АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/970/17 Справа № 178/1599/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Берелет В. В. Доповідач - Макаров М.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

при секретарі - Назаренко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про виплату страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ПрАТ «СК «ВУСО» про виплату страхового відшкодування, посилаючись на те, що 05 червня 2014 року позивач придбав автомобіль марки BYD F-З, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1. Вказаний транспортний засіб він придбав у кредит, згідно кредитного договору від 05 червня 2014 року укладеного з ПАТ «Кредобанк». У цей же день ним був підписаний договір № 1-01 добровільного страхування наземного транспортного засобу.

В подальшому, 21 грудня 2014 року о 22 год. 50 хв. на автодорозі Кринички-Червоноукраїнка-Червоноіванівка між селами Червоноукраїнка та Червоноіванівка відбулось ДТП, внаслідок чого автомобіль з'їхав з автодороги в кювет та здійснив наїзд на дерево, в результатьі ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, а згідно з актом оцінки вартість відновлювальних робіт ремонт автомобіля складає 99541 грн. 17 коп. Після ДТП на місце події позивач викликав представника СК «ВУСО», який був присутнім при огляді місця дорожньо-транспортної пригоди та склав акт виїзду на місце події від 21 грудня 2014 року, а 24 грудня 2014 року позивачем було подано до СК «ВУСО» заяву про виплату страхової компенсації, у задоволенні якої відмовлено, оскільки відповідач заперечує вказанау ДТП як страховий випадок, просить визнати вказану ДТП страховим випадком та стягнути з СК «ВУСО» на його користь 99541 грн. 17 коп. в рахунок страхового відшкодування.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судове рішення, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 05 червня 2014 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_2 було укладеного договір добровільного страхування наземного транспорту №1-01, згідно якого було застраховано автомобіль BYD F-З, 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_2, а також останньому 05 червня 2014 року видано Поліс обов'язкового страхування цивільно правової відповідальності наземних транспортних засобів №АІ/2888872 (Т. 1 а.с.6, 13-15 )

Відповідно до умов цього договору страхування вигодонабувачем призначено ПАТ «Кредобанк».

Також встановлено, що ПАТ «Кредобанк» є кредитедавцем за кредитним договором № 3887.04.00.2329 від 05 червня 2014 року, укладеним з ОСОБА_2, якому були надані грошові кошти в сумі 105915 грн. 95 коп. для купівлі автомобіля, за які позивач і купив вказаний автомобіль (Т.1 а.с.222).

Крім того встановлено, що 21 грудня 22 год. 50 хв. на автодорозі Кринички-Червоноукраїнка-Червоноіванівка між селами Червоноукраїнка та Червоноіванівка відбулось ДТП, внаслідок чого застрахований автомобіль з'їхав з автодороги в кювет та здійснив наїзд на дерево. У результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, а постановою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2015 року винним в вказаній ДТП визнано позивача ОСОБА_2 ( Т.1 а.с.8).

Також встановлено, що після ДТП на місце події позивач викликав представника СК «ВУСО», який був присутнім при огляді місця дорожньо-транспортної пригоди, склав акт виїзду на місце події від 21 грудня 2014 року (Т.1 а.с.22), а 24 грудня 2014 року позивачем було подано до СК «ВУСО» заяву про виплату страхової компенсації, проте 25 травня 2015 року на адресу ОСОБА_2 був направлений лист від СК «ВУСО» про відмову у виплаті страхового відшкодування по вищевказаній події (Т.1 а.с.238)

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

У частині 1 договору страхування від 05 червня 2014 року зазначено, що об'єктом страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, заявленим на страхування та надання страхувальником в заставу вигодонабувачу.

Відповідно до п.п. 10.4, 16.1.1, 16.1.2, 16.12 договору страхування, виплата страхувальнику страхового відшкодування здійснюється з моменту прийняття страховиком рішення про виплату та за письмової згоди вигодонабувача.

Вигодонабувачем за указаним договором, як зазначалося вище, є ПАТ «Кредобанк».

Відповідно до ч. 4 ст. 636 ЦК України якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору, а згідно з ч. 2 ст. 985 ЦК України страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити вфізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувач), а також змінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Зазначене положення міститься і у ст. 3 Закону України «Про страхування», відповідно до якої, страхувальники мають право при укладанні договорів особистого страхування призначати за згодою застрахованої особи фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів) для отримання страхових виплат, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції інстанції на зазначені вимоги Закону уваги взагалі не звернув, залишив поза увагою те, що вигодонабувачем за договором добровільного страхування є банк, а не позивач у справі (позивач може скористатися правом вимоги щодо виконання договору страхування лише у разі якщо банк відмовився від права, наданого йому на підставі договору - ч. ст. 636 ЦК України), однак матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що банк від права вимоги за договором страхування відмовився та доказів на підтвердження уповноваження банком позивача на звернення до суду з даним позовом.

Разом з цим, як вбачається із матеріалів справи, банк не заперечує проти перерахування коштів страхового відшкордування по клієнту ОСОБА_2 про що надав лист до ПрАТ «СК «ВУСО» (Т. 1 а. с.221).

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд має сприяти: всебічному і повному з'ясуванню обставин спору; роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про вчинення або не вчинення процесуальних дій, здійсненню їх прав у випадках, що встановлені цим Кодексом, а згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертаючись до суду із позовною заявою, зазначав, що автомобіль, на якому було скоєно вищезазначене ДТП, було відповідачем застраховано, а також вигодонабувачем є ПАТ «Кредобанк», про що позивач вказав у позовній заяві, але суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та ці обставини не перевіриви, та не вирішив питання залучення, відповідно до ст.ст. 33-36 ЦПК України, до участі у справі вказаного Банку, у зв'язку з чим вказані позовні вимоги є необгрунтованими.

Проте суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув та їх взагалі не перевіряв, рішення суду не мотивував та прийшов до помилкових та передчасних висновків про відмову в задоволенні позову без належного з'ясування обставин.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313-317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 27 жовтня 2016 року- скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Н.М. Деркач

М.Ю. Петешенкова