13.04.2017 Єдиний унікальний № 371/347/17
Провадження № 2/371/300/17
Р І Ш Е Н Н Я

13 квітня 2017 року м. Миронівка
Миронівський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Капшук Л.О.,
з секретарем Січкаренко Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Миронівського району Київської області про визнання права власності в порядку спадкування,
Позивач звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 11 березня 2014 року померла її мати ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина, спадковим майном є житловий будинок під номером 28, розташований в селі Потік Миронівського району Київської області, по вулиці Старчеуса. Вона, будучи спадкоємцем померлої за законом, спадщину прийняла. Оформити спадкові права на житловий будинок не має змоги, оскільки померла не мала правовстановлюючого документу на нього. Просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на житловий будинок під номером 28 по вулиці Старчеуса села Потік Миронівського району Київської області.
В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує.
Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Миронівського району Київської області в судове засідання не зявився. В надісланій до суду заяві сільський голова ОСОБА_4 проти задоволення позову не заперечила.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, дійшов висновку, що позов належить задовольнити.
Частиною 1 статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна.
За приписами статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, як зазначено у статті 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з частиною 1 статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Дане зобовязання встановлено законодавством у звязку з тим, що право власності на спадкове нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.
У судовому засіданні встановлено, що 11 березня 2014 року померла ОСОБА_3. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОК № 297452, виданим 12 березня 2014 року виконкомом ОСОБА_2 сільської ради Миронівського району Київської області.
Позивач є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 за законом першої черги, оскільки являється її дочкою. Вказана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК № 261318, виданим 12 січня 1974 року ОСОБА_2 сільською радою Миронівського району Київської області.
Факт зміни прізвища позивача ОСОБА_5 з «Трубіціна» на «Шевченко» підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-БК № 007987, виданим 10 грудня 1997 року Буртівською сільською радою Кагарлицького району Київської області.
10 вересня 2014 року, тобто у встановлений статтею 1270 ЦК України шестимісячний строк після смерті ОСОБА_3, позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.
26 грудня 2016 року позивачу видано свідоцтва про право на спадщину за законом на належну померлій ОСОБА_3 земельну ділянку.
Спадковим майном є також житловий будинок під номером 28 по вулиці Старчеуса села Потік Миронівського району Київської області.
У матеріалах спадкової справи міститься повідомлення нотаріуса від 11 січня 2017 року № 19/02-14, за змістом якого перешкодою у вчиненні нотаріальних дій, що полягають у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок під номером 28 по вулиці Старчеуса села Потік Миронівського району Київської області є відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на житловий будинок.
Вказані обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи ОСОБА_3 № 229/2014.
Той факт, що право власності на спадковий будинок не зареєстровано за померлою ОСОБА_3, підтверджується довідкою директора КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» № 2690 від 29 грудня 2016 року.
Будинок, з приводу якого заявлено позов, не відноситься до категорії самовільно збудованих з наступних підстав.
Господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу Президії Верховної Ради УССР від 22.01.1979 «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель» і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні не відносяться до категорії самовільних.
Будинок має виготовлений 23 грудня 2016 року КП КОР Білоцерківське «Південне БТІ» технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних, та зареєстрований в погосподарській книзі ОСОБА_2 сільської ради Миронівського району Київської області. Згідно відомостей технічного паспорту приналежністю будинку є такі господарські будівлі та споруди: веранда, сарай, погріб з шийкою, огорожа, ворота. Будинок має загальну площу 48,2 кв.м., жилу площу 20,10 кв.м., допоміжну площу 21,10 кв.м., площу літніх приміщень 7,00 кв.м.
Державна реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна здійснюється на підставі законодавства, яке діяло на момент виникнення такого права власності.
Відповідно до розяснень, викладених у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.
До компетенції виконкомів місцевих рад на час забудови спірного будинку відносилось питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад.
Погосподарські книги документи первинного обліку в сільських Радах народних депутатів з 1935 року. Складаються з окремих особових рахунків на кожне господарство, що знаходиться на території сільради. В особових рахунках містяться відомості про членів сім'ї, які проживають в господарстві, а також дані щодо землі, будівель і худоби, що знаходяться в особистому користуванні.
Відповідно до записів погосподарського обліку ОСОБА_2 сільської ради Миронівського району Київської області з 1986 року до дня смерті 11 березня 2014 головою домогосподарства під номером 28, розташованого по вулиці Старчеуса села Потік Миронівського району Київської області, була ОСОБА_3.
Вказана обставина підтверджена даними довідки виконкому ОСОБА_2 сільської ради Миронівського району Київської області № 02-33/39 від 18 січня 2017 року.
Запис ОСОБА_3 в книгах погосподарського обліку ОСОБА_2 сільської ради Миронівського району Київської області як голови двору підтверджує факт належності житлового будинку під номером 28 по вулиці Старчеуса села Потік Миронівського району Київської області саме їй. Даним будинком померла ОСОБА_3 володіла та користувалася на праві власності.
Нотаріусом перевірено та встановлено, що державна реєстрація права власності на нерухоме майно у виді житлового будинку під номером 28 по вулиці Старчеуса села Потік Миронівського району Київської області не здійснена на час звернення позивача за оформленням спадкових прав.
Відсутність державної реєстрації права власності на вказане нерухоме майно перевірено судом при розгляді справи та підтверджено Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 85035624 від 13 квітня 2017 року.
Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 вказаної статті визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів.
За правилами статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.
Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними.
Оскільки позивач, будучи спадкоємцем померлої ОСОБА_3 за законом, має перешкоди у оформленні спадкових прав відповідно до вимог законодавства у звязку із відсутністю документа, що підтверджує її право власності на житловий будинок під номером 28 по вулиці Старчеуса села Потік Миронівського району Київської області, порушене право підлягає захисту, питання визначення належності спадкового майна має вирішуватись у судовому порядку.
На підставі викладеного, ст.ст. 16, 328, 1216 - 1218, 1270, 1296, 1297 ЦК України, п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57- 60, 64, 179, 208, 209, 212 215, 218, 294, 296 ЦПК України, суд
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після померлої 11 березня 2014 року ОСОБА_3 право власності на житловий будинок під номером 28 по вулиці Старчеуса села Потік Миронівського району Київської області загальною площею 48,20 кв.м., жилою площею 20,10 кв.м., допоміжною площею 21,10 кв.м., площею літніх приміщень 7,00 кв.м.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Миронівський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис ОСОБА_6

Згідно з оригіналом

Суддя Л.О.Капшук