Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/830/17 Головуючий у 1 інстанції: Кучеренко Н.В.
Є.У. № 320/7289/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Гончар М.С.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Зубковій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 грудня 2016 року по справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» на дії державного виконавця, заінтересовані особи Іванівська РВДВС ГТУЮ Херсонської області, ОСОБА_3,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство «Родовід банк» звернулося до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконними дії головного державного виконавця Іванівського РВДВС ГТУЮ Херсонської області Коваленко Т.В. при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26 жовтня 2016 року по ВП № 52022662, скасувати вказану постанову і зобовязати Іванівський РВДВС ГТУЮ Херсонської області відновити виконавче провадження. На обґрунтування скарги зазначив, що при примусовому виконанні рішення суду про стягнення з ОСОБА_3 50 896, 63 грн. заборгованості за кредитним договором і 508,97 грн. судових витрат головним державним виконавцем не були здійснені всі необхідні заходи щодо примусового виконання рішення, а саме: не було подано подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 09 грудня 2016 року у задоволенні скарги Банку відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, Публічне акціонерне товариство «Родовід банк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу АТ «Родовід банк».

В засідання апеляційного суду належним чином повідомлений про час і місце розгляду скарги представник Банку не зявився, причини неявки суду не повідомив. Колегія суддів на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України визнала причини неявки скаржника неповажними і такими, що не перешкоджають розгляду справи по суті.

Виконавча служба направила свої письмові заперечення проти апеляційної скарги і просила розглянути справу за відсутністю її представника.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Суд першої інстанції, вірно застосувавши положення ст.ст. 383-387 ЦПК України, норми Закону України «Про виконавче провадження», дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги. Фактичні обставини встановлені судом повно та об'єктивно, підтверджуються матеріалами справи. Встановленим обставинам та зібраним у справі доказам суд першої інстанції надав належний правовий аналіз, що відображено в оскаржуваній ухвалі.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 383 ЦПК України, частини першої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи, мають право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України.

Судом встановлено, що в провадженні Іванівського РВДВС ГТУЮ Херсонської області знаходилось виконавче провадження № 52022662 з примусового виконання виконавчого листа № 320/9666/14-ц, виданого 05 січня 2015 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором № 34.8/АК-005-07-2 від 30 листопада 2007 року в сумі 50 896,63 грн.

У відповідності до ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 № 606-XIV) 22 серпня 2016 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

Статтею 6 Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 № 606-XIV) встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

З приписів ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 № 606-XIV) слідує, що заходами примусового виконання рішень, є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

На виконання ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22 серпня 2016 року, якою в рахунок забезпечення виконання рішення суду було накладено арешт на все майно боржника.

Із листів №№3650-3653, 797, 798 від 29 серпня 2016 року, що надійшли ві Управління технічного нагляду, охорони праці та пожежної безпеки Державної інспекції сільського господарства в Херсонській області, Територіального сервісного центру № НОМЕР_1 МВС у Херсонській області, Іванівського районного центру зайнятості, Дружбівської сільської ради, відділу Держгеокадастру в Іванівському районі Херсонської області, Комунального підприємства Генічеське державне бюро технічної інвентаризації, Управління технічного нагляду, охорони праці та пожежної безпеки Державної інспекції сільського господарства в Херсонської області, вбачається, у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення.

При виході державного виконавця за місцем проживання боржника за адресою Херсонська область, Іванівський район, с. Дружбівка, у присутності боржника ОСОБА_3, понятих ОСОБА_5, ОСОБА_6, встановлено, що майна,що підлягає опису, не виявлено, а здійснені заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними,про що складено відповідний акт від 25 жовтня 2016 року

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (від 02.06.2016 № 1404-VIII) виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Враховуючи приписи вищевказаних норм закону, встановлено, що державний виконавець наділений правом на звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, а суд при вирішення даного питання виносить вмотивоване рішення. При цьому, дане подання ініціюється державним виконавцем при виникненні необхідності.

Враховуючи те, що матеріали виконавчого провадження не містять відомостей про наявність майна чи коштів, належних боржнику, та які знаходять у інших осіб, а боржник не перешкоджала проведенню державним виконавцем виконавчих дій щодо примусового виконання рішення суду, тому у державного виконавця була відсутня необхідність у звернення до суду з даним поданням.

Згідно до п. 2 ч. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (від 02.06.2016 № 1404-VIII) виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені протягом року виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

26 жовтня 2016 року враховуючи те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення і здійснені заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними, державним виконавцем була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки є повторенням підстав скарги, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону та не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права являються безпідставними, а тому апеляційна скарга на підставі ст.312 п.1 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.30,312 п.1, 313,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» відхилити.

Ухвалу Мелітопольського міськ районного суду Запорізької області від 09 грудня 2016 року по цій справі залишити без зміни

Ухвала набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: