Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 квітня 2017 року м. Первомайськ

Справа :484/577/17

Номер провадження : 2/484/579/17

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді Фортуни Т.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Левицької І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 29 серпня 1992 р. перебуває з ОСОБА_2 (далі - відповідач) у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу за спільні кошти вони з відповідачем придбали трикімнатну житлову квартиру АДРЕСА_1. Вказану квартиру було зареєстровано за відповідачем. У 2008 р. за спільні кошти ними було здійснено реконструкцію вказаної квартири; за наслідками введення квартири в експлуатацію після реконструкції виконавчим комітетом Первомайської міської ради Миколаївської області 09.09.2008 р. було видано свідоцтво про право власності на ім'я ОСОБА_2 Через те, що вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо розподілу майна в добровільному порядку, вона звернулась з вказаним позовом до суду.

Позивач та її представник в судове засідання не з'явились; представник позивача надав суду заяву, про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, не заперечують проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Міським ЗАГСом м. Первомайськ Миколаївської області 29.08.1992 р. між сторонами був зареєстрований шлюб, свідоцтво про шлюб НОМЕР_2 від 29.08.1992 р.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 84995245 від 13.04.2017 р. трикімнатна квартира за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 62,50 кв.м., житловою - 42,40 кв.м., належить на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_3 від 09.09.2008 р., виданого Виконавчим комітетом Первомайської міської ради Миколаївської області. З відомостей з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна вбачається, що на вказану квартиру зареєстровано обтяження - заборона на нерухоме майно, зареєстроване 15.09.2008 р. за реєстраційним номером 7914471, приватним нотаріусом Цихоня В.А. на підставі договору іпотеки № 8816 від 15.09.2008 р.

Відповідно до заочного рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.05.2014 р. визнано недійсним Іпотечний договір від 15.09.2008 р., укладений між ОСОБА_2 та Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк», який було посвідчено приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області Цихонею В.А. та зареєстровано в реєстрі за № 8816. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 04.11.2014 р. вказане заочне рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області залишено без змін.

Ураховуючи вищевикладене, нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2, набуто позивачем та відповідачем під час перебування у шлюбі та є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: позивача та відповідача.

Відповідно до висновків про вартість об'єкта оцінки від 16.02.2017 р., вартість трикімнатної квартири становить 185 740,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійно заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Згідно зі ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Статтею 71 СК України передбачено, що майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 22 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Ураховуючи що, спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя, позивач має намір поділити зазначене майно, виділивши у власність його ідеальні частки, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимога позивача про поділ спільного майна подружжя є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 928,70 грн.

Керуючись ст. ст. 60, 63, 69, 70, 71 СК України, ст. ст. 1, 15, 16, 355, 368, 372 ЦК України, ст. ст. 8, 11, 60, 209, 213-215, 216, 224-226 ЦПК України, суд -

вирішив :

- позовні вимоги задовольнити у повному обсязі;

- визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, право власності на ? частку трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2, загальною вартістю 185 740,00 грн.;

- визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на ? частку трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_2, загальною вартістю 185 740,00 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, витрати на сплату судового збору в сумі 928,70 грн. (дев'ятсот двадцять вісім грн. 70 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення в той же строк з моменту отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Ю. Фортуна