Справа № 473/385/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2017 р. суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області Вуїв О.В., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про забезпечення його позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2017 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказував, що 24 липня 2015 року між ним та відповідачкою було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої банк надав останній кредитні кошти у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту у розмірі 29 010,37 грн. на строк до 31 липня 2018 року, а відповідачка зобовязалася щомісячно частинами повертати отриманий кредит, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 18 % річних від суми залишку заборгованості та комісію за обслуговування кредиту.

В разі порушення умов договору позичальник зобовязалася сплатити неустойку (штраф) в розмірі 2 131,12 грн., а також на вимогу кредитора достроково повернути кредитні кошти.

Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів, комісії виконувала не належним чином в звязку з чим станом на 08 грудня 2016 року виникла заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 44 162,85 грн., в тому числі:

- заборгованість по кредиту 26 810,82 грн.;

- заборгованість по процентам 5 851,75 грн.;

- заборгованість по комісії в розмірі 10 269,16 грн.;

- нарахованого штрафу у розмірі 1 231,12 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з ОСОБА_1 в повному обсязі

Водночас представник позивача подав суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачці майно, а саме житловий будинок №76 розташований по вулиці 1 Травня в м. Вознесенську шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно вказаного майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Заява обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може унеможливити або ускладнити виконання рішення суду.

Суд у відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України розглядає питання про забезпечення позову без виклику осіб, що беруть участь в розгляді справи.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 151 ЦПК України, п. 1 постанови Пленуму ВСУ за №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі постанова) суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п. 4 постанови суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи обставини справи та характер спірних правовідносин суддя вважає, що невжиття заходів забезпечення позову дійсно може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, тому є всі підстави для часткового забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України суддя прийшов до висновку, що необхідним і достатнім способом забезпечення позову є накладення заборони на відчуження належного відповідачці на праві власності майна.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153, 209, 210 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Заяву Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про забезпечення його позову до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Заборонити відчуження:

-житлового будинку №76, який розташований по вулиці 1 Травня в місті Вознесенську Миколаївської області та зареєстрований на праві власності за ОСОБА_1 на підставі договору дарування № 1682 від 27 серпня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу ОСОБА_2.

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з моменту отримання її копії.

Суддя : О.В. Вуїв