Справа № 195/429/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

10.04.2017 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кондус Л.А., при секретарі Горват Н.Є., за участю представника відповідача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду сел. Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_4 спілки «Єднання через Природний закон» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ОСОБА_4 спілки «Єднання через Природний закон», треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_4 спілка «Єднання через Природний закон» звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3, в якому просить суд стягнути з останніх в солідарному порядку заборгованість в сумі 27937, 27 грн., а також судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що ОСОБА_4 спілка «Єднання через Природний закон» як фінансова установа, яка згідно Закону України «Про кредитні спілки» від 21.12.2001 р. відповідно до Статуту вправі провадити господарську діяльність з надання кредитів серед власних членів, 11 грудня 2009 року склала з ОСОБА_1 кредитний договір № 1283 про надання кредиту на суму50000,00 грн. Строк дії кредитного договору становить 60 місяців: з 11грудня 2009 року по 11 грудня 2014 року.

На підставі пункту 1.1 кредитного договору № 1283 від 11 грудня 2009 року позивач суму 50 000 грн. 00 коп. передав ОСОБА_1 у касовому порядку 11.12.2009 року згідно з видатковим касовим ордером № 419.

Зазначений договір встановлює платність та строковість кредиту Позичальника, а саме:

- 60 місяців - строк погашення кредитного зобов'язання з моменту видачі грошових коштів;

- 28% річних (з 30.06.2010 року - 2,00 % річних) - плата за кожний день користування кредитом від суми залишку заборгованості.

Позивач зазначає, що Позичальник свої зобов'язання не виконав: строк договору закінчився, а позичальник не сплатив встановленої договором та графіком суми заборгованості, порушуючи при цьому умови вищевказаного договору - порушення терміну повернення кредиту, встановленого графіком погашення кредиту та сплати процентів.

Позичальник останній раз здійснив сплату за кредит 29 вересня 2015 року. Всього станом на 13 квітня 2016 року сума боргу Позичальника за одержаний кредит складає 27937 грн., з них: - 27638 грн. 92 коп. - тіло кредиту;298 грн. 35 коп. - проценти за користування кредитом.

Претензія Позивача № 8 від 03.02.2016 року про сплату суми заборгованості залишена Позичальником без відповіді, а кредитна заборгованість до цього часу не сплачена.

З метою забезпечення виконання зобов'язання у повному обсязі було складено Договір поруки № 1283 від 11 грудня 2009 року. Згідно з пунктами 2.1, 3.1 та 3.2 вищевказаного договору поруки Відповідач-2, Відповідач-3 та Відповідач-4 зобов'язалися солідарно відповідати перед Кредитором за невиконання Позичальником його зобов'язань за договором кредиту № 1283 від 11 грудня 2009 року, і за письмовою вимогою Кредитора - сплатити за грошовими зобов'язаннями Позичальника протягом десяти банківських днів після дати відправлення зазначеної вимоги. Пред'явленням вимоги до Поручителів про погашення боргу також вважається і пред'явлення до нього позову.

Позивач зазначає, що у зв'язку з невиконанням Позичальником умов договору по поверненню суми кредиту він звернувся до Поручителів Відповідача - 2, Відповідача - 3 та Відповідача - 4 з вимогою про сплату заборгованості по одержаному Позичальником кредиту (листи № 9, № 10 та № Ц від 03.02.2016 р.).

Однак вказані листи залишилися без відповіді, а сума заборгованості до цього часу не сплачена.

07.06.2016 року, в порядку ст. 123 ЦПК України, до розгляду справи по суті, відповідачі за первісним позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_5 подали до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_4 спілки «Єднання через Природний закон», треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, мотивуючи наступним.

11.12.2009 р. між ними, з одного боку, та КС «Єднання через Природний закон», з іншого боку, було укладено договір поруки № 1283. При цьому зауважили, що інші особи, зокрема, ОСОБА_2 не укладали цей договір.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки вони зобов'язалися відповідати перед Кредитором - КС «Єднання через Природний закон» за виконання Боржником - ОСОБА_1 своїх зобов'язань за договором кредиту № 1283 від 11.12.2009 р., укладеним між КС «Єднання через Природний закон» та ОСОБА_1

Згідно з кредитним договором № 1283 від 11.12.2009 р., укладеним між КС «Єднання через Природний закон» та ОСОБА_1, на забезпечення виконання якого вони уклали договір поруки, ОСОБА_1 отримав в кредит грошові кошти в сумі 50 000 грн., які зобов'язався повернути та сплатити проценти у розмірі 0,0767 % від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом.

До позову КС «Єднання через Природний закон» додано розрахунок заборгованості за кредитним договором № 1283 від 11.12.2009 р. станом на 13.04.2016 р. Як вбачається із цього розрахунку, 11.12.2009 р. ОСОБА_1 отримав в кредит 50 000 грн., а 10.08.2012 р. - ще 11000 грн. Сума заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом розрахована позивачем за первісним позовом, виходячи із суми кредиту в розмірі 61 000 грн.

Згідно зі ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» в п. 22 передбачено, що відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Позивачі за зустрічним позовом зазначають, що збільшення суми кредиту, наданого ОСОБА_1, на 11 000 грн. відбулося 10.08.2012 р. без повідомлення їх як поручителів та без їхньої згоди.

Отже, оскільки без їхньої згоди відбулося збільшення розміру їхньої відповідальності за договором поруки, то відповідно до ст. 559 ЦК України це є підставою для припинення поруки.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) у останнє судове засідання не зявився, але в матеріалах справи є письмові заяви останнього про розгляд справи за його відсутності. Крім того, зазначено, що свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а щодо вимог за зустрічним позовом заперечень не надав.

Представник відповідача ОСОБА_1 заперечує проти позовних вимог за первісним позовом. Оскільки відповідач сплатив заборгованість повністю та виконав всі умови кредитного договору № 1283 від 11 грудня 2009 року. При цьому зазначає, що позивач тривалий час не звертався до суду з даним позовом. Крім того, позивач повинен був надати суду документи про здійснення відповідачем платежів та не надав документи, які б підтверджували отримання відповідачем кредиту в сумі 11 000 грн. та до суду не зявився, щоб їх надати. Тобто позивач надав лише розрахунок заборгованості за кредитом, а інші банківські документи щодо руху коштів по особовому рахунку суду не надав. Представник відповідача також додав, що відповідач укладав кредитний договір лише на 50 000 грн., при цьому будь-яких додаткових угод щодо надання йому додатково кредиту на 11 000 грн. з ним не укладалось. Тобто він вважає, що позивач самостійно збільшив суму заборгованості.

Зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_5 до КС «Єднання через Природний закон» про визнання договору поруки припиненим представник відповідача ОСОБА_1 вважає обґрунтованим, оскільки відповідач за зустрічним позовом безпідставно збільшив суму кредиту без погодження з поручителями.

Відповідачі за первісним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5 (позивачі за зустрічним позовом) проти первісного позову заперечують, а свій зустрічний позов підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 за первісним позовом ( третя особа за зустрічним позовом) проти позову заперечує в повному обсязі, мотивуючи тим, що він не укладав вказаний договір поруки, і не міг бути поручителем, оскільки не підписував вказаного договору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача ОСОБА_1, відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за первісним позовом, суд вважає, що у задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, з наступних підстав.

11 грудня 2009 року позивач уклав з відповідачем ОСОБА_1 кредитний договір № 1283 про надання кредиту на суму50000,00 грн., строк дії якого становить 60 місяців: з 11грудня 2009 року по 11 грудня 2014 року, що підтверджується копією доданого до матеріалів справи вказаного договору.

Пункт 1.1 кредитного договору № 1283 від 11 грудня 2009 року передбачає, що позивач суму 50000 грн. 00 коп. передав ОСОБА_1 у касовому порядку 11.12.2009 року згідно з видатковим касовим ордером № 419, копію якого додано до матеріалів справи.

