Справа № 310/1259/17
РІШЕННЯ

Іменем України

18 квітня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого: судді Черткової Н.І.,

при секретарі судового засідання - Димовій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, Державної реєстраційної служби України про звільнення спадкового майна з під арешту,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача про звільнення спадкового майна з під арешту, посилаючись на наступні обставини. Позивач вказав, що 30.01.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа №АЄ-334 виданого 27.11.1989 р. було накладено арешт на квартиру, що розташована за адресою м. Бердянськ, вул. Ярослава Мудрого (Шаумяна)АДРЕСА_1, на майно боржника ОСОБА_3, але право власності на зазначену квартиру зареєстровано за його матір»ю- Патяк Є.М.

Позивач зазначив, що ОСОБА_4 володіла зазначеною квартирою на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло №11394 від 04.01.2001 р. та договору дарування ВВА №421298 від 27.12.2003 року.

ОСОБА_1 вказала, що таким чином арешт накладено на майно, яке не належало боржнику, чим було порушено майнові права ОСОБА_4 і, як наслідок, її.

02 серпня 2015 р. ОСОБА_4 померла.

13.11.2015 р. позивач звернулась до приватного нотаріуса, яка її заяву внесла в спадковий реєстр витяг № 42109846, де з'ясувалось, що на квартиру виконавчою службою накладено арешт.

30.09.2015 р. позивач звернулась до Бердянської виконавчої служби та отримала лист від 10.12.2015 р. №73433 в якому зазначено, що арешт накладено на майно ОСОБА_3, який не є і ніколи не був власником зазначеної квартири.

Станом на сьогоднішній день в позивача будь-яка заборгованість відсутня, так само як і у померлої ОСОБА_4 тому підстави для арешту взагалі відсутні.

Позивач вказала, що даний арешт підлягає скасуванню, оскільки підстав для накладення заборони на майно померлої на даний час не має, тому прохає суд зняти арешт.

В судове засідання позивач не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 329633 від 03.08.2015 року ОСОБА_4 померла 02.08.2015 року. З матеріалів спадкової справи № 101/2015 вбачається, що ОСОБА_1 13.11.2015 року звернулася до приватного нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_4 , до складу якого входить квартира № 1, що знаходиться місті Бердянську Запорізької області по вулиці Шаумяна, будинок № 24. Іншими спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_6, які надали до приватного нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_5 заяви про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 Судом встановлено, що ОСОБА_4 була власником квартири № 1, що знаходиться в місті Бердянську Запорізької області по вулиці Шаумяна, будинок № 24, яка належала їй на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло №11394 від 04.01.2001 р. та договору дарування за реєстровим № 5560 від 27.12.2003 року, (квартирою в цілому, що підтверджується довідкою характеристикою БТІ від 01.12.2015р. №1205). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 83379978, на вищевказану квартиру накладено арешт на підставі постанови АА 937201 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.01.2004 року. ОСОБА_7 постанови АА 937201 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 30.01.2004 року, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа №АЄ-334 виданого 27.11.1989 року Пролетарським районним судом м.Донецька було накладено арешт на квартиру що розташована за адресом м. Бердянськ, вул. Ярослава Мудрого (Шаумяна)АДРЕСА_1, на майно боржника - ОСОБА_3А В судовому засіданні об»єктивно встановлено факт того, що арешт на зазначену квартиру було накладено помилково, а тому наявний в реєстрі запис про арешт перешкоджає позивачу отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері- Патяк ОСОБА_7 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. За частиною 2 статті 19 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухі майно та їх обтяжень", підставою для реєстрації обтяження є в тому числі й рішення суду, що набрало законної сили. Відповідно до ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно або про зняття з нього арешту. Частиною 2 ст.60 цього Закону зазначено, що у разі прийняття рішення про зняття арешту з майна, арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Встановлено, що на теперішній час майно, що знаходиться під арештом фактично перебуває у користуванні та володінні позивача, а також те, що відсутні будь-які записи та інформація щодо накладення арешту на майно ОСОБА_4 Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною першою статті 321 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежити у його здійсненні. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має підстави вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядж своїм майном. Крім того, позивач не є ані боржником, ані стороною виконавчого провадження, а відповідач не звертався до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні. Таким чином суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 321, 391 ЦК України, ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" та керуючись ст.ст. 15, 30, 62, 202, 212,224 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, Державної реєстраційної служби України про звільнення спадкового майна з під арешту, задовольнити. Скасувати арешт та заборону відчуження з нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 (Шаумяна) в місті Бердянську, який накладено відповідно до постанови АА 937201 від 30.01.2004 року. Виключити квартиру АДРЕСА_3 (Шаумяна) в місті Бердянську Запорізької області з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна. Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя