13 квітня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ІзмайловоїТ.Л., Кадєтової О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про захист прав споживачів та стягнення коштів за договором банківського рахунку,
за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (далі - ПАТ «КБ «Хрещатик») про захист прав споживачів та стягнення коштів за договором банківського рахунку.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що 23 січня 2014 року між нею та ПАТ «КБ «Хрещатик» було укладено договір
№ 1092 банківського рахунку фізичної особи, відповідно до якого
ОСОБА_4 було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 у валюті USD.
На виконання умов договору позивачем в день відкриття рахунку було здійснено поповнення на суму 457 086, 00 доларів США з оформленням відповідної квитанції від 23 січня 2014 року № 48. У подальшому, нею було вчинено поповнення рахунку ще сім разів на загальну суму 732 000 доларів США додатково до внесеної раніше.
13 листопада 2014 року позивачем була отримана виписка по особовому рахунку за період часу з 01 січня 2014 року по 13 листопада
2014 року, у якій не було відображено жодного зарахування, внесених позивачем грошових коштів.
24 грудня 2014 року ОСОБА_4 повторно звернулась з листом до банку із заявою про проведення перевірки обставин зникнення грошових коштів, та негайне повернення належних їй грошових коштів.
Листом від 09 січня 2015 року № 41/1-113/66 ПАТ «КБ «Хрещатик» повідомило, що за даними бухгалтерського обліку за рахунками, відкритими у доларах США з дати відкриття жодної операції не зареєстровано.
Ураховуючи наведене, позивач просила стягнути з відповідача на її користь 1 384 172, 73 доларів США боргу, а саме: 1 189 086, 00 доларів США - боргу за договором банківського рахунку, 118 908, 60 доларів США - пені згідно п. 3.1 Договору банківського рахунку за несвоєчасне зарахування грошових коштів та 76 178, 13 доларів США - три відсотки річних, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва
від 12 вересня 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року залишено без змін.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.
У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із неможливості стягнення коштів з відповідача на користь позивача у зв'язку з введенням в ПАТ «КБ «Хрещатик» тимчасової адміністрації та початку процедури ліквідації.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання умов договору ОСОБА_4 було внесено грошові кошти, згідно квитанції
від 23 січня 2014 року № 48 на суму 457 086, 00 доларів США; квитанції від 23 січня 2014 року № 235 на суму 13 892, 00 доларів США; квитанції
від 30 січня 2014 року № 789 на суму 195 395, 00 доларів США; квитанції
від 07 лютого 2014 року № 18 на суму 52 000, 00 доларів США; квитанції
від 13 лютого 2014 року № 79 на суму 20 000, 00 доларів США; квитанції
від 28 лютого 2014 року № 301 на суму 26 900, 00 доларів США; квитанції від 21 березня 2014 року № 87 на суму 230 000, 00 доларів США; квитанції від 21 березня 2014 року № 156 на суму 143 813, 00 доларів США.
На підтвердження позовних вимог ОСОБА_4 було надано довідки ПАТ «КБ «Хрещатик» підписані заступником Київського регіонального відділення банку ОСОБА_6
Згідно довідки ПАТ «КБ «Хрещатик» від 23 січня 2014 року
№ 47/222-22-06/61 на рахунок № НОМЕР_1 станом на 23 січня
2014 року надійшли кошти у сумі 457 086, 00 доларів США.
Згідно довідки ПАТ «КБ «Хрещатик» від 23 січня 2014 року
№ 47/222-22-06/60 на рахунку № НОМЕР_1 станом на 06 лютого
2014 року залишок коштів становить 666 373, 00 доларів США.
Згідно довідки ПАТ «КБ «Хрещатик» від 07 лютого 2014 року
№ 47/222-22-06/65 залишок коштів на рахунку становить 718 373, 00 доларів США.
Як вбачається з матеріалів справи, задля проведення ревізії всіх операцій за рахунком № НОМЕР_1 в USD (код валюти 840)
13 листопада 2014 року ОСОБА_4 звернулася до банку за випискою по особовому рахунку за період з 01 січня 2014 року по 13 листопада 2014 року, з інформацією по всіх операціях по рахунку.
Згідно отриманої від банку виписки по особовому рахунку за період з 01 січня 2014 року по 13 листопада 2014 року, банком не зареєстровано за рахунком ОСОБА_4 жодної операції.
24 грудня 2014 року ОСОБА_4 повторно звернулась з листом до банку із заявою про проведення перевірки обставин зникнення грошових коштів, та негайне повернення належних їй грошових коштів.
Листом від 09 січня 2015 року № 41/1-113/66 ПАТ «КБ «Хрещатик» повідомило, що за даними бухгалтерського обліку за рахунками, відкритими у доларах США з дати відкриття жодної операції не зареєстровано.
Рішенням Правління Національного банку України № 46-рш

від 02 червня 2016 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 03 червня 2016 року № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Зазначена інформація відображена на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб: (http//www.fg.gov.ua).

Згідно із зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації

ПАТ «КБ «Хрещатик» з 06 червня 2016 року по 05 червня 2018 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Хрещатик».

Суди попередніх інстанцій, встановивши факт незарахування внесених згідно квитанцій грошових коштів на рахунок ОСОБА_4, що свідчить про невиконання банком укладеного договору банківського рахунку, дійшли обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог

у зв'язку із введенням тимчасової адміністрації та початку процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик».

Статтею 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами,

а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Тобто, процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 20 січня 2015 року № 6-2001цс15, що відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, у зв'язку із тим, що на момент ухвалення рішення судом першої інстанції було запроваджено тимчасову адміністрацію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик».

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2016 року та ухвали апеляційного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва

від 12 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 06 грудня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про захист прав споживачів та стягнення коштів за договорами банківського рахунку залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова