Справа №461/253/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого судді Радченка В.Є.,

при секретарі Сидорак М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 10.01.2017 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 07.09.2015 року він дав у борг ОСОБА_2 кошти у розмірі 100 доларів США на строк до 10.09.2016 р. Станом на 10.01.2017 року заборгованість по розписці від 07.09.2015 року складає 2689,32 грн. Просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість та витрати по сплаті судового збору.

Позивач до суду не прибув. Надав письмову заяву про слухання справи у його відсутності. Просив позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився. Відповідачу надіслані судові повістки рекомендованим поштовим відправленням про час та місце розгляду справи на 18.01.2017 р. та 15.02.2017 р. Повідомлення повернуті за закінченням терміну зберігання. Згідно з ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Ч. 8 ст. 76 ЦПК України передбачено, що у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 07.09.2015 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 у позику строком до 10.09.2016 р. грошові кошти у сумі 100 доларів США. Про даний факт ОСОБА_2 написана відповідна розписка. Станом на день розгляду справи судом борг відповідачем не повернений.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Предметом договору позики у справі, є іноземна валюта.

Відповідно до частини другої статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

В ч. 2 ст. 553 ЦК України зазначено, що у випадку, коли у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом.

В вищезазначеному договорі визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті 100 доларів США.

Станом на день розгляду справи за офіційним курсом Національного Банку України 1 долар США= 27,23 грн., тобто 100 доларів США=2723 грн.

Позивач просить стягнути 2689,32 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи вимоги ст. 11 ЦПК України суд не може вийти за межі позовних вимог, а тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 2689,32 грн.

Відповідно дост.88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у сумі 2689 (дві тисячі шістсот вісімдесят дев'ять) грн. 32 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено сторонами, іншими особами, які беруть участь у справі, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В.Є. Радченко