УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Закропивного О.В., ШтеликС.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зобов'язання повернути майно та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 4 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що у період з липня до листопада 2009 року ОСОБА_5 самоправно проникла в належну йому частину будинку № 4/1 по вул. Павлова у м. Ужгороді, вивезла належні йому речі, а саме: бруківку, пластмасовий стіл та чотири стільці до нього, 10 кв. м прозорого шиферу, утримувач для душу, бра, вхідні двері з кухні. Про цей факт він повідомив правоохоронні органи, проте за результатами перевірки його заяв було відмовлено у порушенні кримінальної справи. Вважав, що відповідач набула вказане майно безпідставно. Крім того, внаслідок таких дій відповідача йому завдано моральної шкоди, яку він оцінив у 10 тис. грн.

Ураховуючи наведене, позивач просив зобов'язати відповідача повернути йому вказане майно, а у разі його відсутності відповідно до вимог ст. 1213 ЦК України компенсувати заподіну йому майнову шкоду у розмірі 1 770 грн, а також стягнути моральну шкоду у розмірі 10 тис. грн.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 4 жовтня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), урахувавши положення ст. ст. 23, 1167 ЦК України, правильно виходили із того, що позивачем не доведено належність йому на праві власності спірного майна та протиправність дій відповідача щодо позивача та заволодіння спірним майном, не доведено причинний зв'язок між діями відповідача та наслідками, які, на думку позивача, настали та завдали йому моральної шкоди. Отже, позивач не довів обґрунтованість своїх вимог, що є його процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судових рішень суду не впливають.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 4 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

О.В. Закропивний

С.П. Штелик