Справа № 333/113/2017
Провадження №2/333/815/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Варнавської Л.О.,

при секретарі Некрашевич Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Запорізька міська рада про визначення порядку користування земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою, в обґрунтування якого вказала наступне. 18.05.1999 року між нею та ОСОБА_3 було укладено договір дарування 8/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці 600 кв.м., посвідченого державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Кузьміною О.В. за р. №1-899.Інші 17/25 частин вказаного житлового будинку належать на праві власності відповідачу ОСОБА_2, на підставі Свідоцтва про спадщину за законом, після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, виданого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою від 18.02.2011 року за р.№1-212. До укладення даного договору, рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.1998 року по справі №2-2414/1998, встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 відповідно варіанту №1 висновку технічної експертизи від 01.04.1998 року, виділено в користування колишній власниці ОСОБА_3 земельна ділянка площею 415 кв.м., а ОСОБА_5 земельну ділянку площею - 196 кв.м. Рішення набрало законної сили 30.11.1998 року. Як вбачається з акту ЗМБТІ від 28.09.1977 року спільна часткова власність на будинок №146 по вул. Калініна в м. Запоріжжя виникла на підставі рішення народного суду від 05.01.1956 року та мирової угоди затвердженої ухвалою народного суду від 15.06.1965 року, договору купівлі-продажу від 26.08.1969 року р.№1-3718, між співвласникамигр. ОСОБА_5 - 8/25 частки та гр. ОСОБА_6 -17/25 частки відповідно. Рішенням Виконавчого комітету Комунарської народної ради народних депутатів №210 від 10.11.1977 року «Про зміну ідеальних долей на будинок, що знаходиться в м. Запоріжжя по вул. Калініна, буд. 146», встановлено, що гр. ОСОБА_5 збудувавжитлову прибудову А'-1 розм. 6,15*6,70, сени а'' розм.3,90*4,80, у зв'язку з чим змінено ідеальні долі співвласників на будинок та визначено за гр. ОСОБА_5 - 17/25 частини, гр. ОСОБА_6 - 8/25 частин. У зв'язку з вищевказаною прибудовою,гр. ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок НОМЕР_5 виданого 06.12.1977 року Міськкомунгоспом Виконкому Запорізької міської ради Депутатів трудящих, стало належати на праві власності 17/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1. Після укладення договору дарування, 08.07.1999 року ОП «ЗМ БТІ» зареєстровано право власності за позивачем ОСОБА_1 на 8/25 житлового будинку та внесено зміни в технічний паспорт від 08.07.1999 року. В технічному паспорті з реєстрацією змін від 08.07.1999 року, зазначені пунктиром порядок користування земельною ділянкою співвласниками, встановленого рішенням суду від 17.11.1998 року, який співвласниками фактично виконувався.

На сьогоднішній час даній земельній ділянці,розташованої: АДРЕСА_1, було присвоєно кадастровий номер№НОМЕР_4 площею 0,0645 га з цільовим призначенням длябудівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Позивачка безперешкодно фактично користується земельною ділянкою площею 0,0417 га (0,0415 га - за рішенням судувід 17.11.1998 року та 0,0002 га біля гаражу літ. Н) та спорів між ОСОБА_1 та померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 щодо розміру або порядку користування земельною ділянкою не виникало. Весною 2000 року на межі користування земельною ділянкою, відповідно рішення судувід 17.11.1998 року, ОСОБА_1 встановлено паркан (сітка-рабиця), який весною 2002 року обкладено шифером та металом та який стоїть по сьогоднішній час. Жодних претензій до позивачки щодо розміру та порядку користування земельною ділянкою, відповідач ОСОБА_2, який успадкував 17/25 частин житлового будинку після смерті батька ОСОБА_5, до розгляду цивільної справи №333/8315/15-ц також не висував.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2016 року по цивільній справі №333/8315/15-ц, залишеного без змін Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 10.11.2016 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Запорізької міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістральбудпроект», Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, третя особа: Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області про визнання незаконними та скасування рішень Запорізької міської ради, про визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно задоволено.

ОСОБА_1 у позові також зазначає, що керуючись приписами ст. 30, ч.ч. 1-3 ст. 42 Земельного кодексу України 1990 року в редакції 1999 року, що діяла на час виникнення правовідносин щодо користування земельною ділянкою між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, позивачем ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 18.05.1999 року набуто право власності на 8/25 частин будинку та від відчужувача ОСОБА_3 перейшло належне їй право користування земельною ділянкоюS-1 408 кв.м. із норми та із надлишку, залишеного в користування ділянка S2- 7 кв.м., а всього - 415 кв.м. - на підставі рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.1998 року по цивільній справі №2-2414/1998, та 2 кв.м. біля гаражу літ. Н, загальною площею 417 кв.м., якою позивач ОСОБА_1 фактично користується вже більше 16,5 років.До відповідача (спадкоємця) ОСОБА_2, який в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, набув право власності на 17/25 частин житлового будинку на підставі Свідоцтва про спадщину законом виданого Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою від 18.02.2011 року за р.№1-212, перейшло й право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землевласника (землекористувача), відповідно до статті 377, 1225 ЦК і статті 120, 131 ЗК України.

У позові ОСОБА_1 вказувала, що незважаючи на здійснення попереднім власником ОСОБА_5, прибудови до своєї 8/25 частини будинку, що потягло збільшення його частки в спільній власності на 17/25 частини, позивачка має право користуватися земельною ділянкою площею 417 кв.м., на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача ОСОБА_3,з урахуванням визначеного порядку користування земельною ділянкою встановленого рішенням суду від 17.11.1998 року для попередніх землекористувачів відповідно до розміру їх первісних часток у житловому будинку на час виникнення спільної часткової власності.

У позові ОСОБА_1 зазначає, між сторонами існує фактичний порядок користування земельною ділянкою,посилаючись на план поділу земельної ділянки по фактичному користуванню, складений сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_7 Так, ОСОБА_1 фактично користується земельною ділянкою №1 на плані окрашену в зелений колірплощею 0,0417 га (з урахуванням площі під будинком та будівлями, спорудами), що складає 647/1000 часток від загальної площі загальної земельної ділянки 0,0645 га (0.647=65%), а відповідач ОСОБА_2 - земельною ділянкою №2 на плані окрашену в жовтий колірплощею 0,0228 га (з урахуванням площі під будинком та будівлями, спорудами), що складає 353/1000 часток від загальної площі загальної земельної ділянки 0,0645 га (0.353=35%). Межі земельних ділянок обох співкористувачів на плані земельної ділянки визначено червоною лінією.

Між тим в позовній заяві позивачка також зазначила, що оскільки правовстановлюючі документи про право власності на земельну ділянку сторін скасовано, у зв'язку з існуванням спору між сторонами щодо права користування земельною ділянкою, позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом, просила визначити порядок користування земельною ділянкою по фактичному користуванню між ними, що буде відповідати порядку користування встановленому рішенням суду від 17.11.1998 року та не буде ущемляти законні права відповідача виходячи із первісних часток на житловий будинок на час виникнення спільної часткової власності.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_8 підтримали позовні вимоги, з наведених в позові підстав та наданих у суді пояснень. Просять суд визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_1 виділів ОСОБА_1 в користування земельну ділянку площею 417 кв.м. (з урахуванням площі під будинком та будівлями, спорудами), що складає 647/1000 часток від загальної площі загальної земельної ділянки 645 кв.м., виділів ОСОБА_2 в користування земельну ділянку площею 228 кв.м. (з урахуванням площі під будинком та будівлями, спорудами), що складає 353/1000 часток від загальної площі загальної земельної ділянки 645 кв.м.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив суду, що з позивачкою існує фактичний порядок користування земельною ділянкою. Відповідач ОСОБА_2 не заперечував проти визначення судом порядку користування земельною ділянкою між ним та позивачем, згоден з вимогами позивача про визначення такого порядку за фактичним користуванням за планом поділу земельної ділянки по фактичному користуванню, складеного сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_7, а саме виділити ОСОБА_1 в користування земельну ділянку №1 на плані - зелений колір,площею 417 кв.м. (з урахуванням площі під будинком та будівлями, спорудами), що складає 647/1000 часток від загальної площі загальної земельної ділянки 0,0645 га, а ОСОБА_2 виділити в користування земельну ділянку №2 на плані - жовтий колір,площею 228 кв.м. (з урахуванням площі під будинком та будівлями, спорудами), що складає 353/1000 часток від загальної площі загальної земельної ділянки 645 кв.м. Межі земельних ділянок обох співкористувачів на плані земельної ділянки визначено червоною лінією.

Представник третьої особи Запорізької міської ради ОСОБА_9 у судове засідання не з'явилась, про день та місце слухання справи повідомлялась належним чином, надала суду письмові пояснення, в яких просить суд розглянути справу без участі представника Запорізької міської ради, при вирішенні цього спору поклалась на розсуд суду з урахуванням наданих письмових пояснень.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно ч.4 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Згідно ст.60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно договору купівлі-продажу від 26.08.1969 року ОСОБА_5 належало 8/25 частин будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6 17/25 частин згідно рішення народного суду від 05.01.1956 року та мирової угоди затвердженої ухвалою народного суду від 15.06.1965 року.

15.11.1970 року між колишніми мешканцями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за обопільною згодою встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується актом Товариського суду 24-го квартального комітету Жовтневого району м. Запоріжжя від 15.11.1970 року.

ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок НОМЕР_5 виданого Міськкомунгоспом Виконкому Запорізької міської ради Депутатів трудящих 06.12.1977 року в зв'язку з прибудовою, на праві власності належало 17/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.1998 року по справі №2-2414/1998, встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 відповідно варіанту №1 висновку технічної експертизи від 04 квітня 1998 року, виділено в користування ОСОБА_3 земельна ділянка - S? - 408 кв.м. із норми та із надлишку, залишеного в користування ділянка S?- 7 кв.м., в всього - 415 кв.м.; виділено в користування ОСОБА_5 із норми виділив ділянку S? - 192 кв.м. та із надлишку, залишеного в користування ділянку S4 - 4 кв.м., а всього ділянку площею - 196 кв.м. Рішення набрало законної сили 30.11.1998 року.

Розпорядженням голови Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради «Про надання дозволу на відчуження частини житлового будинку АДРЕСА_1» від 17.05.1999 року за №464/5-к, дозволено гр. ОСОБА_3 відчуження належної їй частини житлового будинку АДРЕСА_1 при наявності самовільно збудованих будівель на ділянці, які їй не належать.

18.05.1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено договір дарування 8/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці 600 кв.м., посвідченого державним нотаріусом Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори Кузьміною О.В. за р. №1-899.Відповідно даного договору дарування від 18.05.1999 року на вказаній земельній ділянці розташовано: «А» - житловий будинок, глинобит., обкл. цеглою, житловою площею 30,5 кв. м., «А?» - житлова прибудова, ракушняк, житловою площею 24,5 кв.м, «Б,В,б» - сараї, «У» - убиральня, №1,5,6,7 - паркани, №2,4- водопровід, № 8 - ворота.

На підставі даного договору дарування, 08.07.1999 року ОП «ЗМБТІ» зареєстровано право власності на 8/25 житлового будинку за ОСОБА_1, складено технічний паспорт.