Згідно з п. 4.1 кредитного договору № 1283 від 11 грудня 2009 року Відповідач - 1 зобов'язався сплачувати борг згідно з графіком погашення кредиту та сплати процентів.

Як зазначає позивач, що Позичальник свої зобов'язання не виконав: «строк договору закінчився, а позичальник не сплатив встановленої договором та графіком суми заборгованості, порушуючи при цьому умови вищевказаного договору - порушення терміну повернення кредиту, встановленого графіком погашення кредиту та сплати процентів».

Як вбачається з доданого позивачем до матеріалів справи розрахунку заборгованості позичальник останній раз здійснив сплату за кредит 29 вересня 2015 року. Всього станом на 13 квітня 2016 року сума боргу Позичальника за одержаний кредит складає 27937 (двадцять сім дев'ятсот тридцять сім) грн. 27 коп., з них: - 27638 грн. 92 коп. - тіло кредиту;298 грн. 35 коп. - проценти за користування кредитом.

Претензія Позивача № 8 від 03.02.2016 року про сплату суми заборгованості залишена Позичальником без відповіді, а кредитна заборгованість до цього часу не сплачена.

З метою забезпечення виконання зобов'язання у повному обсязі було складено Договір поруки № 1283 від 11 грудня 2009 року. Згідно з пунктами 2.1, 3.1 та 3.2 вищевказаного договору поруки Відповідач-2, Відповідач-3 та Відповідач-4 зобов'язалися солідарно відповідати перед Кредитором за невиконання Позичальником його зобов'язань за договором кредиту № 1283 від 11 грудня 2009 року, і за письмовою вимогою Кредитора - сплатити за грошовими зобов'язаннями Позичальника протягом десяти банківських днів після дати відправлення зазначеної вимоги. Пред'явленням вимоги до Поручителів про погашення боргу також вважається і пред'явлення до нього позову.

З вищезгаданого розрахунку вбачається, що 11.12.2009 р. ОСОБА_1 отримав в кредит 50 000 грн., а 10.08.2012 р. - ще 11000 грн. Сума заборгованості за тілом кредиту та процентами за користування кредитом розрахована позивачем за первісним позовом, виходячи із суми кредиту в розмірі 61 000 грн.

Згідно зі ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Крім того, пунктом 4.2 договору поруки № 1283, укладеного 11.12.2009р. між позивачами за зустрічним позовом та КС «Єднання через Природний закон», також вбачається, що Кредитор - КС «Єднання через Природний закон» не може в односторонньому порядку вносити зміни до цього договору і договору кредиту № 1283 від 11.12.2009 р. без письмового повідомлення поручителів.

Також судом встановлено, що поручителі дійсно не знали про збільшення кредитного ліміту, який відповідачу ОСОБА_1 було збільшено до 11 000 грн. При цьому представник позивача за первісним позовом на попередньо проведеному судовому засіданні суду не змогла пояснити, яким чином позивачем збільшено суму по вказаному кредитному договору № 1283 від 11.12.2009 р., який укладався на 50 000 грн. та не пояснила, яким чином зявився в договорі поруки № 1283 від 11.12.2009 р. поручитель ОСОБА_2 Оскільки з даного договору вбачається, що його укладено між КС «Єднання через Природний закон» та ОСОБА_3, ОСОБА_5

Згідно вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.

Отже, суд вважає позов ОСОБА_4 спілки «Єднання через Природний закон» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором необґрунтованим та не підтвердженим ніякими доказами. Тобто позивач не спростував свої вимоги шляхом надання відповідних документів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214-215 ЦПК України, ст. ст. 14, 252, 526, 559, 611, 612, 1050, 1054 ЦК України, п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_4 спілки «Єднання через Природний закон» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1283 від 11.12.2009 року відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ОСОБА_4 спілки «Єднання через Природний закон», треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим задовольнити.

Визнати припиненим договір поруки № 1283, укладений 11.12.2009 р. між ОСОБА_4 спілкою «Єднання через Природний закон» до ОСОБА_3 і ОСОБА_5.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:/підпис/ОСОБА_6

З оригіналом згідно:

Суддя Л.А.Кондус