АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 525/130/16-ц Номер провадження 22-ц/786/203/17Головуючий у 1-й інстанції Ячало Ю. І. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Дорош А.І., Лобова О.А.

при секретарі Рибак О.О.

за участі позивача ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28 листопада 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом та, остаточно визначившись у позовних вимогах відповідно до заяви від 31 серпня 2016 року (а.с. 116-118), просила визнати за нею право власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1. Поділити в натурі між нею та ОСОБА_4 домоволодіння АДРЕСА_1. Виділити у власність ОСОБА_4 в житловому будинку літ. «А-1,а» приміщення: кухня 1-2 площею 13,5 кв.м, жила кімната 1-4 площею 18,5 кв.м; загальна площа 32 кв.м. на суму 57 396 грн.; сарай літ. «Б» вартістю 17 858 грн. та гараж літ. «Г» вартістю 17 784 грн. Виділити у її власність в житловому будинку літ. «А-1,а» приміщення коридору 1-1 площею 5 кв.м, коридор площею 6,1 кв.м, жила кімната 1-5 площею 11 кв.м, жила кімната 1-6 площею 10,9 кв.м, жила кімната 1-7 площею 7,9 кв.м, ванна 1-8 площею 2,7 кв.м, котельня 1-9 площею 4,1 кв.м; загальна площа 47,7 кв.м. на суму 85 555 грн.; погріб вхідний літ. «В» вартістю 3999 грн.

З метою виконання розподілу здійснити такі переобладнання в будинку: закласти дверний отвір із коридору 1-1 площею 5 кв.м. в кухню 1-2 площею 13,5 кв.м, із коридору 1-3 площею 6,1 кв.м. в кімнату 1-4 площею 18,5 кв.м. В кухні 1-2 площею 13,5 кв.м. улаштувати перегородку з дверним отвором, частину приміщення площею не менше 7 кв.м. використовувати як кухню, іншу частину використовувати як коридор. Улаштувати дверні отвори на вулицю з встановленням подвійних дверей та в кімнату 1-4 площею 18,5 кв.м. з встановленням одинарних дверей. В кімнаті 1-4 площею 18,5 кв.м. передбачити санвузол площею не менше 1,5 кв.м. Обладнати виділені частини будинку самостійним опаленням та електропостачанням. Інженерні мережі водопостачання, водовідведення та газопостачання залишити в спільному користуванні, провівши реконструкцію та обладнавши лічильниками.

Стягнути з ОСОБА_4 на її користь 1 742 грн. різниці у вартості часток домоволодіння та понесені нею судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що з 07 серпня 2005 року по 17 травня 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. 05 жовтня 2007 року в період перебування у шлюбі ними спільно придбано домоволодіння АДРЕСА_1.

Вказувала, що після розірвання шлюбу не може дійти згоди із ОСОБА_4 щодо користування та проживання у домоволодінні, яке є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28 листопада 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, просила скасувати його та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні

Судове рішення ухвалене у справі не відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідач ОСОБА_4 та позивачка ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 07 серпня 2005 року по 18 травня 2010 року. Шлюб між ними припинено із набранням чинності рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05 травня 2010 року про розірвання шлюбу (а.с. 7).

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю ОСОБА_2

В період перебування у зареєстрованому шлюбі, а саме 05 жовтня 2006 року, відповідач ОСОБА_4 набув у власність житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 05 жовтня 2006 року серія НОМЕР_2 (а.с. 8, 181, 182). Право власності зареєстрована за ОСОБА_4 31 жовтня 2016 року (а.с. 63). Відповідно до пункту 2 договору купівлі-продажу домоволодіння від 05 жовтня 2006 року продаж вчинено за 21 300 гривень (а.с. 8).

Відповідач до реєстрації шлюбу з позивачкою набув у власність транспортний засіб марки Opel Vectra, 1996 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований на його ім'я 02.09.2003 року (а.с. 34). 30 листопада 2005 року автомобіль знятий з обліку для продажу, а 14 грудня 2005 року зареєстрований за громадянином ОСОБА_7 (а.с. 34).

