Справа №592/9502/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Алфьоров А. М.
Номер провадження 22-ц/788/330/17 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

08 лютого 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 січня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа - Служба у справах дітей Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И Л А:

17 жовтня 2016 року ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 27.07.2007 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24.12.2010 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, з останнього стягнуто на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 16.11.2010 року. Вказане рішення суду набрало законної сили, однак відповідач його не виконує. Згідно довідки-розрахунку від 01.08.2016 року № 4 Ковпаківського відділу державної виконавчої служби міста Суми станом на 31.07.2016 року заборгованість відповідача за період з 16.11.2010 року по 31.07.2016 року складає 16503 грн. 60 коп. Відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток свого сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, тому має місце винна поведінка батька та свідоме нехтування ним своїми обов'язками відносно малолітнього ОСОБА_7.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Попереджено ОСОБА_5 про необхідність змінити ставлення до виховання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ОСОБА_5 батьківських прав та обов'язків.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

При цьому зазначає, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток свого сина, його навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною взагалі, а тим більше в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, тому має місце винна поведінка батька та свідоме нехтування ним своїми обов'язками відносно малолітнього ОСОБА_7, тому має бути позбавлений батьківських прав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4, яка підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_5, який заперечував проти скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені під час розгляду справи факти та надані сторонами докази, виходячи з найкращого забезпечення інтересів дитини, свідчать про відсутність підстав для застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу як позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_6.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що з 27.07.2007 року сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому у відділі РАГС Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1214. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24.12.2010 року розірвано шлюб між ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 27.07.2007 року у відділі ЗАГС Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1214 та стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі 1/4 частини доходу, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 16.11.2010 року, аліменти стягувати на користь матері дитини ОСОБА_8 (а.с. 10).

Згідно довідки № 780/45 від 22.08.2016 року позивач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 разом з: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 13).

Відповідно до довідки від 23.11.2016 року № 414 Комунальної установи Сумська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 26 м. Суми Сумської області, ОСОБА_3, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 дійсно має на утриманні сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько, ОСОБА_5, з питань навчання та виховання сина з класним керівником, адміністрацією школи не спілкується, батьківських зборів не відвідує (а.с. 25).

Згідно довідки-розрахунку від 04.01.2017 року № 4 Ковпаківського відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області заборгованість відповідача по аліментам станом на 01.01.2017 року становить 14749 грн. 95 коп. (а.с. 40).

Відповідно до висновку від 05.01.2017 року № 46/27.01-21 служби у справах дітей Сумської міської ради про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відносно малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, вбачається, що головним спеціалістом служби у справах дітей Сумської міської ради ОСОБА_12 проведено співбесіду з малолітнім ОСОБА_7, в ході якої встановлено, що хлопчик не має до батька ніяких почуттів, оскільки бачив його лише декілька раз, батько жодного разу йому не телефонував, не вітав із святами, не цікавився життям, а поодинокі подарунки були передані батьком від бабусі та тітки. Тож, поведінка ОСОБА_5 доводить факт його ухилення від виконання батьківських обов'язків відносно сина і не вбачається ніяких перспектив зміни ставлення батька до подальшої долі, тому служба у справа дітей Сумської міської ради вважає можливим позбавити батьківських прав ОСОБА_5 відносно малолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 37-38).

Згідно з ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначала, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Статтею 18 Конвенції про права дитини визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Підстави за яких мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав визначені у ст. 164 СК України, в тому числі в зв'язку з ухиленням від виконання ними своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 даної норми).

Як роз'яснено у пунктах 15 та 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (зі змінами), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В пункті 18 згаданої постанови роз'яснено також, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідач заперечував проти позбавлення його батьківських прав та пояснив, що бажає змінити своє ставлення до виконання батьківських обов'язків і на час апеляційного розгляду вчинив на підтвердження своєї позиції певні дії, зокрема: відвідав сина за місцем проживання, спілкувався з класним керівником сина, не маючи постійного заробітку вживає заходи до погашення заборгованості по аліментам.

Враховуючи встановлені обставини справи, вік дитини, а також те, що позивачка не надала беззаперечних доказів на підтвердження доцільності позбавлення відповідача батьківських прав внаслідок умисного ухилення ним від виконання батьківських обов'язків, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо відсутності підстав для застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав. При цьому суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з висновком служби у справах дітей Сумської міської ради про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, так як він не базується на ретельному з'ясуванні обставин справи.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відповідачу ОСОБА_5 повинна бути надана можливість відновити родинні стосунки з сином, налагодити систематичне спілкування з метою створення гармонійних умов для його розвитку та попередив відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання сина.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування рішення, яке ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 січня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -