Справа № 426/3514/17
РІШЕННЯ

іменем України

/заочне/

12 квітня 2017 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі: головуючого судді - Реки А.С., при секретарі Гапич К.В., розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Сватове цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОРБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

Встановив:

У лютому 2017 року Публічне акціонерне товариство «ЕНЕРГОБАНК», від імені якого діє представник за довіреністю, предявило дійсний позов. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначили, що 22 березня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ЕНЕРГОБАНК» та ОСОБА_2 було укладено договір № 07-004718-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової карти VISA, а також Додаткова угода №1 до договору, за умовами якої позичальнику був відкритий кредитний ліміт в сумі 9000 грн. Відповідно до Тарифів за відкриття та обслуговування пакету «Кредитна картка Visa» позичальнику було встановлено: відсоткова ставка 42% річних, розмір щомісячного мінімального платежу 5% від боргових зобовязань, але не менше 50 грн.; штраф за виникнення простроченої заборгованості 50 грн+0,2% в день від суми переліміту. Позивач виконав свої зобовязання у повному обсязі., у порушення норм Цивільного кодексу України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, допускає порушення зобовязань щодо сплати кредиту, процентів, комісій за користування кредитом, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 36148,70 грн, що складається з: 12768,28 грн. заборгованість за кредитом; 7552,50 грн. заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості; 1,54 грн заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт; 5100 грн заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа); 10 726,38 грн. заборгованість за нарахованими процентами. Виниклу заборгованість позивач просить стягнути з відповідача, а також покласти на неї судові витрати.

В судове засідання ПАТ «ЕНЕРГОБАНК» уповноваженого представника не направило, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Проти винесення по справі заочного рішення не заперечували.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр». Причини неявки суд не повідомила.

У відповідності із ч.1 ст.224 ЦПК України, судом ухвалено розгляд справи в заочному порядку.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними позовних вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного Кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що 22 березня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ЕНЕРГОБАНК» та ОСОБА_2 було укладено договір № 07-004718-01 про видачу та обслуговування кредитної міжнародної пластикової карти VISA, а також Додаткова угода №1 до договору, за умовами якої позичальнику був відкритий кредитний ліміт в сумі 9000 грн (а.с. 16-22).

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно положень ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором (а.с. 8-11), ОСОБА_1 належно не виконувала свої зобов'язання за договором, внаслідок чого станом на 01.02.2017 року виникла заборгованість за договором № 07-004718-01 від 22.03.2013 року у розмірі 36148,70 грн, що складається з: 12768,28 грн. заборгованість за кредитом; 7552,50 грн. заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості; 1,54 грн заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт; 5100 грн заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості (константа); 10 726,38 грн. заборгованість за нарахованими процентами.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 23646,2 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом- 12768,28 грн; заборгованість за штрафами за несанкціонований овердрафт 1,54 грн.; заборгованість за штрафами за виникнення простроченої заборгованості 150 грн.; заборгованість за нарахованими процентами 10726,38 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Розмір заборгованості та його розрахунок відповідачем не спростований.

В частині стягнення з відповідача заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості 755,50 грн. та заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості 4950 грн.., суд дійшов наступного.

Основним зобовязанням позичальника за кредитним договором є погашення кредитних коштів та сплата процентів за користування ними, додатковим зобовязанням є сплата неустойки (штрафу, пені).

Відповідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, зокрема, громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 року було введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Отже, антитерористична операція на території Луганської області була запроваджена з 14.04.2014 року.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1275-р від 02.12.2015 року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, в якому міститься місто Луганськ, Луганської області.

Як вбачається зі справи, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_1, а тому вона є суб'єктом Закону України №1669-VII від 02.09.2014 року, відносно якого, відповідно до ст. 2 вищезазначеного Закону, встановлено мораторій щодо нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання кредитних зобов'язань.

Крім того, комерційним банкам Національним банком України у листі за № 18-112/62138 від 27.10.2014 року були надані роз'яснення, згідно з якими банки зобов'язані у період проведення антитерористичної операції скасувати штрафні санкції за кредитами громадянам України, які проживають або переселилися з населених пунктів у зоні АТО, а також юридичним особам та підприємцям в зоні АТО. Національний банк України наголошує на необхідності суворого і неухильного дотримання банками положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» і повідомляє, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що нарахування частини штрафів позивачем здійснено й після 14.04.2014 року. За таких обставин, суд вважає, що в частині стягнення штрафами за виникнення простроченої заборгованості 755,50 грн. та заборгованості за штрафами за виникнення простроченої заборгованості 4950 грн. необхідно відмовити в стягненні, оскільки Законом України «Про тимчасові заходи за період проведення антитерористичної операції» встановлена заборона їх нарахування після 14.04.2014 року.

Вирішуючи питання стосовно судового збору суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрат и присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 530, 536, 553, 554, 610-612, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 30, 58-60, 74, 79, 88, 209,212-215, 224-233 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» (місто Київ, вулиця Воздвиженська, буд. 56, ) заборгованість за договором №07-004718-01 від 22.03.2013 року в розмірі 23646 ( двадцять три тисячі шістсот сорок шість) грн. 20 коп. В іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь Публічного акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК» (місто Київ, вулиця Воздвиженська, буд. 56, ) судовий збір 1600 (одна тисяча шістсот) грн.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання апеляційної скарги.

Відповідач має право оскаржити заочне рішення у десятиденний строк з дня отримання копії рішення суду, шляхом подання відповідної письмової заяви до Сватівського районного суду Луганської області.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області шляхом подання через Сватівський районний суду Луганської області у десятиденний строк з дня проголошення заочного рішення апеляційної скарги.

Суддя А.С.Река