Справа № 567/976/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - Назарук В.А.

секретар - Гічиновська Я.В.

з участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

в Острозький районний суд з позовом до ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням житловим будинком №124, що в с. Розваж Острозького району по вул. Центральна, оскільки останній з 1991 року в ньому не проживає, звернулась ОСОБА_1

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Пояснили, що позивачу на праві власності належить житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться в с. Розваж по вул. Центральній,124 Острозького району Рівненської області, згідно договору дарування від 21.09.2007 р. Вказують, що ОСОБА_3 є братом позивача. В 1990 році за згодою попереднього власника будинку матері сторін ОСОБА_4, відповідач був зареєстрований за місцем проживання в належному позивачу будинковолодінні.

Зазначають, що з часу реєстрації ОСОБА_3 проживав за місцем реєстрації близько року, після чого одружився та через деякий час переїхав проживати в м. Острог до дружини.

Зазначили, що відповідач з 1991 року не проживає в зазначеному житловому приміщенні, а є лише зареєстрованим за місцем проживання в ньому. Він не проживає та не користується будинком, не бере участі у витратах на його утримання. Пояснили, що відповідач залишив своє місце проживання добровільно.

Вказують, що перешкод в користуванні будинком відповідачу позивач не чинила. Зазначили, що особистих речей відповідача у вказаному житловому будинку немає, договору найму житлового приміщення між ними не укладалося та наміру укладати такий договір позивач немає. Позивач неодноразово пропонувала відповідачу знятись з реєстрації добровільно, однак він відмовлявся.

Вказуючи на те, що відповідач протягом тривалого часу не проживає в зазначеному житловому приміщенні без поважних причин і позивач не чинить йому перешкод в праві користування житлом, а факт реєстрації місця проживання відповідача у належному позивачу житловому приміщенні створює для позивача, як власника, незручності, в тому числі в оформленні субсидії та реалізації її прав як власника будинку, просять визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням.

Позивач додатково зазначила, що до 2007 року спірне будинковолодіння належало матері сторін ОСОБА_4, яка померла 22.10.2007р. Вказує, що в 1991 році відповідач одружився та деякий час з сім"єю проживав за адресою реєстрації в с. Розваж по вул. Центральній,124 Острозького району Рівненської області. В 1992 році відповідач залишив своє місце проживання та переїхав проживати в м.Острог до дружини. Вказує, що до 2003 року будинок пустував, в зв"язку з цим їх мати запропонувала позивачці проживати в спірному будинку, на що вона погодилась та з 2003 року з своєю сім"єю проживає в даному будинку. Зазначає, що відповідачу було відомо про те, що їх мама подарувала вказаний будинок позивачу згідно договору дарування, та крім того, вона ще при житті повідомляла відповідача, що має намір заповісти будинок позивачу, а відповідачу - належний їй земельний пай.

Вказує, що відповідач час від часу проживав в належному їй будинку нетривалий час. Востаннє відповідач перебував в будинку близько 3 років тому.

Зазначає, що подальша реєстрація та перебування відповідача в належному їй будинку створює їй незручності та перешкоди, оскільки під час проживання в будинку, відповідач намагався нанести їй тілесні ушкодження, а також викрадав належні їй грошові кошти. До правоохоронних органів по даних фактах позивач із заявою не зверталась. Крім того, вказує, що з банків на її адресу надходять листи на ім"я відповідача з вимогами погасити заборгованість по кредиту та попередженням про те, що за його адресою відбудеться виїзд кредитного інспектора з метою оцінки фінансового стану та виявлення майна для подальшої реалізації органами виконавчої служби. За вказаних обставин вважає подальшу реєстрацію та перебування відповідача в належному їй будинку неможливим.

