Справа №585/62/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/580/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2017 року

у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа приватний нотаріус Роменського районного нотаріального округу ОСОБА_4

про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеною заявою та просила встановити факт належності її матері ОСОБА_5, яка померла 18 лютого 2013 року: договору купівлі продажу домоволодіння від 01 вересня 2000 року, посвідченого Роменською районною державною нотаріальною конторою 01 вересня 2000 року за реєстровим номером 1114 та Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ № 013563, виданого ОСОБА_6 сільською радою 24 жовтня 2000 року, у яких прізвище покупця та власника земельної ділянки записано як «Ліпуха». Встановлення зазначеного факту їй необхідне для оформлення спадщини після померлої матері.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення її заяви. При цьому зазначає, що є єдиною спадкоємицею після смерті матері, і, при цьому, не може оформити своє право на спадщину через те, що у договорі купівлі продажу домоволодіння та у державному акті на право власності на землю невірно зазначене прізвище її матері (спадкодавця) «Ліпуха» замість вірного «Липуха». Вказує, що звертаючись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів померлій ОСОБА_7, вона надала докази на підтвердження вказаного факту, однак, при ухваленні оскаржуваного рішення, суд взагалі не дав належної оцінки письмовим доказам, що наявні у матеріалах справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з огляду на наступне.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано жодного належного доказу, який би містив інформацію щодо предмета доказування, а саме, факту належності ОСОБА_7 договору купівлі продажу домоволодіння та державного акта на право приватної власності на землю.

Проте, колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладання шлюбу (а. с. 11,11а).

18 лютого 2013 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.6).

Згідно заповіту, посвідченого 04 вересня 2003 року секретарем виконавчого комітету ОСОБА_6 сільської ради Роменського району Сумської області ОСОБА_8, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, все своє майно, де б воно не було, з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_3 (а.с.12).

Відповідно до копії спадкової справи № 111/2013, заведеної після померлої 18 лютого 2013 року ОСОБА_5, ОСОБА_3 у встановлений законом строк прийняла спадщину за заповітом після смерті матері. Спадкоємець померлої ОСОБА_7, який мав право на обовязкову долю у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України ОСОБА_9, відмовився від прийняття належної йому долі спадкового майна.

Згідно довідки ОСОБА_6 сільської ради Роменського району Сумської області за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_7 у будинку по вул. Центральна, 25 у с. Калинівка Роменського району Сумської області, на час її смерті ніхто не проживав та не був зареєстрованим.

На звернення ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу ОСОБА_4 з приводу видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_7, остання отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій у звязку з тим, що Договорі купівлі продажу домоволодіння, посвідченому 01 вересня 2000 року Роменською районною державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 1114 та Державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-СМ № 013563, виданому ОСОБА_6 сільською радою 24 жовтня 2000 року, прізвище власника домоволодіння та земельної ділянки (ОСОБА_10) не збігається з прізвищем спадкодавця, зазначеному у свідоцтві про смерть та заповіті, у яких зазначене прізвище «Липуха», та у звязку з цим їй рекомендовано звернутися до суду (а. с. 16).

Зі свідоцтва про одруження серії ЯУ №224505 вбачається, що 06 листопада 1954 року ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2 одружився з ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис №5. Місце реєстрації ЗАГС Роменського району Сумської області. Після реєстрації одруження подружжю присвоєне прізвище ОСОБА_9 (а.с.8).

Як вбачається з паспорта громадянина України ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, остання була зареєстрована на території ОСОБА_6 сільської ради, с.Калинівка з 13 березня 1980 року (а.с.7).

Згідно Договору купівлі продажу домоволодіння від 01 вересня 2000 року ОСОБА_12 продала ОСОБА_10 домоволодіння, розташоване в с.Калинівка, Роменського району Сумської області по вул. Центральній, 23. Даний договір посвідчений державним нотаріусом Роменської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 01 вересня 2000 року та зареєстрований в реєстрі за №1114 (а.с.9).

Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV СМ №013563 на земельну ділянку загальною площею 0,446 га, розташовану на території с. Калинівка ОСОБА_6 сільської ради з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,200 га, для ведення особистого підсобного господарства - 0,246 га, виданий ОСОБА_10 ОСОБА_6 сільською радою народних депутатів 24 жовтня 2000 року на підставі договору купівлі-продажу від 01 вересня 2000 року за 1115 та зареєстрований в Книзі записів державних актів приватної власності на землю за № 175 (а.с.10).

Згідно п.6 ст.256 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.95 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право

Інколи трапляються випадки, коли громадяни не можуть використовувати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім'я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права.

Коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Факт належності ОСОБА_7 вищезазначених правовстановлюючих документів підтверджується тим, що імя по батькові ОСОБА_7 зазначене в цих документах та в паспорті і свідоцтві про смерть є однаковими. Крім того майно, яке зазначено в правовстановлюючих документах, а саме: будинок та земельна ділянка розташовані за місцем проживання померлої ОСОБА_7

За наявності зазначеного у колегії суддів не виникає сумніву щодо ідентичності записів прізвища ОСОБА_7 у свідоцтві про смерть і паспорті та договорі купівлі-продажу домоволодіння від 01 вересня 2000 року (бланк серії АВМ №952995), посвідченого державним нотаріусом Роменської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 за реєстровим №1114, Державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-СМ № 013563, виданого ОСОБА_6 сільською радою народних депутатів 24 жовтня 2000 року, так як ці записи відрізняються лише написання однієї літери «и».

Суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку про не доведення заявником своїх вимог належними доказами. Виправлення помилки у документі може здійснюватись за заявою особи, якій він належить. Так як ОСОБА_7 померла така можливість втрачена, а наявність розбіжностей у записі її прізвища у правовстановлюючих документах на спадкове майно та свідоцтві про смерть, позбавляють заявницю можливості оформити спадщину у встановленому законом порядку.

Отже, рішення суду на підставі п. 3, 4 ч. 1 ст.309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів її померлій матері ОСОБА_7

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п. 2; 309 ч. 1 п. 3, 4; 313-314; 316 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_5, яка померла 18 лютого 2013 року, Договору купівлі-продажу домоволодіння від 01 вересня 2000 року, посвідченого державним нотаріусом Роменської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4 зареєстрованого в реєстрі за № 1114.

Встановити факт належності ОСОБА_5, яка померла 18 лютого 2013 року, Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-СМ № 013563, виданого ОСОБА_6 сільською радою народних депутатів 24 жовтня 2000 року.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього дня на нього може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -