Справа № 661/332/17
Провадження № 2-з/661/5/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року

Суддя Новокаховського міського суду Херсонської області Бойко М.Є., розглянувши матеріали заяви Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ ОСОБА_1 «ПриватБанк» звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, в якій просить стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором від 12.09.2011, укладеним між нею та ПАТ КБ "ПриватБанк" в сумі 40 682,18 грн., яка утворилась станом на 31.10.2016 року, посилаючись на порушення боржником своїх зобовязань за кредитним договором.

Одночасно з позовними вимогами позивач просив суд задовольнити його заяву про забезпечення цього позову, а саме: накласти арешт на 1/4 частину на квартиру, житловою площею 52,60 кв.м, яка розташована за адресою: м.Нова Каховка, Херсонської області, вул.Леніна, 30/7, шляхом заборони укладати угоди стосовного цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати відчуження, посилаючись на те, що відповідачка тривалий час не виконує взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого у банку відсутні підстави вважати, що нею будуть припинені недобросовісні дії щодо виконання обов`язків перед кредитором, а тому вона може вживати всіх можливих заходів щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за рахунок належного відповідачці майна і коштів. Тобто, на думку позивача, існує реальна загроза відчуження вказаної вище квартири третім особам, що в подальшому може зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у розгляді справи. При цьому, як роз'яснено в п.2 ч.1 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній.

Згідно з п. 4 вищевказаної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

За загальним правилом заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Аргументуючи свою заяву про забезпечення позову, позивач послався, на те, що відповідачка відмовляється виконувати умови договору та може мати на меті передачу третім особам права власності на майно й кошти або його переховування від банку й державної виконавчої служби, а також проведення інших операцій з майном та коштами щодо позбавлення банку можливості задовольнити свої вимоги за його рахунок. Проте, доказів, які б свідчили про те, що вказані підстави для забезпечення позову насправді існують, а також, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ст. 151 ЦПК України, і що така загроза є реальною, позивачем суду не надано. Крім того, вид забезпечення позову є неспівмірним із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.152 ЦПК України), оскільки вартість квартири є, безумовно, значно більшою, ніж ціна позову.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити Публічному Акціонерному Товариству ОСОБА_1 «ПриватБанк» в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Бойко