Справа № 308/3994/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2017 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Світлик О.М., при секретарі судового засідання Гайданці Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді заяву позивача ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2, до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2, звернулася в суд з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.04.2017 року відкрито провадження у цивільній справі № 308/3994/17 за вказаною позовною заявою.

25.04.2017 року одночасно з позовною заявою через канцелярію суду зареєстровано заяву позивача ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом: зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса вчиненого 20 липня 2010 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 за р.н. 1061 яке проводиться відділом державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в межах виконавчого провадження № 53721266 до вирішення спору по суті та набранням судовим рішенням законної сили.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник вказує на те, що у прохальній частині позовної заяви позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20 липня 2010 року вчинений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 за № 1061 про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру в АДРЕСА_1 з метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 за договором кредиту № 08/133 від 15 вересня 2005 року на загальну суму 147943,35 грн. за період з 15 вересня 2005 року по 20 липня 2010 року та 1400,00 грн. витрати за вчинення виконавчого напису.

Посилається на те, що з метою забезпечення позову позивач просить постановити ухвалу, якою зупинити стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, який являється предметом спору, до вирішення питання про його законність та набранням рішення законної сили. З матеріалів справи вбачається, що предметом позовних вимог є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. До позовної заяви надано доказ про відкриття виконавчого провадження з його примусового виконання. За заявою стягувача від 29 березня 2017 року стягувач просив одночасно з відкриттям виконавчого провадження накласти арешт на майно боржника. Постановою від 13 квітня 2017 року накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону його відчуження. У разі не вжиття заходів до забезпечення позову МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції у порядку виконання виконавчого напису нотаріуса вживатиме дії по примусовому виконанню, зокрема, реалізації квартири, яка є єдиним місцем проживання позивачки та її малолітніх дітей, в тому числі накладення арешту на майно, грошові кошти з метою повного виконання виконавчого документа. Таким чином, невжиття судом заходів по забезпеченню позову може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Звернення з позовом до суду за захистом порушених прав, інтересів фізичних осіб та юридичних осіб, а також свобод фізичних осіб є одним із способів судового захисту.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову при цьому, дає можливість суду до ухвалення рішення по суті вжити заходів щодо забезпечення заявленого позову у певних визначених випадках, враховуючи чітко визначені підстави.

Надаючи правову оцінку обґрунтованості поданої заяви, суд зазначає, що інститут забезпечення позову регламентовано ст. ст. 151, 153 ЦПК України, які встановлюють підстави для вжиття заходів забезпечення позову, а також способи забезпечення позову в цивільному процесі. Наявність такого інституту є однією з гарантій виконання рішення суду і спрямована на дотримання норми щодо обовязковості до виконання судових рішень, встановленої ст. 124 Конституції України.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є: визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20 липня 2010 року, вчинений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 за № 1061, про звернення стягнення на нерухоме майно квартиру в АДРЕСА_1 з метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 за договором кредиту № 08/133 від 15 вересня 2005 року на загальну суму 147943,35 грн. за період з 15 вересня 2005 року по 20 липня 2010 року та 1400,00 грн. витрати за вчинення виконавчого напису.

Згідно з ч. 1, ч. 5 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, а про вжиття заходів забезпечення позову, суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому згідно з п. 6 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахування доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням розяснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача, щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності звязку між заходом, щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання, або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд вважає, що заява про забезпечення позову як обґрунтована підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що між сторонами виник спір про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20 липня 2010 року, вчинений приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 за № 1061, спір розглядається в суді, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову є підставною.

При вирішенні заявленого клопотання суд виходить із того, що у випадку підставності позовних вимог, можуть виникнути обєктивні перешкоди у виконанні рішення суду.

Таким чином, з метою охорони матеріально-правових інтересів позивача та виключення можливості невиконання рішення суду за результатами судового розгляду даної справи у контексті з положеннями ст. 1 ЦПК України, заяву слід задовольнити.

Враховуючи положення ч. 7 ст. 153 ЦПК України, за якими у разі постановлення ухвали без повідомлення особи, щодо якої просять вжити заходи забезпечення позову, копія ухвали надсилається особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання, заявника належить зобовязати надіслати суду повідомлення про виконання ухвали.

Керуючись ст. ст. 151-153, 208-210, 294, 296 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 про забезпечення позову в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_2, до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача міський відділ державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 20 липня 2010 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстраційним номером 1061, яке проводиться Ужгородським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області в межах виконавчого провадження № 53721266, до вирішення спору по суті та набрання судовим рішенням законної сили.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк предявлення ухвали до виконання протягом трьох років з наступного дня після її постановлення.

Копію ухвали надіслати заявнику негайно після її постановлення, а особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання.

Заявнику повідомити суд про виконання ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуюча О.М. Світлик