Справа № 680/98/17
№ 2-о/680/15/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" лютого 2017 р. смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Польової В.Є.,

при секретарі судового засідання Фурман Г.П.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Новоушицька селищна рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,-

встановив:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій вказав, що 09 жовтня 2004 року помер його батько ОСОБА_2.

За життя ОСОБА_2 склав заповіт та призначив своїми спадкоємцями ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних долях. Після його смерті відкрилась спадщина на майно.

Протягом останнього року до дня смерті спадкодавець, по причині хвороби та старості, проживав разом із заявником в АДРЕСА_1, який здійснював за ним догляд. Інші спадкоємці спадщину не прийняли.

Будучи спадкоємцем за заповітом ОСОБА_1 вирішив реалізувати свої спадкові права та звернувся до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, проте йому було відмовлено по причині неможливості довести факт спільного проживання із спадкодавцем.

Заявник у судовому засіданні заяву підтримав.

Представник заінтересованої особи - Новоушицької селищної ради в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій проти заявлених вимог не заперечує, просить справу розглянути без його участі.

Заслухавши заявника, свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на оформлення права на спадщину, як спадкоємцю за заповітом.

Згідно з пп.4.10 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутись за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем. Законодавець в даному випадку висунув вимогу про обовязковість спільного проживання вказаних осіб.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БВ №250063 від 11 жовтня 2004 року виданого Малиницькою сільською радою Хмельницького району Хмельницької області, ОСОБА_2 помер 09 жовтня 2004 року.

Згідно заповіту від 10 грудня 1999 року посвідченого секретарем Бучайської сільської ради Новоушицького району, зареєстрованого в реєстрі за №189, ОСОБА_2 заповів все своє майно ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Із довідки Новоушицької селищної ради від 06 лютого 2017 року №498 вбачається, що разом із ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 проживав його батько ОСОБА_2 по день смерті 09 жовтня 2004 року, без реєстрації місця проживання.

Відповідно до акту обстеження від 06 лютого 2017 року складеного комісією в складі депутата ОСОБА_5, сусідів ОСОБА_6, ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_2 з 2003 року по 2004 рік проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 із своїм сином ОСОБА_1 без реєстрації місця проживання, сам здійснював за ним догляд до дня смерті 09 жовтня 2004 року.

Згідно постанови нотаріуса ОСОБА_8 про відмову у вчиненні нотаріальної дії №42/02-31 від 06 лютого 2017 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту спільного проживання із ОСОБА_2

Згідно повідомлення цього ж нотаріуса №45-01-09 від 14 лютого 2017 року спадкова справа після смерті ОСОБА_2, який помер 09 жовтня 2004 року, не заведена.

Показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підтверджується, що ОСОБА_2 з 2003 року по 2004 рік проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 із своїм сином ОСОБА_1

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, суд вважає, що факт постійного проживання зі спадкодавцем в певний час і при певних обставинах підтверджений.

На підставі викладеного та керуючись ст.1268 ЦК України, ст. ст. 11, 60, 256, 259 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Заяву - задовольнити.

Встановити ОСОБА_1 юридичний факт постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 в АДРЕСА_3, з 2003 року по день його смерті 09 жовтня 2004 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_10