Справа № 473/689/17
РІШЕННЯ

іменем України

"26" квітня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Висоцької Г.А.,

при секретарі - Радєвій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вознесенська Миколаївської області цивільну справу за позовом Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої пенсії,

ВСТАНОВИВ:

10.03.2017 року Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення надмірно виплаченої пенсії в сумі 3572,80 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідачу ОСОБА_1 була призначена пенсія по втраті годувальника на період її навчання (денна форма) у Чорноморському державному університеті імені Петра Могили до закінчення навчання 30.06.2017 року і відповідно до заяви, при звертанні за отриманням пенсії відповідача було попереджено про необхідність надання достовірних відомостей щодо обставин, які можуть спричинити зміни у пенсійному забезпеченні.( а.с.11-13).

Представник позивача посилався на те, що відповідач не повідомила, що вона 10.02.2016 року була відрахована з Чорноморського державного університету імені Петра Могили, що призвело до виплати в період з 01.03.2016 року по 31.07.2016 року пенсії в сумі 3572,80 грн., позивач просив позов задовольнити.

За клопотанням позивача ухвалою суду від 26.04.2017 року було замінено позивача Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва на Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги визнала частково, оскільки вже частково відшкодувала збитки у розмірі 200 грн.

Дослідивши матеріали справи в порядку статей 224-226 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є отримувачем пенсії по втраті годувальника згідно Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» від 01.01.2004 року (далі Закон №1058), навчалась за денною формою навчання у Чорноморському державному університеті імені Петра Могили, відповідно до довідки за № 4512 Б/24 від 01.10.2013 року вказаний строк закінчення навчання 30.06.2017 року.

Наказом ректора Чорноморського державного університету імені Петра Могили № 69-С від 10.02.2016 року відповідач ОСОБА_1 була відрахована, як студент цього навчального закладу.( а.с.17).

Про цю обставину припинення навчання відповідач мала повідомити Інгульське об'єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про що зазначено в заяві про виплату пенсії, але відповідач ухилилась від виконання цього обов'язку, а тому утворилась переплата пенсії за період з 01.03.2016 року по 31.07.2016 року в сумі 3572,80 грн.

Відповідно до заяви відповідача та копії квитанції від 20.04.2017 року вона сплатила на рахунок позивача 200 грн. переплаченої пенсії.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» територіальні органи Пенсійного фонду України наділені правом своїми рішеннями припиняти виплату пенсії у випадках, передбачених цим Законом.

Вимогами ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Непрацездатними членами сім'ї вважаються, в тому числі, діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 49 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв'язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно ст. 50 цього Закону, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати.

Положенням ч. 1 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (частина перша статті 1215 ЦК України .

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Згідно зі ст.88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача у дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої пенсії - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ідент. номер НОМЕР_1 на користь Інгульського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області 3372 (три тисячі триста сімдесят дві) гривні 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ідент. номер НОМЕР_1 судовий збір на користь держави (отримувач коштів ГУК в м.Києві/м.Київ), , банк отримувача: ГУ Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача: 820019, р/р 0001, код класифікації доходів бюджету 22030106 у сумі 1600 (тисяча шістсот)грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні, у той же строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: Висоцька Г.А.