АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 671/1399/16-ц
Провадження № 22-ц/792/629/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Пєнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар Філіпчук О.С.,

за участю: апелянта ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 07 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа служба у справах дітей Волочиської РДА, про поновлення батьківських прав.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа служба у справах дітей Волочиської РДА, про поновлення батьківських прав. В обґрунтування позову зазначала, що рішенням Волочиського районного суду від 12.05.2015 року за позовом ОСОБА_4 її було позбавлено батьківських прав стосовно дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначала, що підставою для позбавлення її батьківських прав стало ухилення нею від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей, не виявлення турботи щодо них, відсутність піклування про створення належних умов для фізичного і духовного розвитку дітей, відсутність зацікавленості в їх житті та здоров'ї. Звертаючись до суду посилалась на те, що вона радикально змінила своє ставлення до виховання дітей, має бажання приймати участь у житті дітей, піклуватися про їх фізичний та духовний розвиток, зокрема вона постійно відвідує дітей, цікавиться їх життям, відвідує місце навчання, сплачує аліменти, купує для них необхідні речі. Також позивач вказувала, що вона має постійне місце роботи, характеризується по місцю роботи позитивно, алкогольної та наркотичної залежності немає, на обліку у психіатра не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувалася. Крім того, перебуває в іншому шлюбі, має належні житлові умови, а тому просить поновити у батьківських правах щодо дітей.

Заочним рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 07 лютого 2017 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні її позову до ОСОБА_4, третя особа служба у справах дітей Волочиської РДА, про поновлення батьківських прав.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. При цьому, посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом при вивченні висновку органу опіки та піклування не було враховано те, що в даному висновку не зазначено обставин, які б свідчили про неможливість поновлення її батьківських прав. Зазначає, що судом не було надано правової оцінки наданим позивачем доказам, не зясовано думку дитини щодо поновлення батьківських прав позивача.

В судовому засіданні позивач та її представник апеляційну скаргу підтримали.

Представник третьої особи в судовому засіданні просила апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, місце і час слухання справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що заочним рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 12.05.2015 року ОСОБА_7 позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 77).

З 04 грудня 2015 року ОСОБА_7 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 (а.с. 27).

Згідно з довідкою ТОВ «Є-Ельбрус» м. Київ №353 від 26.08.2016 року, позивачка виконує роботи у зазначеному товаристві за договором підряду (а.с. 22).

Згідно з довідкою ТОВ «Альвар» м. Київ №452 від 30.08.2016 року, позивачка виконує роботи у товаристві за договором виконання робіт (надання послуг) цивільно-правового характеру (а.с. 23).

Чоловік позивачки є співвласником квартири №1 по вул. Карпенка у м. Радомишль Житомирської області (а.с. 33).

Відповідно до долученої до справи характеристики, позивач характеризується позитивно. Згідно із наданими документами позивач на «Д» обліку в лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувалась (а.с. 24-26).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка сплачує аліменти, у серпні 2016 року купувала дітям канцелярські товари (а.с. 13-21).

Згідно з висновками органу опіки та піклування Волочиської районної державної адміністрації №26-29-242/2017 від 06.02.2017 року та №26-22-585/2017 від 04.04.2017 року (витребуваного судом на стадії апеляційного провадження) є неможливим та недоцільним поновлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 76, 135-136).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.

За змістом ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний, та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Згідно зі ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити.

За змістом ч. 4 ст. 169 СК України, поновлення в батьківських правах можливе лише за умови, що батьки істотно змінили в кращий бік поведінку, спосіб життя і (або) ставлення до виховання дитини.

Зміни в способі життя батьків, їхнє ставлення до дитини не можуть відбутися швидко, для цього необхідний значний період часу. При цьому, недостатньо одних намірів батьків змінити свою поведінку, необхідно, щоб їх спосіб життя дійсно змінився настільки, що ніяких небезпек і загроз життю і здоров'ю дитини більше не буде, а батьки в змозі належним чином виховувати дитину і захищати її права і інтереси.

Поновлення батьківських прав і повернення дитини батькам допускається тільки в тому випадку, якщо це відповідає інтересам дитини. Якщо поновлення в батьківських правах суперечить інтересам дитини, то суд має право з урахуванням думки дитини відмовити в задоволенні позову батьків про поновлення в батьківських правах.

Суд зобов'язаний з'ясувати думку дитини з приводу можливості поновлення батьківських прав і повернення її батькам. Причому мотиви незгоди дитини на поновлення в батьківських правах значення не мають. Але, при цьому, суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (ст. 171 СК України).

А тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши, що позивач не цікавиться життям та інтересами дітей, не надає їм моральної підтримки, вважав, що остання не довела стійких змін у поведінці відносно її ставлення до виховання дітей, та, керуючись ст.ст. 150, 151, ч. 4 ст. 169 СК України, дійшов правильного висновку, що поновлення батьківських прав ОСОБА_1 не відповідає інтересам дітей, а тому обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Відмова у позові про поновлення батьківських прав не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з вказаним позовом після спливу одного року з часу набрання чинності рішенням суду про таку відмову, у разі коли всі обставини, які були підставами для позбавлення позивача батьківських прав відносно її дітей відпали (ч. 7 ст. 169 СК України).

На виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, апеляційним судом зясовувалась думка малолітнього сина сторін ОСОБА_5 з приводу можливості поновлення батьківських прав позивачки. Так, в судовому засіданні апеляційного суду малолітній пояснив, що не спілкується з матір'ю, мати приїжджала лише в серпні 2016 року на день народження та подарувала подарунок, вважає своїми найріднішими людьми лише бабусю, тата та брата, з мамою до м. Києва не поїхав би, хоча хоче, щоб у батьків і нього все було добре.

За висновком психолога ДП «Хмельницький обласний центр соціально-психологічної допомоги», будь-яке спілкування дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з матірю, на даний час, відсутнє. Спробу поновлення ОСОБА_1 у своїх батьківських правах можна вважати передчасною (а.с. 100-102).

Зі змісту характеристик на ОСОБА_6 та ОСОБА_5 встановлено, що матір за весь період навчання дітей не цікавилась успіхами дітей, заклад не відвідувала, вихованням дітей не займалась (а.с. 103-104).

Безпідставними є доводи апелянта на те, що нею вживаються заходи для спілкування з дітьми, проте їй чиняться перешкоди у цьому, оскільки належних та допустимих доказів в підтвердження даних обставин надано не було. Крім того, апелянт, вважаючи, що її права порушені, не була позбавлена можливості звернутись до суду із заявою про побачення з дітьми, відповідно до ст. 168 СК України.

Не заслуговують на увагу посилання апелянта та її представника на те, що на проїзд до місця проживання дітей необхідні значні кошти, а тому вона вважає доцільним ці кошти надсилати дітям. Оскільки надання нею допомоги у будь-якому розмірі не замінить безпосередньої участі матері у житті дітей.

Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 07 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/ ОСОБА_9

Судді: /підписи/ ОСОБА_10

ОСОБА_11

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. Пєнта

________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_12 Провадження № 22-ц/792/629/17

Доповідач Пєнта І.В. Категорія № 48