Відповідно до довідок про доход з місця роботи відповідача ОСОБА_4 з серпня 2005 року по вересень 2006 року відповідач отримав дохід в сумі 27489,22 (17763,84 гривень +9725,38 гривень за 14 місяців з моменту укладення шлюбу до моменту придбання спірного будинку) (а.с. 42).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що спірне домоволодіння було придбано ОСОБА_4 за особисті кошти із продажу автомобіля та заробітної плати, у той час, як позивачка не момент придбання спірного нерухомого майна власного доходу не мала.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком місцевого суду.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Об'єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 07 вересня 2016 року, у справі № 6-801цс16, відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями: 1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Роз'яснення, викладені у вказаній правовій позиції місцевим судом були розтлумачені не правильно та не належним чином застосовані до спірних правовідносин.

Судом встановлено та визнано сторонами про справі, що спірне домоволодіння було придбано за договором купівлі-продажу під час перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі.

Сторонами по справі визнано факт отримання ними державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_6, 03 лютого 2006 року, у розмірі 3400 грн. Іншого доходу ОСОБА_2 не мала з поважних причин - у зв'язку із доглядом за дитиною.

Заробітна плата, довідку про отримання якої надано відповідачем (а.с. 42), в силу положень ч.2 ст. 61 СК України є спільною власністю подружжя.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що домоволодіння АДРЕСА_1 є спільною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4, оскільки придбане під час їх перебування у шлюбі та за спільні кошти. При цьому, викладене повною мірою узгоджується із правовою позицією висловленою Верховним Судом України у постанові від 07 вересня 2016 року, у справі № 6-801цс16.

Висновки суду про те, що спірне домоволодіння було придбано ОСОБА_4 за особисті кошти є припущенням, на якому, відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України, не може ґрунтуватися доказування.

Матеріали справи не містять достатніх та беззаперечних доказів того, що автомобіль Opel Vectra, 1996 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 був проданий відповідачем саме за 8000 доларів США та що вказані кошти були використані ним для придбання спірного домоволодіння.

Окрім наведеного, рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28 грудня 2015 року, яке набрало законної сили, встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_2, а тому суд відмовив у визнанні останньої такою, що втратила право проживання у вказаному будинку.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

У справі проведена судова будівельно-технічна експертиза (а.с. 73-86), відповідно до якої експертом запропоновано варіанти поділу спірного домоволодіння.

Дослідивши висновок експерта № 27 від 08 червня 2016 року, колегія суддів встановила, що запропонований експертом варіант №1 поділу домоволодіння відповідає положенням ст. 70 СК України та ст. 372 ЦК України щодо рівності часток подружжя у спільному майні та не порушує прав та інтересів сторін.

Таким чином, домоволодіння АДРЕСА_1 підлягає поділу в натурі, у відповідності до варіанту №1 висновку №27 судової будівельно-технічної експертизи, виконаної 08 червня 2016 року судовим експертом ОСОБА_8

Виділенню у власність ОСОБА_4 підлягає в житловому будинку літ. «А-1,а» приміщення: кухня 1-2 площею 13,5 кв.м, жила кімната 1-4 площею 18,5 кв.м; загальна площа 32 кв.м. на суму 57 396 грн.; сарай літ. «Б» вартістю 17 858 грн. та гараж літ. «Г» вартістю 17 784 грн., як позначено на плані варіанту №1 червоним кольором.

Виділенню у власність ОСОБА_2 підлягає в житловому будинку літ. «А-1,а» приміщення коридору 1-1 площею 5 кв.м, коридор площею 6,1 кв.м, жила кімната 1-5 площею 11 кв.м, жила кімната 1-6 площею 10,9 кв.м, жила кімната 1-7 площею 7,9 кв.м, ванна 1-8 площею 2,7 кв.м, котельня 1-9 площею 4,1 кв.м; загальна площа 47,7 кв.м. на суму 85 555 грн.; погріб вхідний літ. «В» вартістю 3999 грн., як позначено на плані варіанту № 1 синім кольором.

