Дата документу 16.02.2017
ЄУ № 420/1866/16-ц
Провадження №2/420/37/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.

за участю секретаря Рожкової Л.В.

заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Новопсков цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новопсковської селищної ради, ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить надати додатковий строк, достатній для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3, померлої 21.08.2009, та встановити, що ОСОБА_3 була її двоюрідною тіткою, тобто встановити між ними факт родинних відносин.

В обґрунтування своїх позовних вимог щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини позивач зазначила, що 21.08.2009 померла її тітка ОСОБА_3, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 3,8300 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, та майнового паю у розмірі 8949 грн. Позивач є спадкоємцем пятої черги за законом після смерті ОСОБА_3, заповіт на користь третіх осіб відсутній. В даний час вона бажає реалізувати своє право на спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не має змоги, оскільки в шестимісячний строк після смерті тітки не подала заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини пропустила по тій причині, що має доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є інвалідом з дитинства і за якою потрібен постійний догляд та піклування, в той час коли померла тітка, донька позивача навчалася в Горській спеціалізованій школі для дітей-інвалідів, позивач часто до неї їздила, в подальшому у позивача почалися теж проблеми зі здоровям, тому, коли потрібно було прийняти спадщину, вона знаходилась у скрутному матеріальному становищі.

В обґрунтування позовних вимог щодо встановлення факту родинних відносин позивач зазначила, що 21.08.2009 померла її тітка ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,8300 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та майновий пай. Вона є племінницею померлої, рідних дітей та близьких родичів, які претендують на спадкове майно, не має. На даний час вона бажає отримати свідоцтво про право на спадщину, однак не має змоги, оскільки не може підтвердити факт родинних відносин. Встановлення факту родинних відносин має для неї юридичне значення, так як вона зможе реалізувати право на спадщину за законом.

Відповідач ОСОБА_2 у запереченні просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що 21.08.2009 померла його тітка ОСОБА_3 Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 3,8300 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області. Позивач проживає в одному селі з померлою тіткою, тому їй достовірно було відомо про її смерть. Крім того, документи на спадкове майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, були весь час у позивачки. Вважає, що якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через скрутний матеріальний стан, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Доказів про наявність причин, повязаних з обєктивними, непереборними істотними труднощами для подання заяви до нотаріуса у шестимісячний строк позивачем надано не було.

Позивач в судовому засіданні на заявлених вимогах наполягала, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача Новопсковської селищної ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, рішення просить винести на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав суду заперечення на позовну заяву, у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю, справу розглянути без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

21.08.2009 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серія І-ЕД № 220423, виданим 21.08.2009 Осинівською сільською радою Новопсковського району Луганської області.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,8300 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЛГ № 089616, виданим 14.12.2004 Новопсковською РДА на імя «Капустіна Наталія Дмитрівна», та майнового паю члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ЛУ № 036748, виданий 05.09.2002 Осинівською сільською радою Відповідно до свідоцтва про народження, серія ІІ-ЕД №363163, виданого 22.07.1978 Осинівським с/РАЦС, 01.06.1978 народилася «Шамриха Ольга Васильевна» (російською мовою), в графі батько зазначений «Шамриха Василий Андреевич», в графі «мати» - ОСОБА_5» (російською мовою). Згідно свідоцтва про смерть, серія І-ЕД № 449023, виданого 08.11.2004 Осинівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, 07.11.2014 помер ОСОБА_6. Відповідно до свідоцтва про народження, серія І-ЕД № 389860, виданого 19.12.1973 Новопсковським бюро РАЦС, 02.07.1927 народилася «Капустина Наталия Дмитровна» (російською мовою), де в графі «батько» зазначений «Капустин Дмитрий Сергеевич», в графі «мати» «Капустина Матрена Лукьяновна» (російською мовою). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, серія І-ЕД № 280535, виданого 12.08.1995 Осинівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, 12.08.1995 уклали шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_8, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище «Веретеннікова».

Згідно довідки № 1094 від 26.08.2016, виданої виконкомом Новопсковської селищної ради Новопсковської територіальної обєднаної громади Луганської області, ОСОБА_3, яка померла 21.08.2009, була зареєстрована та проживала одна за адресою: с. Осинове, вул. Гагаріна, 15.

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 9 від 10.11.2016, 02.02.1941 народився ОСОБА_6, батьком якого записаний: «Шамриха Андрій Лукянович», матірю: «Шамриха Єфросинія Іванівна».

Свідки по справі ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 у судовому засіданні зазначили, що добре знали померлу ОСОБА_3, підтвердили той факт, що позивач ОСОБА_1 являється рідною племінницею померлої ОСОБА_3

Відповідно до чинного законодавства юридичний факт встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно із ст.ст. 234, 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Факт, про вставлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає правові підстави для спадкування та від його встановлення залежить виникнення цивільних прав заявниці, цей факт має для позивача важливе значення, а саме це потрібне для належного оформлення спадщини після смерті тітки.

Згідно положень ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, суд вважає доведеним факт родинних відносин між ОСОБА_3, яка померла 21.08.2009, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, як тітки та племінниці, а тому ці вимоги підлягають до задоволення. Що стосується вимог позивача про надання їй додаткового строку для прийняття спадщини, суд зазначає таке. Відповідно до витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 44882197 від 26.08.2016 приватним нотаріусом Новопсковського районного нотаріального округу ОСОБА_14 зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_3 Як вбачається зі спадкової справи № 31/2016 заведеної 26.08.2016 після смерті ОСОБА_3, померлої 21.08.2009, 26.08.2016 за № 51 до приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_14 надійшла заява ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, 29.08.2016 за № 55 надійшла заява ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 19.08.2016 за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка померла 21.08.2009 була рідною тіткою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5. Відповідно до рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 05.09.2016 за позовом ОСОБА_2 до Новопсковської селищної ради Новопсковського району Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, останньому визначено додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті тітки ОСОБА_3, померлої 21.08.2009 тривалістю три місяці. Дані рішення суду набрали законної сили.

Отже, після померлої ОСОБА_3 є два спадкоємця: ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Постановою № 54 від 26.08.2016 позивачу ОСОБА_1 приватним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з тим, що спадкоємець ОСОБА_1 у встановлений законодавством шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернулась, доказів про реєстрацію її постійного місця проживання разом зі спадкодавцем на час відкритя спадщини не надала, крім того не надала документи, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем.

Таким чином, судом встановлено, що у визначений законом шестимісячний строк позивач не подала заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини, у звязку із чим не може оформити належним чином свої спадкові права.

Як вбачається з Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 45791452 від 16.11.2016 приватним нотаріусом ОСОБА_14 26.08.2016 заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_3 № 59414799.

Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/Спадкові договори) № 45791446 від 16.11.2016 заповіт ОСОБА_3 не складала.

Як зазначено вище позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_3, яка померла 21.08.2009. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. В пункті 208 Інструкції про порядок здійснення нотаріальних дій нотаріусами України вказано, що прийняття спадщини може мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини вважається таким, що прийняв усю спадщину. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Новопсковського районного нотаріального округу для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої 21.08.2009.

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України). Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої у справі № 6-85цс12 від 26.09.2012, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 4 листопада 2015 року (справа № 6-1486цс15), та від 14 вересня 2016 року № 6-1215цс16. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Положеннями ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Разом з тим, однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Позивач в позовній заяві посилається на причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, а саме знаходження на її утриманні доньки-інваліда, інвалідність позивача, знаходження у скрутному матеріальному становищі.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, серії і-ЕД № 093184, виданного Осинівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, позивач ОСОБА_1 має на утриманні доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка є дитиною-інвалідом з дитинства другої групи інвалідності, що підтверджується посвідченням серія ААГ № 118796, виданим 14.12.2016. Згідно виписки з історії хвороби № 312/55 ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи з 2007 року, що також підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА № 506649 від 16.08.2016.

Поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій, пов'язаних із подачею заяви. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ Головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій по прийняттю спадщини. Проаналізувавши судову практику розгляду такого роду справ, можливо визначити наступні поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємця (спадкоємців); 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України. Виходячи з вищевикладеного, посилання позивача на юридичну необізнаність, сімейні обставини або відсутність коштів - не є поважними причинами пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Суд не приймає доводи позивача про те, що вона має важкий матеріальний стан, оскільки такі докази позивачем не надані. Крім того, з моменту смерті (2009 р.) до моменту звернення позивача з заявою до нотаріуса (2016 р.) минуло майже 7 років. Донька позивача, яка є інвалідом, проживала в Гірській спеціалізованій школі інтернату, позивач її відвідувала не кожен день. Посилання позивача на те, що вона доглядала свою доньку, не приймається судом, оскільки це її обовязок згідно сімейного законодавства України, і не свідчить про неможливість подати заяву до нотаріуса. Доказів того, що позивач має тяжкий матеріальний стан також нею не надано. Посилання на те, що позивач є інвалідом ІІІ групи, судом не приймається, оскільки позивач, хоча і є інвалідом за станом здоровя, однак це не свідчить про реальну неможливість звернення до нотаріуса. Позивач та її тітка проживали в одному селі, позивач знала, що інших родичів у тітки не має, документи на спадкове майно були у позивача.

Крім того, надані позивачем докази того, що вона не мала можливості з об'єктивних, непереборних, поважних причин у передбачений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як знаходилася на стаціонарному лікуванні Новопсковського РТМО з 24.01.2014 по 05.02.2014 не може свідчити про поважні причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, вичерпний перелік зазначених вище поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини не містить такої причини, як відсутність у спадкоємця будь-яких документів, знаходження на утриманні дитини-інваліда, відсутність коштів, а тому суд не може вважати, що позивач ОСОБА_1 пропустила строку термін 7 років для прийняття спадщини саме з поважної причини. Наведене свідчить про те, що вказані позивачем причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття в сукупності є підставою відмови в позові про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за недоведеністю.

Підсумовуючи викладене, суд прийшов до об'єктивного та вмотивованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки позивачем не доведено факту поважних причин пропуску встановленого законом строку для подачі заяви про прийняття спадщини та, що дані причини пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши повно, всебічно та обєктивно обставини справи, оцінивши надані в силу положень ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про встановлення факту родинних відносин. У задоволенні позовних вимог щодо надання додаткового строку для прийняття спадщини слід відмовити за недоведеністю.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що відповідно до ч.7 ст.235 ЦПК України при ухваленні судом рішення по окремому провадженні, понесені заявником витрати не відшкодовуються, по позовній вимозі (про надання додаткового строку для прийняття спадщини) судові витрати покладаються на позивача згідно ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, 234, 256-259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новопсковської селищної ради, ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини та встановлення факту родинних відносин задовольнити частково.

Встановити, що ОСОБА_3, яка померла 21.08.2009, є двоюрідною тіткою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 до Новопсковської селищної ради, ОСОБА_2 про надання додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлено 16.02.2017.

Суддя: О.С. Стеценко