у домі чужих людей. Донька ОСОБА_4 залишилась проживати з позивачем тому що вона до чужої людини у чужий дім не може її забрати.

Вона вважала, що позивач зрозуміє, що він не вправі виганяти її з власного будинку і сам збере свої речі та повернеться проживати до своїх батьків, тому не зверталася до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні житлом та виселення позивача з належного їй житлового приміщення. Однак зараз вона зрозуміла, що позивач цього робити не збирається, а навпаки шляхом звернення до суду з позовом про позбавлення її батьківських прав, використовуючи дочку ОСОБА_4, намагається фактично позбавити її житла.

Твердження позивача про те, що вона не цікавиться життям дитини не відповідає дійсності. Вона постійно цікавиться її навчанням, дбає про її фізичний та духовний розвиток, систематично відвідує школу та спілкується з класним керівником класу, в якому навчається її донька.

Також у період з 12 по 23 лютого 2016 року дочка ОСОБА_4 перебувала на стаціонарному лікуванні в дитячому відділі Рожнятівської ЦРЛ з діагнозом: «Гостра респіраторна вірусна інфекція, ускладненої гіпертермічним синдромом». Вона здійснювала догляд за дитиною. Позивача у цей період було зобов'язано пройти рентген-обстеження, в результаті якого у нього виявили підозру на туберкульоз.

Вона любить дитину, хоче і буде з нею спілкуватися, однак не хоче травмувати її психіку та не вертається у будинок, бо це постійно призводить до конфліктів з позивачем.

Зважаючи на такі обставини, просить у задоволенні позову відмовити.

Представник служби у справах дітей Рожнятівської РДА у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив та пояснив, що з 2016 року сім'ю сторін взято на облік служби у справах дітей як таку, що опинилась у складних сімейних обставинах. Розглядаючи питання про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_4, комісія з питань захисту прав дитини Рожнятівської РДА, встановила, що відповідачка проживає окремо від дочки відносно недавно. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов'язки, тому члени комісії дійшли до висновку про необхідність надання ОСОБА_3 часу для того, щоб змінити своє ставлення до виховання дитини.

Допитана у присутності педагога ОСОБА_5 та психолога ОСОБА_6 неповнолітня дочка сторін ОСОБА_4 пояснила, що на даний час проживає з батьком. Її батьки розлучилися і разом не живуть, оскільки мати зловживає алкоголем. Раніше, коли мати проживала з ними, вона часто вживала алкоголь коли батько був на роботі. Вона намагалася відібрати пляшки з алкоголем, коли бачила, що мати п'є, за що остання била її та закривала у ванній кімнаті.

Їй відомо що мати проживає з іншим чоловіком. Підтвердила, що мати приходила на батьківські збори та позакласні заходи, вітала її з Днем народження, зробила подарунок до свята Миколая.

Надалі бажає проживати з батьком, який дбає про неї та забезпечує всім необхідним. Щодо необхідності позбавлення її матері батьківських прав відносно неї має сумніви.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснив, що товаришує з позивачем, часто йому допомагає. Часто бачив відповідачку у стані алкогольного сп'яніння. Позивач утримував сім'ю, заробляв гроші, а відповідачка пила горілку. При цьому вона часто брала гроші на спиртне у позивача. Щодо взаємовідносин відповідачки з дочкою, то одного разу він чув, як дитина просила гроші у батька та при цьому повідомила, що мати грошей їй не дала, а сказала з таким проханням звертатися до батька.

Допитана у судовому засідання як свідок ОСОБА_8 - бабуся відповідачки пояснила, що 26 вересня 2016 року відповідачка прибігла до неї вночі боса та сильно побита. Деякий час вона жила в її будинку, а потім перейшла жити до іншого чоловіка. Їй відомо, що позивач і раніше часто наносив побої відповідачці та ставився до неї зневажливо та агресивно. Вважає, що саме така поведінка позивача призвела до розпаду сім'ї. Вважає, що дитина стала на сторону батька, оскілки він має заробітки та підкупив її увагу. Вона ніколи не бачила відповідачку в нетверезому стані.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні дала показання про те, що знає відповідачку ОСОБА_3 протягом п'яти років. Вони разом працюють, торгують на базарі. Вона часто бачила, як позивач проявляє агресію по відношенню до відповідачки, обзиває її та принижує в присутності сторонніх осіб. Їй відомо, що позивач часто бив відповідачку, а восени - вигнав її з будинку. Вважає, що дочка ОСОБА_4 стала на сторону батька через його залякування.