Вказує, що будь-яких фізичних перешкод для проживання відповідача в належному їй будинку не чинила, однак після випадку викрадення грошових коштів, під час останньої телефонної розмови повідомила відповідача, що не має змоги надалі з ним проживати.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що є братом позивача. Зазначає, що проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 з народження до одруження. Вказує, що даний будинок належав їх батькам. Пояснив, що після одруження, час від часу, протягом 1992-1993 р.р., проживав в даному будинку з дружиною, а потім переїхав проживати до батьків дружини в м. Острог Рівненської області. Водночас зазначає, що час від часу приїжджав в с. Розваж, та деякий час проживав в даному будинку протягом 2004-2006 р.р. Вказує, що будинок не пустував, оскільки до 1996 року там проживав батько сторін.

Зазначає, що з 2006 року він почав їздити по заробітках, тому в будинку не проживав. Про те, що будинок був подарований позивачу йому відомо не було, дізнався про це після отримання позовної заяви.

Зазначає, що між ним та їх матір'ю (попереднім власником будинку), була усна домовленість про те, що будинок буде належати позивачу, а земельний пай - йому, при цьому одна кімната в будинку залишається в його володінні та користуванні. Вказує, що мама померла 22.10.2007 р., а 23.10.2007 р. він поїхав на заробітки в Краснодарський Край РФ, звідки повернувся в 2008 році.

Вказує, що позивач та її чоловік перешкоджають йому користуватись будинком, оскільки замурували другий вхід і не допускають його в будинок близько трьох років. Будь-яких доказів на підтвердження цього надати не може.

Пояснив, що на даний час він неодружений та власного житла не має, офіційно не працевлаштований, однак з 17.11.2015 р. працює в спец охороні. Працює вахтовим методом, строк однієї вахти становить 2 тижні. Зазначає, що більшість часу він проживає по місцю роботи, після повернення знімає житло в м.Острог, де проживає 2 тижні, після чого знову їде на роботу.

Зазначає, що близько двох з половиною років тому зателефонував до позивача та повідомив, що йому немає де проживати, на що вона сказала що в неї живе свекруха і місця в будинку не має. З того часу з приводу проживання в будинку він з позивачем не спілкувався.

Вказує, що заборгованості по кредитних договорах в нього на даний час не має, однак була до 2016 року.

Вважає, що будь-яких перешкод в користуванні житлом позивачу не створює та просить в позові відмовити.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.

До зазначеного висновку суд дійшов на підставі аналізу показів свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 та письмових доказів.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що з 2002 року проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2. Пояснила, що знайома з позивачкою та проживає з нею по сусідству. Їй відомо, що позивач проживає в житловому будинку, що знаходиться в с.Розваж по вул.Центральній,124 Острозького району Рівненської області з 2003 року.

Зазначила, що ОСОБА_3 не проживає в даному будинковолодінні з 2005 року. Вказує, що починаючи з 2004 року неодноразово бувала в будинку позивача та за цей час бачила ОСОБА_3 лише в 2004-2005 р., коли він проживав там протягом 1 місяця. Речей його в будинку не бачила. Чому він виїхав з даного будинку їй не відомо. Востаннє бачила відповідача 5-6 років тому, коли він перебував в гостях в позивачки. Фактів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 перешкоджала ОСОБА_3 проживати в будинку їй не відомо.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 і є сусідкою позивачки. Зазначила, що знайома з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з дитинства. Вказує, що часто буває в будинку позивача. На даний час в будинку проживає ОСОБА_1, її чоловік, 2 дітей, свекруха і тітка. Відповідача в будинку позивача ОСОБА_6 давно не бачила та не зустрічала в с.Розваж. Їй відомо, що після одруження ОСОБА_3 деякий час проживав з сім'єю в спірному будинку, а потім переїхав проживати в Острог. Час від часу ОСОБА_3 повертався пожити на тиждень, потім знову виїжджав. Востаннє бачила відповідача приблизно 5 років тому. Речей його в будинку не бачила.

Їй не відомо фактів, які б вказували на те, що відповідача хтось виганяв з зазначеного будинку та що ОСОБА_1 перешкоджала йому там проживати.

З досліджених в судовому засіданні письмових доказів судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_7 договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями, посвідченого 21.09.2007 р. приватним нотаріусом Острозького районного нотаріального округу ОСОБА_8, ОСОБА_4 передала, а ОСОБА_1 прийняла в дар, належний ОСОБА_4 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.01.2004 року, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Розваж Острозького району Рівненської області по вул. Центральній,128.

Відповідно до витягу з рішення №48 сесії Розвазької сільської ради Острозького району Рівненської області від 12.01.2007 року, поштова адреса житлового будинку ОСОБА_4 змінена з вул. Центральна,128 на вул.Центральна,124.

ОСОБА_7 про реєстрацію права власності на нерухоме майно №16678335 від 15.11.2007 року, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Розваж по вул. Центральній,124 Острозького району Рівненської області належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

З довідки Розвазької сільської ради № 725/02-16 від 28.09.2016 року, акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 28.09.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, але фактично там не проживає.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач є зареєстрованими за місцем проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5, який належить позивачу.

Право власності у позивача на спірний житловий будинок виникло на підставі договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями від 21.09.2007 року, укладеного між ОСОБА_4, яка була власницею даної нерухомості та ОСОБА_1

В судовому засіданні встановлено, що між позивачем, яка є власником майна, і відповідачем, який користувався спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна, договору найму житлового приміщення між сторонами не укладалось, а дозвіл на проживання ОСОБА_3 в даному будинку за згодою попереднього власника, не надає йому права на проживання та користування житлом при переході права власності на житловий будинок до нового власника.

У відповідності до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У разі порушення своїх прав власник згідно зі ст. 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

При цьому положення ст. 391 ЦК України підлягають застосуванню у тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору.

ОСОБА_7 п.33 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 7 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав", за якою відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.

В судовому засіданні встановлено, що факт реєстрації місця проживання відповідача у належному позивачу житловому приміщенні порушує право позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своєю власністю, в тому числі оформлення субсидії та реалізації її майнових прав як власника будинку, крім того, з банків на її адресу надходять листи на ім"я відповідача з вимогами погасити заборгованість по кредиту та попередженням про те, що за його адресою відбудеться виїзд кредитного інспектора з метою оцінки фінансового стану та виявлення майна для подальшої реалізації органами виконавчої служби, що створює їй додаткові незручності та підтверджується долученими до матеріалів справи копіями повідомлень ПАТ КБ "ПриватБанк".

Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім"ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.

В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З пояснень позивача, свідків в судовому засіданні встановлено, що відповідач більше 5 років в будинку № 124 по вул. Центральній в с.Розваж Острозького району не проживає. Сам відповідач підтвердив даний факт в судовому засіданні.

Водночас, суд критично ставиться до показань відповідача в частині того, що позивач чинить йому перешкоди в користуванні житлом, замурувавши другі вхідні двері в житловий будинок, оскільки з технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що вхідні двері в коридор 1-5 були відсутні ще за життя матері сторін у справі, а саме станом на 01.08.2007 року.

Частиною 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності житловий будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

ОСОБА_7 з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 більше 5 років без поважних причин не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_6, договору на користування житлом з власником будинку не укладав і відповідно до ст. 150 ЖК України, ст.405 ЦК України за ним житлове приміщення не зберігається, реєстрація відповідача за місцем проживання у будинку, належному позивачу є перешкодою для розпорядженню нею своїм майном, а тому його слід визнати таким, що втратив право на користування зазначеним житловим приміщенням.

На підставі ст. 150 ЖК України, ст. 405, 383, 391 ЦК України, керуючись ст.10, 57, 62, 88, 212 ЦПК України, суд

вирішив:

позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням будинком №124 по вул.Центральна с.Розваж Острозького району Рівненської області.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_9