З метою виконання розподілу необхідно здійснити такі переобладнання в будинку: закласти дверний отвір із коридору 1-1 площею 5 кв.м. в кухню 1-2 площею 13,5 кв.м, із коридору 1-3 площею 6,1 кв.м. в кімнату 1-4 площею 18,5 кв.м. В кухні 1-2 площею 13,5 кв.м. улаштувати перегородку з дверним отвором, частину приміщення площею не менше 7 кв.м. використовувати як кухню, іншу частину використовувати як коридор. Улаштувати дверні отвори на вулицю з встановленням подвійних дверей та в кімнату 1-4 площею 18,5 кв.м. з встановленням одинарних дверей. В кімнаті 1-4 площею 18,5 кв.м. передбачити санвузол площею не менше 1,5 кв.м. Обладнати виділені частини будинку самостійним опаленням та електропостачанням. Інженерні мережі водопостачання, водовідведення та газопостачання залишити в спільному користуванні, провівши реконструкцію та обладнавши лічильниками.

Враховуючи, що за такого поділу частка ОСОБА_4 у грошовому виразі на 1 742 грн. більша за частку ОСОБА_2, то така різниця підлягає відшкодуванню.

Виходячи з викладеного, у зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції ухвалено помилкове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, яке відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені, то на її користь з ОСОБА_4 підлягають понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п. 4, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28 листопада 2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про розподіл спільного майна подружжя - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на ? частину домоволодіння АДРЕСА_1.

Поділити в натурі між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 домоволодіння АДРЕСА_1.

Виділити у власність ОСОБА_4 в житловому будинку літ. «А-1,а» приміщення: кухня 1-2 площею 13,5 кв.м, жила кімната 1-4 площею 18,5 кв.м; загальна площа 32 кв.м. на суму 57 396 грн.; сарай літ. «Б» вартістю 17 858 грн. та гараж літ. «Г» вартістю 17 784 грн., як позначено на плані варіанту № 1 висновку № 27 судової будівельно-технічної експертизи, виконаної 08 червня 2016 року судовим експертом ОСОБА_8, червоним кольором.

Виділити у власність ОСОБА_2 в житловому будинку літ. «А-1,а» приміщення: коридор 1-1 площею 5 кв.м, коридор площею 6,1 кв.м, жила кімната 1-5 площею 11 кв.м, жила кімната 1-6 площею 10,9 кв.м, жила кімната 1-7 площею 7,9 кв.м, ванна 1-8 площею 2,7 кв.м, котельня 1-9 площею 4,1 кв.м; загальна площа 47,7 кв.м. на суму 85 555 грн.; погріб вхідний літ. «В» вартістю 3999 грн., як позначено на плані варіанту № 1 висновку № 27 судової будівельно-технічної експертизи, виконаної 08 червня 2016 року судовим експертом ОСОБА_8, синім кольором

З метою виконання розподілу здійснити такі переобладнання в будинку: закласти дверний отвір із коридору 1-1 площею 5 кв.м. в кухню 1-2 площею 13,5 кв.м, із коридору 1-3 площею 6,1 кв.м. в кімнату 1-4 площею 18,5 кв.м. В кухні 1-2 площею 13,5 кв.м. улаштувати перегородку з дверним отвором, частину приміщення площею не менше 7 кв.м. використовувати як кухню, іншу частину використовувати як коридор. Улаштувати дверні отвори на вулицю з встановленням подвійних дверей та в кімнату 1-4 площею 18,5 кв.м. з встановленням одинарних дверей. В кімнаті 1-4 площею 18,5 кв.м. передбачити санвузол площею не менше 1,5 кв.м. Обладнати виділені частини будинку самостійним опаленням та електропостачанням. Інженерні мережі водопостачання, водовідведення та газопостачання залишити в спільному користуванні, провівши реконструкцію та обладнавши лічильниками.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1 742 грн. різниці у вартості часток домоволодіння.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, у розмірі 1917,21 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий: --//-- О.Ю. Кузнєцова

Судді --//-- А.І. Дорош

--//-- О.А. Лобов

З ОРИГІНАДОМ ЗГІДНО: О.Ю. Кузнєцова