Аналогічні показання у судовому засідання дала свідок ОСОБА_10 - двоюрідна сестра відповідачки, яка пояснила, що також працює продавцем на базарі і їй відомо, що відповідачка була змушена втекти з власного дому через агресивне ставлення позивача. Доповнила, що відповідачка алкоголем не зловживає.

Вислухавши учасників процесу, свідків та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав.

Позивач та відповідачка перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду Івано - Франківської області від 13 червня 2014 року (а. с. 7), копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 6) та копією актового запису про народження дитини № 24 від 02 листопада 2004 року (а. с. 17).

Відповідачці на праві приватної власності належить житловий будинок по АДРЕСА_1, Рожнятівського району, Івано-Франківської області, що підтверджується копією договору дарування від 16 грудня 2005 року (а. с. 27) та копією витягу з державного реєстру правочинів № 1883713 від 16 грудня 2005 року (а. с. 27).

Відповідачка проживала у власному житловому будинку по АДРЕСА_1, до складу її сім'ї входять дочки ОСОБА_16, 1999 року народження та ОСОБА_4 2004 року народження, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 1646 від 05 грудня 2016 року, виданою Нижньострутинсько сільською радою (а. с. 29) та актом обстеження матеріально-побутових умов від 05 грудня 2016 року (а. с. 30).

Відповідачка на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті рай лікарні не знаходиться, що підтверджується довідкою № 243 від 05 грудня 2016 року виданою поліклінічним відділом Рожнятівської ЦРЛ (а. с. 31).

Протягом 2015-2016 років ОСОБА_3 двічі притягувалася до адміністративної відповідальності: 29 березня 2016 року за ст. 187 ч. 1 КУпАП та 23 березня 2016 року ст. 184 ч. 1 КУпАП, що підтверджується довідкою № 5018/108/01-01/2016 від 24 листопада 2016 року, виданою Рожнятівським відділенням поліції Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області (а. с. 38).

На даний час відповідачка перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_17 та з 26 вересня 2016 року фактично проживає по АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою № 515/02-34 від 29 грудня 2016 року, виданою Нижньострутинською сільською радою (а. с. 50).

Дочка сторін ОСОБА_4 навчається у 6 класі Нижньострутинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів, на даний час проживає з батьком, який відвідує батьківські збори та замається її вихованням, що підтверджується характеристикою дитини з місця навчання (а. с. 49).

Відповідачка цікавиться фізичним та духовним розвитком дитини, та відвідує позакласні заходи у школі, що підтверджується запискою класного керівника підтвердженою директором школи (а. с. 55).

Відповідачка зверталася до районного відділення поліції через неправомірні дії відповідача, у зв'язку з чим останній був попереджений про неприпустимість протиправної поведінки відносно відповідачки у майбутньому, що підтверджується довідкою № 52/21/108/01-0-1-2016 від 07 грудня 2016 року, виданою Рожнятівським відділенням поліції Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області (а. с. 54).

Відповідно до висновку органу опіки і піклування Рожнятівської РДА від (а. с. 48) комісія з питань захисту прав дитини вважає за недоцільне позбавлення відповідачки батьківських прав відносно її неповнолітнього дочки.

За змістом ст. 164 СК України мати або батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічним алкоголіком або наркоманом; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, однак суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до положень ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

У матеріалах справи відсутні об'єктивні та безсумнівні докази винної поведінки відповідачки та її свідомого нехтування своїми батьківськими обов'язками стосовно дочки ОСОБА_4, а отже й відсутні підстави позбавлення її батьківських прав.

Враховуючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, потреби в якому на даний час немає, а також характер взаємовідносин між колишнім подружжям після розірвання шлюбу, що вплинуло і на участь матері у вихованні дитини, а також те, що мати намагається не втрачати контакту з дочкою, спілкується з нею, приймає участь в її вихованні, суд приходить до висновку про відсутність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав.

Разом з тим, відповідно до вимог закону та п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», відповідачку слід попередити про необхідність змінити ставлення до виховання її неповнолітньої дитини, оскільки, її участь у вихованні дочки за минулий період та в даний час є явно недостатньою. На службу в справах дітей Рожнятівської районної державної адміністрації необхідно покласти контроль за виконанням відповідачкою батьківських обов'язків.

Керуючись статтями 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд ,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Рожнятівської РДА, про позбавлення батьківських прав відмовити.

Попередити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительку АДРЕСА_2 про необхідність змінити ставлення до виховання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Покласти на службу у справах дітей Рожнятівської РДА обов"язок по контролю протягом одного року за виконанням ОСОБА_3 батьківських обов'язків щодо її дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Івано - Франківської області через Рожнятівський районний суд протягом десяти днів з часу його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В. Калиній