Номер провадження 2/754/1151/17
06 квітня 2017 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді : Галась І.А.
при секретарі - Ленській Т.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом виселення,
Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить суд зобов'язати відповідача не чинити їй перешкоди у праві користування майном - квартирою АДРЕСА_1; виселити відповідача із вказаної квартири та стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_2 була зареєстрована в спірній квартирі колишнім власником. Відповідач після зміни власника залишається там проживати, добровільно не бажає виселитися, чинить перешкоди власнику тим, що змінила замки в дверях квартири, позивача в квартиру не пускає, що порушує права позивача, як власника квартири.
В судове засіданя позивач, представник позивач не з'явилися, представник позивача надав клопотання в якому просив розгляд справи провести за відсутності позивача та його представника, позов підтримав, проти заочого рішення не заперечує.
Відповідач, треті особи в судове засідання повторно не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомляли.
Враховуючи інтереси позивача, суд вважає, за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, позивач є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18.03.2016, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 13810018 від 18.03.2016. Згоди на проживання та реєстрацію третіх осіб в квартирі вона не надавала та договору оренди з відповідачем не укладала.
Згідно довідки ГУ ДМС України в м. Києві в спірній квартирі зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
Відповідно до норм ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна.
Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про виселення.
Враховуючи вищезазначене, суд враховує, що відповідач набула права користування спірним житловим приміщенням зі згоди попереднього власника квартири і її право є похідним від права власності попереднього власника на квартиру.
З моменту реєстрації Свідоцтва про право на спадщину відповідач втратила право користування спірною жилою площею.
Вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідач проживає у квартирі, чим порушує права власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним їй майном, а отже є підстави для виселення її з квартири.
На підставі ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 551 грн 50 коп.
Керуючись ст. ст. 15, 30, 60, 88, 224-226 ЦПК України, ст. 317,346, 391 ЦК України, суд
Позовні вимоги задовольнити.
Виселити ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 грн 50 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя: