ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/183/17
"11" квітня 2017 р. смт. Петриківка
Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Караула О.А., за участю секретаря судового засідання Дудки В.В., розглянувши в смт Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
27.02.2017 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов від ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
У заяві зазначено, що позивач є власником ? частки будинку АДРЕСА_1 Дніпропетровської області, про що долучено договір дарування житлового будинку.
У вказаному будинку, також зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про що додано довідку про склад сім'ї позивача. Однак, позивач стверджує, що вказані особи фактично не проживають у його будинку з серпня 2014 року і їх місцезнаходження йому невідоме, про що складено відповідний акт.
ОСОБА_1 зауважив, що реєстрація у його житлі осіб, які фактично там не проживають, отже й не сплачують своєї частини витрат за комунальні платежі та утримання будинку обмежує його права, як власника здійснювати користування та розпорядження таким житлом.
На основі викладеного позивач просить суд усунути перешкоди у здійсненні ним прав користування та розпорядження майном, шляхом визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, такими, що втратили право на користування домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку із відсутністю в ньому без поважних причин понад один рік.
Позивач у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі та без фіксування судового процесу технічними засобами. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення.(а.с. 31)
Відповідач ОСОБА_2, повторно, в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що до справи долучені судові повістки та повідомлення про вручення поштового відправлення, яке він отримав (а.с.39). Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Причини неявки суду невідомі.
Відповідач ОСОБА_3, повторно, в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що до справи долучені судові повістки та повідомлення про вручення поштового відправлення, яке він отримав (а.с.40). Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Причини неявки суду невідомі.
Відповідач ОСОБА_4, повторно, в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що до справи долучені судові повістки та повідомлення про вручення поштового відправлення, яке він отримав (а.с.41). Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Причини неявки суду невідомі.
Відповідач ОСОБА_5 повторно, в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що до справи долучені судові повістки та повідомлення про вручення поштового відправлення, яке він отримав (а.с.38). Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Причини неявки суду невідомі.
Враховуючи неявку у судове засідання відповідача по справі, з метою дотримання встановлених законодавством строків розгляду судом справи, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані позивачем докази, вважає, що позов підлягає задоволенню через наступне.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач є власником ? частки будинку АДРЕСА_1 Дніпропетровської області що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6823396, від 24.03.2005 року та договором дарування частин житлового будинку зареєстрованого у реєстрі за № 134 та посвідченого державним нотаріусом Петриківської державної нотаріальної контори від 07.02.2005 року, згідно якого ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_1 ? частину житлового будинку АДРЕСА_1 Дніпропетровської області.
З довідки № 128 виданої виконавчим комітетом Курилівської селищної ради від 10.02.2017 року судом встановлено, що ОСОБА_1 є жителем АДРЕСА_1. Разом з ним у вказаному будинку зареєстровані наступні особи: співмешканка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, доньки співмешканки: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4; онука співмешканки: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5
У Акті про проживання № 47 від 10.02.2017 року виданого Курилівською селищною радою зазначено, що в результаті опитування сусідів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 встановлено, що зареєстровані у АДРЕСА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, її доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 та онука ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 фактично за місцем реєстрації не проживають починаючи із серпня 2014 року.
Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 71 ЖК України якщо особа не проживає в житловому приміщенні понад 6 місяців без поважних причин, така особа за рішенням суду може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Питання визначення місця проживання малолітніх та неповнолітніх осіб регулюється ст. 29 ЦК України, яка визначає місце проживання фізичної особи в залежності від її віку: відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає. Ця норма є імперативною, тобто дитина, яка не досягла 10 років може бути зареєстрована лише з одним із батьків.
Судом встановлено, що позивач у визначеному законодавством порядку набув право власності на жилий будинок, який знаходиться за вищевказаною адресою. Відповідачі дійсно зареєстровані у будинку позивача, але там не проживають, що дає суду підставу за правилами ст. 72 ЖК України визнати відповідачів особами втратившими право користування будинком позивача. Наведені обставини обумовлюють висновок суду про задоволення позовних вимог.
Позивач, при зверненні до суду із позовом, сплатив судовий збір в повному обсязі та вимог, щодо стягнення його з відповідача не заявив. Отже, суд вважає за доцільне витрати, по сплаті судового збору, залишити за позивачем.
Керуючись ст. ст. 15, 57, 74, 88, 209, 215, 224-226 ЦПК України, ст. 71,72 ЖК України, ст. ст. 29, 391 ЦК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 особами, що втратили право на користування домоволінням АДРЕСА_1
В Судові витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя: О. А. Караул