Ухвала іменем україни
13 лютого 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Дьоміна О.О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 23 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 06 серпня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17 вересня 2012 року на погашення заборгованості за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № 10-29/2740 у розмірі 460 934,58 євро, що станом на 24 лютого 2012 року за курсом НБУ становило 4 870 664,83 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки, саме на квартиру АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 на праві власності. Визначено способом звернення стягнення шляхом реалізації предмета іпотеки через прилюдні торги. Встановлено початкову ціну реалізації предмета іпотеки 3 624 414,29 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором від 11 жовтня 2012 року № 10-29/2539 у розмірі 9 201,49 євро.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 серпня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 01 жовтня 2014 року, задоволено заяву ПАТ «Укрсоцбанк». Видано дублікат виконавчого листа № 2-3486/12, виданого 28 листопада 2012 року Голосіївським районним судом м. Києва, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. Поновлено строк пред'явлення до виконання вказаного виконавчого листа.

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 06 серпня 2014 року.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 23 серпня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року, у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 06 серпня 2014 року, відмовлено.

ОСОБА_2, не погоджуючись з даними ухвалами судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просив їх скасувати та постановити нову ухвалу. При цьому, до касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Оскільки зі змісту касаційної скарги та матеріалів, доданих до неї вбачається, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, то він підлягає поновленню.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Дослідивши подані заявником матеріали вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних ухвал судів першої та апеляційної інстанцій вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності. Обставини, на які посилається заявник не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами попередніх інстанції надано належну оцінку обставинам, на які ОСОБА_3 посилалася, як на підставу для перегляду судової ухвали за нововиявленими обставинами та враховуючи, що вказані заявником обставини не є нововиявленими в силу вимог ст. 361 ЦПК України та з урахуванням роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», дійшли обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні заяви.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при вирішенні даного питання судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись ст. ст. 325, 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 23 серпня 2016 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року.

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 23 серпня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 10 листопада 2016 року у справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 06 серпня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.О.Дьоміна