Провадження №4-с/359/25/2017
Справа №359/707/17
У Х В А Л А

Іменем України

07 лютого 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в м. Борисполі Київської області скаргу представника Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, -

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці січня 2017 року представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «ВіЕйБі Банк» Лисенко В.О. звернувся до суду з вищезазначеною скаргою, яку обґрунтував тим, що на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області у Бориспільському міськрайонному ВДВС ГТУЮ у Київській області було відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа в цивільній справі №2-243/09 від 06 лютого 2009 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості у сумі 127167 гривень 40 копійок. 04 жовтня 2016 року державним виконавцем Чернишом О.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. При цьому, державний виконавець керувався п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». ПАТ «ВіЕйБі Банк» не погоджується з зазначеною постановою, оскільки вона є неправомірною та грубо порушує норми чинного законодавства. Державний виконавць не скористався жодним із прав наданих йому Законом України «Про виконавче провадження», для виконання рішення, що свідчить про те, що виконавчі дії не проведені належним чином. Тому представник Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «ВіЕйБі Банк» Лисенко В.О. просить суд визнати рішення державного виконавця Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Черниша О.В. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у ВП №13215585 від 04 жовтня 2016 року неправомірними; скасувати постанову державного виконавця Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Черниша О.В. про повернення виконавчого документа стягувачеві у ВП №13215585 від 04 жовтня 2016 року; зобов'язати державного виконавця Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Черниша О.В. поновити виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа №2-243/09 від 06 лютого 2009 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості у розмірі 127167 гривень 40 копійок.

У судове засідання представник стягувача та боржник не з'явилися. Про час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином. Їхня неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Державний виконавець Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Вовк А.В. заперечував проти задоволення скарги у повному обсязі та вказав, що державним виконавцем були здійснені всі належні виконавчі дії, проте виявити майно, що належить боржнику, та на яке можливо звернути стягнення не вдалось за можливе.

Заслухавши пояснення державного виконавця, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 06 лютого 2009 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення у цивільній справі №2-243/09 за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Рішення набрало законної сили 16 лютого 2009 року (а.с.4).

Згідно ч.2 ст.368 ЦПК України за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист.

30 березня 2009 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист у цивільній справі №2-243/09 за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 127167 гривень 40 копійок (а.с.4-5).

04 жовтня 2016 року державним виконавцем Бориспільського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Київській області Чернишом О.В. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв'язку з тим, що не виявлено майна, що належить боржнику на праві власності, на яке можливо звернути стягнення, боржник не працює, доходів не отримує, рахунків відкритих у банках та інших фінансових установах не виявлено, що унеможливлює примусове виконання в подальшому (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що підставою для повернення виконавчого документу стягувачеві стало те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, тобто п.7 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

З дослідженої у судовому засіданні копії матеріалів виконавчого провадження №13215585 з виконання виконавчого листа №2-243/09, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області, встановлено наступне.

11 червня 2009 року було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа (а.с.19).

11 червня 2009 року державний виконавець Митюк В.М. виніс постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на автомобіль марки «Кіа», номерний знак НОМЕР_1 (а.с.21).

13 жовтня 2010 року боржнику було направлено вимогу державного виконавця щодо надання автомобіля марки «Кіа», номерний знак НОМЕР_1 (а.с.27).

16 березня 2010 року головним державним виконавцем ВДВС Бориспільського МРУЮ Микитюк В.М. було винесено постанову про примусовий привід боржника до органу державної виконавчої служби (а.с.29).

На запит до Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями отримано відповідь від 18 жовтня 2012 року та від 10 січня 2014 року про те, що інформація стосовно боржника ОСОБА_3 щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня (а.с.33,33-а).

Постановою державного виконавця від 10 січня 2014 року оголошено розшук майна автомобіля марки «Кіа», номерний знак НОМЕР_1 (а.с.34-а).

11 березня 2015 року актом державного виконавця встановлено, що за місцем реєстрації боржник відсутня, а тому провести виконавчі дії щодо опису майна, не вдалося за можливе (а.с.40).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна встановлено, що ОСОБА_7 на праві спільної часткової власності належить 1/5 частина квартири АДРЕСА_1, на яку накладено та зареєстровано арешт (а.с.37-38).

Враховуючи викладене, суд вважає, що державним виконавцем у ході виконавчого провадження відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» вжито необхідних заходів для пошуку майна боржника, на яке може бути звернуто стягнення.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернене стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Саме вказаним положенням Закону України «Про виконавче провадження» керувався державний виконавець, приймаючи рішення про повернення стягувачеві виконавчого листа №2-243, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області 06 лютого 2009 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованості у сумі 127167 гривень 40 копійок.

Згідно з ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст.12 цього Закону.

Водночас, твердження заявника про те, що державним виконавцем протягом дуже тривалого часу так і не здійснено суттєвих дій, які б призвели до розшуку майна боржника, не відповідає дійсності і спростовується відомостями, дослідженого виконавчого провадження.

Також, суд зауважує, що фактично доводи скарги не містять жодного посилання на те, які саме норми та положення Закону України «Про виконавче провадження» були не дотримані державним виконавцем в ході примусового виконання судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.2 та ч.3 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити, оскільки державним виконавцем вжито всіх заходів щодо примусового виконання виконавчого листа №2-243, виданого Бориспільським міськрайонним судом Київської області 06 лютого 2009 року.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.18, п.2 ч.1, ч.5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», ч.3 ст.10 та ст.60, ч.2 ст.368, ч.2 та ч.3 ст.387 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої було постановлено ухвалу, на протязі п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський