ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2711/17
провадження № 2/753/3341/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2017 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Леонтюк Л. К., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку " 13 - й квартал " до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по внесках на утримання будинку та при будинкової території, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку " 13 - й квартал ", що діє на підставі довіреності № 255 / 10 від 16 грудня 2016 року, ОСОБА_5, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по внесках на утримання будинку та при будинкової території.

Матеріали цивільної справи надійшли до загальної канцелярії Дарницького районного суду м. Києва ( м. Київ , вул. О .Кошиця, 5 - а ) за вх. № 7061 від 13 лютого 2017 року і передані судді для вирішення питання про відкриття провадження у справі у приміщенні суду ( по вул. Севастопольській, 14 ) 16 лютого 2017 року за № 459, що підтверджується даними контрольного журналу.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України « Про судовий збір » зі змінами та доповненнями від 01 вересня 2015 року встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям ( порушенням ) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв ( скарг ) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як встановлено судом,позивачем надано копії квитанцій про сплату судового збору де зазначено що судовий збір справляється за звернення з позовом до ОСОБА_6 ( що не є стороною у даній справі ).

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв ( скарг ) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви ( заяви, скарги ), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву ( заяву, скаргу, дію ) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2. 14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 ( зі змінами ).

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів ( фотокопії тощо ) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути доказом сплати судового збору.

Згідно ст.121 ЦПК України, якщо позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, суддя постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п"яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвалою суду від 01 березня 2017 року позовну заяву Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку " 13 - й квартал " до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по внесках на утримання будинку та при будинкової території було залишено без руху а позивачу надано п"ятиденний строк для усунення недоліків.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ( РИМ, 4.XI.1950 ), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R ( 81 ) 7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі " Креуз проти Польщі " ( Kreuz v. Poland ) ), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях « Голдер проти Великої Британії » від 21 лютого 1975 року, " Жоффер де ля Прадель проти Франції » від 16 грудня 1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах » якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов'язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору, не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Зазначена позовна заява була подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України.

Згідно ст.122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

10 квітня 2017 року за вх. № 17620 до загальної канцелярії суду надійшла заява від представника ОСББ " 13-й квартал" ОСОБА_5 ., однак недоліки усунуті не були.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги визначені у ній, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. За таких обставин вважаю, що заява підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву за позовом Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку " 13 - й квартал " до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості по внесках на утримання будинку та при будинкової території з копіями документів доданих до позову повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу положення ч. 5 ст. 121 ЦПК України про те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із аналогічною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києві шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Л.К.ЛЕОНТЮК