Із пояснень позивачки та фотознімків судом також встановлено, що позивачка безперешкодно користується земельною ділянкою площею 0,0417 га (0,0415 га - за рішенням судувід 17.11.1998 року та 0,0002 га біля гаражу літ. Н) та спорів між нею та ОСОБА_5 щодо розміру або порядку користування земельною ділянкою не виникало. Весною 2000 року на межі користування земельною ділянкою, відповідно рішення судувід 17.11.1998 року, ОСОБА_1 встановлено паркан (сітка-рабиця), який весною 2002 року обкладено шифером та металом. Жодних претензій до позивачки щодо розміру та порядку користування земельною ділянкою, відповідач ОСОБА_2, який успадкував 17/25 частин житлового будинку після смерті батька ОСОБА_5, до подання позову ОСОБА_1 від 24.11.2015 року по справі №333/8315/15-ц не висував. Вказані обставини відповідач ОСОБА_2 визнав в судовому засіданні.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_5, що підтверджує свідоцтво про смерть серія НОМЕР_6, видане ІНФОРМАЦІЯ_1 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №2190.

Відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належить 17/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1, на підставі Свідоцтва про спадщину законом, після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, виданого Шостою Запорізькою державною нотаріальною від 18.02.2011 року та зареєстроване в реєстрі за №1-212.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 вересня 2016 року по цивільній справі №333/8315/15-ц, залишеного без змін Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 10.11.2016 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Запорізької міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістральбудпроект», Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, третя особа: Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області про визнання незаконними та скасування рішень Запорізької міської ради, про визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно задоволено. Визнано поважними причини пропущення позовної давності та поновлено ОСОБА_1 строк позовної давності для звернення до суду із позовом до ОСОБА_2, Запорізької міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістральбудпроект», Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, третя особа: Управління Держгеокадастру у Запорізькому районі Запорізької області про визнання незаконними та скасування рішень Запорізької міської ради, про визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку та Свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Визнано незаконним та скасовано Рішення Запорізької міської ради п'ятого скликання тридцять четвертої сесії №76/277 від 30.09.2009 р. «Про передачу у власність громадянам земельних ділянок у Комунарському районі м. Запоріжжя (кадастровий квартал номер НОМЕР_7)», в частині пунктів 3, 4 додатку до нього, про передачу на праві спільної часткової власності земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_10) розташованої: АДРЕСА_1, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у власність ОСОБА_1 (паспортні дані НОМЕР_8, Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій обл.,12.02.1998 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_1), площею 0,0206 га, що складає 8/25 частки від загальної площі 0,0645 га та гр. ОСОБА_5 (паспортні дані СВ 501709, Комунарським РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій обл., 17.11.2001р., ідентифікаційний номер НОМЕР_2) площею 0,0439 га, що складає 17/25 частки від загальної площі 0,0645 га. Визнано недійсним виданий на ім'я ОСОБА_1 державний акт серії НОМЕР_9 від 01.02.2010 року на право власності на земельну ділянку площею 8/25 від 0,0645 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер НОМЕР_4), для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), та зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі від 01.02.2010 року за № 81. Визнано незаконним та скасовано Рішення Запорізької міської ради шостого скликання двадцять третьої сесії №53/32 від 26.06.2012 р. «Про внесення змін в п. 4 додатку до рішення міської ради від 30.09.2009 №76/277 «Про передачу у власність громадянам земельних ділянок у Комунарському районі м. Запоріжжя (кадастровий квартал номер НОМЕР_7)», яким затверджено матеріали із землеустрою щодо внесення змін до рішення міської ради від 20.09.2009 №76/277 та внесено зміни в частині власника земельної ділянки по АДРЕСА_1 в колонках 2 та 3 на ОСОБА_2, паспортні дані НОМЕР_11, Комунарським РВ Запорізького МУ УМВС України в Запорізькій обл., 23.03.2002р., ідентифікаційний номер НОМЕР_3. Визнано недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серія та номер 27621114, на право власності на 17/25 часток земельної ділянки, загальною площею 0,0645 га (кадастровий номер НОМЕР_7:0078), розташованої за адресою: м. Запоріжжя, АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), виданого 03.10.2014 року Державним реєстратором прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, на ім'я ОСОБА_2.

Згідно листа Управління з питань земельних відносин Запорізької міської ради від 05.01.2017 року, Рішенням сесії Запорізької міської ради від 30.09.2009 №76/277 «Про передачу у власність громадянам земельних ділянок у Комунарському районі м. Запоріжжя (кадастровий квартал номер НОМЕР_7)» був затверджений розмір земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_7:0078) загальною площею 0,0645 га по вул. Святоволодимирівській (Калініна), 146 та встановлені зовнішні межі землекористування, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Як правильно зазначено в Ухвалі Апеляційного суду Запорізької області від 10.11.2016 року по справі №333/8315/15 провадження №22ц/778/4492/16, вирішуючи справу та задовольняючи позов, суд першої інстанції правильно прийняв до уваги визначення порядку користування спірною земельною ділянкою на встановлений попередніми власниками порядок користування земельною ділянкою, та врахував, що первісно ОСОБА_5 належало 8/25 частин будинку АДРЕСА_1 а ОСОБА_6 - 17/25 частин.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.42 Земельного кодексу України в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин щодо користування земельною ділянкою між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовують і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об'єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду. Наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, що сталися у зв'язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін установленого порядку використання та розпорядження земельною ділянкою. Угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою є обов'язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі.

Виходячи з того, що володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається, насамперед, їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або жилий будинок слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості незалежно користування своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Така правова позиція, викладена у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України № 6-2цс15 від 11 лютого 2015 року.

Судом встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться в спільному користуванні сторін як співвласників будинку, який розташований на ній. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.1998 року по справі №2-2414/1998 співвласникам ОСОБА_3 та ОСОБА_5 встановлено порядок користування земельною ділянкою, який не змінився при придбанні ОСОБА_1 8/25 частини домоволодіння у 1999 р. З 1999 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, а потім між сторонами склався фактичний порядок користування земельною ділянкою, який також не змінювався з того часу. Межі земельної ділянки обнесені парканом, місце розташування якого не змінювалося. Суперечок між сторонами стосовно порядку користування земельною ділянкою не виникало, до подання позову ОСОБА_1 від 24.11.2015 року по справі №333/8315/15-ц, коли виникли непорозуміння з приводу користування земельною ділянкою, тому позивач звернулась з вищевказаним позовом до суду.

Вивчивши матеріали справи, при викладених обставинах, суд вважає можливим визначити порядок користування земельною ділянкою по фактичному користуванню та виділити в користування сторін земельні ділянки по плану поділу земельної ділянки по фактичному користуванню, який є більш сприятливий для сторін, не порушує права власності на будівлі, проти якого не заперечував відповідач, згідно якого ОСОБА_1 виділяється у користування земельна ділянка площею 417 кв.м., ОСОБА_10 виділяється в користування земельна ділянка площею 228 кв.м.

Оскільки позивач та представник позивача не просили стягувати з відповідача сплачений при подачі позовної заяви та клопотань до суду судовий збір. Тому суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача на користь позивача зазначені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 42, 88, 120 Земельного Кодексу України, ст.ст. 16, 377 ЦК України, ст.ст. 212-214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Запорізька міська рада про визначення порядку користування земельною ділянкою - задовольнити в повному обсязі.

Визначити порядок користування земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_1 відповідно до плану поділу земельної ділянки по фактичному користуванню, складений сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_7 від 16.12.2016 року: ОСОБА_1 виділити в користування земельну ділянку №1 на плані пофарбовану в зелений колірплощею 417 кв.м. (з урахуванням площі під будинком та будівлями, спорудами), що складає 647/1000 часток від загальної площі загальної земельної ділянки 645 кв.м., ОСОБА_2 виділити в користування земельну ділянку №2 на плані пофарбовану в жовтий колірплощею 228 кв.м. (з урахуванням площі під будинком та будівлями, спорудами), що складає 353/1000 часток від загальної площі загальної земельної ділянки 645 кв.м.

Межі земельних ділянок обох співкористувачів на плані поділу земельної ділянки по фактичному користуванню, складений сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_7, визначено червоною лінією.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська