Справа № 161/7556/15-ц
Провадження № 6/161/67/17
У Х В А Л А

14 лютого 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Рудської С.М.

при секретарі Шандерик В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку подання Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

13.02.2017 року заступник начальника Першого ВДВС м. Луцьк Головного ТУЮ у Волинській області ОСОБА_3 звернувся в суд з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні у Першому ВДВС м. Луцьк знаходиться виконавчий лист № 161/10524/15-ц, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області від 01.12.2015 року, про стягнення з ОСОБА_2 49490 грн. страхового відшкодування в порядку регресу та 494,90 грн. судового збору в користь ПАТ «Просто Страхування» та виконавчий лист № 1617556/15-ц, виданий 06.01.2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 22352,38 грн. та 243,60 грн. на користь ПАТ «СК Інгострах». Вказані виконавчі провадження обєднано в зведене виконавче провадження за № 50826236. Добровільно рішення суду боржником не виконується. Просить суд, тимчасово обмежити право виїзду за межі України без вилучення паспорта боржника ОСОБА_2

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити за безпідставністю.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконанні у Першому ВДВС м. Луцьк знаходиться виконавчий лист № 161/10524/15-ц, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області від 01.12.2015 року, про стягнення з ОСОБА_2 49490 грн. страхового відшкодування в порядку регресу та 494,90 грн. судового збору в користь ПАТ «Просто Страхування» та виконавчий лист № 1617556/15-ц, виданий 06.01.2016 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 22352,38 грн. та 243,60 грн. на користь ПАТ «СК Інгострах».

19.01.2016 року та 02.02.2016 року заступник начальника Першого ВДВС м. Луцьк ОСОБА_3 виніс постанови про відкриття виконавчих проваджень, згідно яких запропоновано боржнику виконати рішення суду в самостійному порядку. Однак в добровільному порядку боржник ОСОБА_2 рішення суду не виконує.

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

За правилом ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобовязаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно зявлятися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

З матеріалів подання вбачається, що державним виконавцем проводилися дії щодо виявлення коштів та майна боржника, на які можна звернути стягнення.

За результатами таких дій встановлено, що за боржником ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб, який оголошено в розшук відповідно до постанови від 20.04.2016 року, однак останній перебуває в заставі ПАТ «Державний ощадний банк України, також виявлено у праві власності боржника земельну ділянку, кадастровий номер :01:001:0325, площею 2,15 га, яка знаходиться в оренді ТзОВ «Агросвіт-Волинь». На обліку в центрі зайнятості не перебуває, відкритих рахунків в банківських та фінансових установах не числиться, як отримувач пенсії не зареєстрований. На виклики до державного виконавця боржник не зявлявся.

Із акту державного виконавця від 14.06.2016 року вбачається, що при виході державного виконавця за адресою м. Луцьк, вул. Стрельнікова, 24 встановлено, що за вказаною адресою боржник зареєстрований, однак фактично не проживає, зі слів матері боржника ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Залишено суворе попередження. При виході державного виконавця 14.06.2016 року за адресою: м. Луцьк, вул. Туполева, 10, встановлено, що боржник фактично проживає зі слів тещі ОСОБА_4, однак, в будинок державного виконавця впустити відмовилася, контактні дані боржника не надала. Залишено суворе попередження.

При розгляді клопотання державного виконавця про примусовий привід ОСОБА_2, боржник на судове засідання зявився та повідомим, що зобовязується виконати рішення про погашення заборгованості.

Отже, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання обовязку сплатити належні до стягнення з нього кошти в матеріалах справи немає.

Із змісту вимог ст. 33 Конституції України, ст. 313 ЦК України, п.18 ч.3 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України», в їх системному звязку, вбачається, що право ОСОБА_2 на свободу пересування може бути обмежено лише у виключних випадках у звязку з навмисними діями останнього, що спрямовані на ухилення від виконання обовязків по виконанню рішення суду.

Державним виконавцем у відповідності до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» не використано надані йому права у точній відповідності із законом та допущено порушення прав та законних інтересів боржника, не надано доказів на підтвердження обставин умисного ухилення боржника від виконання рішення суду та його намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення, а тому суд приходить до висновку, що зазначене подання є передчасним і в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 119, 210, 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, ст..313 Цивільного кодексу України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України, і вїзду в Україну громадян України», ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України в і д м о в и т и.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарг.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області ОСОБА_5