Справа №303/1117/17
Номер стат. звіту - 32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2017 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

при секретарі Славич М.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 управління Національної поліції в Закарпатській області та ОСОБА_5 управління Казначейської служби України в Закарпатській області про відшкодування моральної шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 управління Національної поліції в Закарпатській області та ОСОБА_5 управління Казначейської служби України в Закарпатській області про відшкодування моральної шкоди завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.

Позов мотивує тим, що 31 серпня 2008 року, біля 09 години 00 хвилин, на автодорозі Київ-Чоп, поблизу с.Ракошино Мукачівського району, сталася дорожньо-транспортна пригода, в ході якої відбулося зіткнення між автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1, який рухався в напрямку м.Ужгород, із автомобілем марки VW PASSAT державний номерний знак Республіки ОСОБА_6 ZLI 59-78 під керуванням громадянина ОСОБА_6 ОСОБА_7, який виконував маневр розвороту. В результаті даної ДТП ОСОБА_1 одержав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку. Постановою слідчого СВ Мукачівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 09 вересня 2008 року було порушено кримінальну справу за №22017908 по факту ДТП. 12 вересня 2008 року в.о. прокурора Мукачівського району Диковець М.М. виніс постанову про скасування постанови про порушення кримінальної справи по факту ДТП. 15 вересня 2008 року слідчим СВ Мукачівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 було винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи з підстав передбачених п.2 ст.6 КПК України. 05 листопада 2008 постановою заступника прокурора Мукачівського району Диковець М.М. було скасовано вищезазначену постанову слідчого з одночасним порушенням кримінальної справи за ч.1 ст.286 КК України. В ході досудового розслідування було встановлено недотримання громадянином ОСОБА_7 правил дорожнього руху, зокрема п.п.10.1 та 16.3 ПДР, в результаті чого сталася ДТП. 17 лютого 2009 року була винесена постанова про притягнення ОСОБА_7 в якості обвинуваченого і предявлення йому обвинувачення за ч.1 ст.286 КК України. Того ж дня, а саме 17 лютого 2009 року старшим слідчим СВ Мукачівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_9 було зупинено досудове розслідування по кримінальній справі та оголошено в розшук громадянина ОСОБА_7. Потім, ще багато разів провадження по справі то відновлювалося то знову зупинялося з різних причин і так на протязі 8 років. Весь цей час, з моменту ДТП, позивач скаржився та просив орган досудового розслідування прийняти міри щодо дотримання розумних строків досудового розслідування, однак все було марно. Неодноразово звертався з відповідними заявами до МВС України. Його питання піднімалось не один раз на різних нарадах як Мукачівського району, області та Міністерства України, про що свідчать листи, які ним додані до матеріалів справи. З прийняттям нового КПК України, 02 лютого 2013 року в ЄРДР були внесені відомості та розпочато досудове розслідування за новими правилами. 30 квітня 2013 року було прийнято повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення за ч.1 ст.286 КК України. Дана підозра була направлена до поліції ОСОБА_10 Республіки для вручення та допиту в якості підозрюваного ОСОБА_7. 27 січня 2014 року ОСОБА_7 було вручено підозру та допитано в якості підозрюваного. Відповідно до протоколу допиту, ОСОБА_7 відмовився від дачі показань. На початку 2016 року прокурором Мукачівської місцевої прокуратури було скеровано до Мукачівського міськрайонного суду клопотання про звільнення підозрюваного ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у звязку із закінченням строків давності. Однак, через неналежне оформлення, клопотання прокурора було залишено без задоволення. Через певний час, з метою належного оформлення всіх документів, прокурором Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 був зроблений запит до ОСОБА_10 Республіки. На виконання запиту компетентним органом ОСОБА_10 Республіки була надіслана належним чином завірена копія Свідоцтва про смерть, відповідно до якої ОСОБА_7 помер 08 квітня 2016 року. 11 листопада 2016 року прокурор Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_11 своєю постановою від 11 листопада 2016 року закрив кримінальне провадження. 8 років досудового розслідування це не просто тривалий строк, це строк його титанічних зусиль, нечисленних скарг, заяв, які змушували орган досудового розслідування щось робити по кримінальній справі, а зараз підозрюваний помер і його вина буде безнаказана. 8 років він перебував в очікуванні результатів досудового розслідування, звертаючись із різними заявами та скаргами він зіпсував відносини з багатьма людьми, крім того, постійні насмішки односельчан, які глузували з нього за те, що він марно сподівався на кінцевий результат. Все це перетворило його життя на кошмар, він не може думати ні про що, крім справи, йому не дає спокою факт того, що особа, яка вчинила ДТП, в результаті якої постраждав він і його автомобіль безнаказана. Внаслідок бездіяльності органів досудового слідства (міліції), органів прокуратури та їх посадових осіб, у звязку з невжиттям заходів до розслідування кримінальної справи у встановлений законом строк, незабезпеченням органами прокуратури нагляду за діями працівників досудового слідства у розумні строки, досудове слідство не завершено, чим заподіяно йому моральної шкоди.

Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду встановлюється законом. Разом з тим, право на відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та суду, настає лише при встановленні незаконності дій посадових осіб зазначених органів. Факт неправомірності дій працівників органів досудового слідства на момент розгляду судом спору про відшкодування шкоди повинен вже бути встановлений відповідними засобами доказування, зокрема - відповідним рішенням суду, яке має преюдиційне значення при розгляді справи про відшкодування шкоди. Свідченням підтвердження бездіяльності слідчого та процесуального прокурора під час розслідування кримінальної справи є ухвала слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Морозової Н.Л. від 18 листопада 2015 року та лист начальника відділу ОСОБА_5 слідчого управління НП України ОСОБА_12, з якого вбачається, що за неналежне розслідування кримінального правопорушення ряд працівників Мукачівського МВ ГМВС України в Закарпатській області притягнуті до дисциплінарної відповідальності. Крім того, варто наголосити, що з 2013 року була готова підозра у вчиненні злочину, однак результату нема й до сьогодні.

Таким чином, за восьмирічну бездіяльність органом досудового розслідування йому завдано моральних страждань на 850 000 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав та просив суд задоволити його з підстав зазначених в позові.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов також підтримала та просила суд його задоволити пояснивши суду, що незаконними діями та бездіяльністю органів досудового розслідування позивачу ОСОБА_1 була заподіяна моральна шкода.

Представник відповідача ОСОБА_5 управління Національної поліції в Закарпатській області - ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні з підстав зазначених в запереченні, які були надані ним суду, а також пояснив, що право на відшкодування шкоди настає лише у випадках визначених законом та при встановленні незаконності дій посадових осіб, але факт неправомірності дій правоохоронних органів на момент розгляду судом справи повинен бути вже встановлений відповідними засобами доказування, а саме відповідним рішенням суду, яке має преюдиційне значення при розгляді справи про відшкодування шкоди.

Представник відповідача ОСОБА_5 управління Казначейської служби України в Закарпатській області - ОСОБА_3 в судовому засіданні позов також не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні з підстав зазначених в запереченні, пояснивши суду, що Головне управління Казначейської служби України в Закарпатській області взагалі в даній справі є неналежним відповідачем, оскільки воно не є власником бюджетних коштів. У відповідності до чинного законодавства безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що провадить оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування здійснює Державна казначейська служба України.

Суд перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представників відповідача, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та підтверджується належними у справі доказами, що згідно Свідоцтва про смерть виданого 29.08.2016 року ОСОБА_10 Республікою ОСОБА_7 помер 08.04.2016 року.

Відповідно до ОСОБА_11 з кримінального провадження №0000693 відносно громадянина ОСОБА_10 Республіки ОСОБА_7 були внесені дані до ЄРДР 02.02.2013 року, щодо вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Постановою слідчого СВ Мукачівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 09 вересня 2008 року було порушено кримінальну справу за №22017908 по факту дорожньо-транспортної пригоди, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

12 вересня 2008 року в.о. прокурора Мукачівського району Диковець М.М. винесено постанову про скасування постанови про порушення кримінальної справи по факту ДТП.

05 листопада 2008 постановою заступника прокурора Мукачівського району Диковець М.М. винесено постанову якою скасовано постанову слідчого СВ Мукачівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_8 від 15.09.2008 року про відмову в порушенні кримінальної справи та порушено кримінальну справу по факту дорожньо-транспортної пригоди, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Постановою старшого слідчого СВ Мукачівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_9 17 лютого 2009 року було винесено постанову про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_13 та предявлення йому обвинувачення по ч.1 ст.286 КК України.

В листах №7/Б-25 від 02 лютого 2013 року та №13/Б-7234 від 12 листопада 2013 року які були надіслані позивачу ОСОБА_1 було зазначено, що за неналежне проведення досудового розслідування слідчого, у провадженні якого перебувала кримінальна справа та керівника слідчого підрозділу Мукачівського МВ УМВС в Закарпатській області притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Морозової Н.Л. від 18 листопада 2015 року скаргу потерпілого ОСОБА_1 було задоволено частково, зобовязано слідчого та процесуального прокурора у кримінальному провадженні №0000693 внесеному до ЄРДР 02.02.2013 року за ч.1 ст.286 КК України відносно ОСОБА_7, забезпечити дотримання та реалізації прав і законних інтересів потерпілого ОСОБА_1 в частині дотримання розумних строків досудового кримінального провадження, шляхом регулювання перебігу розслідування та його закінчення.

У відповідності до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин

справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

У відповідності до ч.1 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду.

Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, встановлюється законом (ч.7 ст.1176).

Таким законом є ЗУ Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду відповідно до ст.1 якого встановлено, що відповідно до положень цього закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України Про оперативно-розшукову діяльність, Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю та іншими актами законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЗУ Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; 2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.5 ст.3 ЗУ Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду у наведених в ст.1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовується, окрім іншого моральна шкода.

У відповідності до ч.5 ст.4 ЗУ Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих звязків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру (ч.6 ст.4).

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів (п.1 та 2 ч.2 ст.23 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

В обґрунтування підстав предявленого позову позивач ОСОБА_1 посилається на заподіяння йому моральної шкоди, завданої внаслідок бездіяльності досудового слідства (міліції), органів прокуратури та їх посадових осіб, у звязку з невжиттям заходів до розслідування кримінальної справи у встановлений законом строк, незабезпеченням органами прокуратури нагляду за діями працівників досудового слідства у розумні строки, досудове слідство не завершено і цим самим заподіяно йому моральної шкоди, а також зазначав, що дані обставини встановлені ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Морозової Н.Л. від 18 листопада 2015 року та листами про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників при розслідуванні кримінального правопорушення.

Але в ухвалі слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 18 листопада 2015 року та в листах щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників при розслідуванні кримінального правопорушення не було встановлено факту незаконних дій або бездіяльності чи незаконного рішення органів дізнання, досудового слідства або прокуратури. У відповідності до законодавства факт неправомірності дій працівників органів дізнання, досудового слідства на момент розгляду судом спору про відшкодування шкоди повинен вже бути встановлений відповідними засобами доказування, зокрема - відповідним рішенням суду, яке має преюдиційне значення при розгляді справи про відшкодування шкоди. Крім того, відповідно до ч.1 ст.4 ЗУ Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду відшкодування шкоди у випадках, передбачених п.5 ст.3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_1 було заявлено вимогу про стягнення на його користь моральної шкоди саме з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України, яка взагалі не була залучена позивачем по даній справі в якості співвідповідача, оскільки у відповідності до ст.33 ЦПК України суд позбавлений процесуальної можливості за власною ініціативою залучати осіб в якості співвідповідача або замінювати на належного відповідача.

Згідно п.п.1) п.41 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року N 845, ст.25 БК України, Державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування шкоди, заподіяної громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури та судів.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що позов позивача ОСОБА_1 не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60-66, 209, 212, 214-215, 217, 218 ЦПК України, ст.19, 56 Конституції України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1176 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 3, 4 ЗУ Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, суд, -

р і ш и в :

У задоволенні позову про стягнення на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання з рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду 850 000 (вісімсот пятдесят тисяч) гривень моральної шкоди - відмовити. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд.

Головуючий Ю.Ю.Куцкір