АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/248/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів: Гринчука Р.С., Грох Л.М.,

секретар Гриньова А.М.

з участю представників сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/11667/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 13 грудня 2016 року за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, УМВС України у Хмельницькій області, відділу капітального будівництва УМВС України у Хмельницькій області про визнання квартири об'єктом права спільної сумісної власності.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22 листопада 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено. Визнано квартиру АДРЕСА_2, об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1. Вирішено питання судових витрат.

12 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просила накласти заборону на вчинення будь-яких дій, що стосуються реєстрації квартири АДРЕСА_1 та видачі правовстановлюючих документів на ОСОБА_3.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13 грудня 2016 року виправлено описку в тексті рішення суду від 22 листопада 2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, УМВС України у Хмельницькій області, відділу капітального будівництва УМВС України у Хмельницькій області про визнання квартири об'єктом права спільної сумісної власності, а саме в тексті рішення номер квартири, яка булу предметом спору замінено помилково зазначено АДРЕСА_2 на правильний АДРЕСА_1.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13 грудня 2016 року заяву про забезпечення позову задоволено. Накладено заборону на вчинення будь-яких дій, що стосуються реєстрації квартири АДРЕСА_1, та видачі правовстановлюючих документів на ОСОБА_1

________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Стефанишин С.Л. Провадження № 22-ц/792/248/17

Доповідач -Костенко А.М. Категорія № ухвала

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 з ухвалою суду не погоджується, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені заяви ОСОБА_2 про заборону вчинення будь-яких дій, щодо реєстрації квартири АДРЕСА_1 та видачі правовстановлюючих документів на ОСОБА_3. Зазначав, що вжиття заходів забезпечення позову щодо АДРЕСА_1 є неможливим, оскільки судовий розгляд справи завершено ухваленням рішення по суті позовних вимог. Судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не було вказано жодних обставин, які б підтверджувалися належними та допустимими доказами, того що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду

У відповідності до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 22 листопада 2016 року задоволено позов ОСОБА_2 та визнано квартиру АДРЕСА_2, об'єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 7 лютого 2017 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 22 листопада 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким визнано 23/25 частини квартири АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи та неправильного застосування норм матеріального права.

У відповідності до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ст. 152 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується в тому числі і забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

П. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006, № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, в тому числі й на стадії апеляційного провадження, якщо заява про це надійшла до суду апеляційної інстанції або її не вирішив суд першої інстанції. Питання про забезпечення позову вирішує суддя одноособово або суд у судовому засіданні (залежно від стадії розгляду справи) в день надходження заяви.

З врахуванням викладеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно у відповідності до вимог ЦПК України постановив ухвалу про забезпечення позову за заявою позивача, оскільки не вжиття таких заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду щодо захисту права власності на спірну квартиру позивача.

В той же час забороняючи вчиняти дії щодо реєстрації права власності на всю квартиру АДРЕСА_1 суд першої інстанції не звернув увагу, що у подружжя виникло право спільної сумісної власності лише на 23/25 частини спірної квартири, а на 2/25 частини спірної квартири має одноособове право власності ОСОБА_1.

В зв'язку з цим оскаржувана ухвала підлягає зміні.

Доводи апеляційної скарги, що після ухвалення рішення суду вжиття заходів забезпечення позову є неможливим слід відхилити, оскільки такі доводи суперечать нормам цивільно-процесуального законодавства та роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України.

Також не можуть бути взяті до уваги твердження апелянта, що про відсутність доказів, з якими суд першої інстанції пов'язував необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що інвестиційний договір, на підставі якого сторони набули право спільної сумісної власності на квартиру, укладав ОСОБА_1, а отже, отримавши відповідні документи від забудовника може оформити право власності на всю квартиру, що утруднить виконання рішення суду при визнанні за позивачем права спільної сумісної власності подружжя на частину квартиру.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 13 грудня 2016 року змінити та викласти абзац другий резолютивної частини ухвалу в наступній редакції:

«Накласти заборону на вчинення будь-яких дій, що стосуються реєстрації права власності на 23/25 частини квартири АДРЕСА_1»

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий (підпис) А.М. Костенко

Судді (підписи) Р.С. Гринчук

Л. М. Грох

Згідно з оригіналом А.М. Костенко