Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/2108/16-ц
провадження № 2/632/23/17
16 лютого 2017 р. м. Первомайський
У Х В А Л А

Іменем України

про залишення позову без розгляду

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

судді - Кочнєва О.В.,

за участю секретаря Бойченко С.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача за договором про надання правової допомоги адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Первомайський Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу товару у розстрочку,

ВСТАНОВИВ:

02.11.2016 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача 14789,00 грн. заборгованості за продані відповідачу на підставі договору купівлі-продажу товару у розстрочку диван та газову плиту, враховуючи штрафні санкції за невиконання взятих на себе за письмовою розпискою від 10.11.2010 року. В обгрунтування позову зазначила, що відповідач, який придбав у неї товар, сплатив їй лише раз 50,00 грн. 05.11.2013 року і з того часу більше не сплачує, на контакт з позивачем не йде, від виконання своїх обовязків ухиляється. У звязку з викладеним позовач змушена була звернутися до суду.

У судовому засіданні позивач заявлені нею вимоги підтримала у повному обсязі з мотивів, викладених у позові.

Відповідач проти позову заперечував, оскільки він кредит брав не для себе, а для ОСОБА_4, який повинен сплачувати за отриманий кредит, до того ж просив суд за клопотанням свого представника залишити позовну заяву без розгляду, оскільки до суду, на його думку, звернувся не належний позивач.

Представник відповідача у судовому засіданні 15.02.2017 року заявила клопотання, в якому просила залишити позовну заяву ФОП ОСОБА_1 без розгляду, оскільки дійсним продавцем товару та учасником договору купівлі-продажу товару у розстрочку як продавець був ОСОБА_5, який і підписав правочин між сторонами, однак до суду надійшов примірник договору, в якому пізніше була вказана як продавець ОСОБА_1 Своєї думки щодо суті позовних вимог представник відповідача не висловлювала.

Окремо за клопотанням представника відповідача, з яким погодилися відповідач та позивач по справі, у судових засіданнях 15.02.2017 року та 16.02.2017 року були допитані як свідки син позивача по справі, чий підпис міститься на договорі від 10.11.2010 року ОСОБА_5 та мати відповідача по справі ОСОБА_6.

ОСОБА_6 повідомила суд, що вона зі слів знайомих та родичів знає, що договір про придбання товарів у розстрочку укладався насправді ОСОБА_4, який і отримав вказані товари, а відповідач був шахрайським шляхом введений в оману щодо предмету та порядку договору. Суд критично ставиться до показань даного свідка, оскільки окрім слів, її доводи ніякими іншими доказами по справі не підтверджуються.

Свідок ОСОБА_5 повідомив суд, що вищевказаний договір укладався між позивачем та відповідачем, а він був лише свідком, який повинен був засвідчити справжність волевиявлення сторін та як працівник позивача на той час він підтверджує укладання договору між сторонами по справі. Він не отримував кошти за вказаний товар, не був орендатором магазину, який орендує позивач по справі, та його функції носили допоміжний характер. Щодо його пояснень від 04.03.2011 року, яку він власноруч дав працівнику міліції, під час розгляду заяви відповідача щодо порушення кримінальної справи, то свідок повідомив, що він допустив помилку стосовно того, що вказав, що кредит (або договір купівлі-продажу товару у розстрочку) відповідач брав у нього, оскільки він писав вказане пояснення під диктовку.

Після допиту свідків представником відповідача до матеріалів справи були долучені постанова Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27.07.2011 року по справі №4-38/11, яка набрала законної сили, копію договору від 10.11.2013 року, яка була отримана відповідачем, та матеріали справ про відмову в порушенні кримінальної справи №678 від 24.03.2011 року та №2126 від 01.12.2010 року.

Вислухавши сторони, представника відповідача та свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що клопотання представника відповідача по справі про залишення позовної заяви без розгляду слід задовольнити, а розгляд справи припинити, виходячи з наступного.

10.11.2010 року був укладений договір купівлі-продажу товару у розстрочку, а саме дивану за суму 1800,00 грн. та газову плиту за суму 1000,00 грн., відповідно до якого покупець зобов`язувався сплатити за вказані товари у розстрочку на 36 місяців до 10.11.2013 року по 77,75 грн. щомісяця (усього на суму 2799,99 грн.) та окремо за послугами розстрочки по 140,00 грн. щомісяця (усього 5040,00 грн.), а загалом 7840,00 грн, з яких відповідач сплатив 51,00 грн., а тому сума боргу за товар та користування послугами розстрочки склала 7789,00 грн. Окремо сторони узгодили штраф на випадок прострочки виконання зобовязань, який склав 200,00 грн. щомісяця (усього 35 місяців по 200,00 грн., тобто 7000,00 грн.). при цьому загальна сума вимог за договором склала 14789,00 грн., які до цього часу не сплачені. В зазначеному договорі стороною покупця виступив ОСОБА_2, а стороною продавця не позивач по справі ОСОБА_1, а свідок по справі ОСОБА_5, оскільки судом при дослідження двох екземплярів розписки від 10.11.2010 року було встановлено, що дані в них різняться. Так на розписці, яку надав суду позивач, окрім підписів відповідача та свідка ОСОБА_5, міститься підпис та печатка позивача по справі як фізичної особи підприємця та адреса магазина, де було здійснено продаж товара(а.с.4-5). Долучений представником відповідача примірник містить підписи виключно відповідача та ОСОБА_5 без жодних вказівок на позивача по справі (а.с.33-34). Така ж інформація мається в матеріалах справи про відмову в порушенні кримінальної справи №678 від 24.03.2011 року. При цьому встановити зі змісту розписки даних про продавця не надається можливим, оскільки такі дані у розписці відсутні.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27.07.2011 року по справі №4-38/11, яка набрала законної сили, про відмову у задоволенні скарги на постанову про відмову у порушенні кримінальної справи, складену 24.03.2011 року дільничним інспектором Первомайського РВ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_7, вказана розписка була укладена між відповідачем та приватним підприємцем ОСОБА_5 Інші обставини, викладені у вказаній постанові підтверджують факт укладання договору та відсутність підстав для порушення кримінальної справи (відповідно до діючого на той час законодавства) за заявою відповідача по справі (а.с.56). Таким чином, підстав вважати договір недійсним немає, в той же час до суду звернувся неналежний позивач.

Відповідно до пояснень свідка ОСОБА_5, який він дав 04.03.2011 року працівнику міліції за матеріалом про відмову в порушенні кримінальної справи від 24.03.2011 року (яка була підставою для звернення до суду), ним було вказано, що кредит у формі письмової розписки від 10.10.2013 року оформлювався саме у нього, а не ФОП ОСОБА_1 При цьому пояснення було написано ним власноруч (а.с.44-45). Даних про примушення його до написання розписку матеріали справи не містять, повідомлені ним у судовому засіданні 16.02.2017 року факти тиску на нього при написанні розписки жодним доказом по справі не підтверджуються, а тому суд ставиться до них критично.

Таким чином, судом встановлено, що договір укладався між свідком ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_2 з умовами, які відповідач прийняв у повному обсязі та порушень його прав при укладанні договору не було. До суду ж звернулася ФОП ОСОБА_1, яка не була стороною укладеної розписці, а відповідно і договору, а наданий нею примірник рописки містить дописки щодо її участі у договорі, які були зроблені згодом, зокрема і для звернення до суду. Пояснення ОСОБА_5 щодо того, що він не укладав договір, суд не приймає, оскільки окрім слів жодних доказів даного факту у порушення вимог ст.60 ЦПК України суду надано не було.

Згідно з п.8 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України.

Так, позивач ОСОБА_1 в порушення вимог п.5 та п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України не надала доказів, що підтверджують підстави для звернення саме її до суду із даною позовною заявою, тобто до суду звернувся неналежний позивач.

Питання повернення судового збору суд не вирішує на даний час відповідно до п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», оскільки повернення сплаченого судового збору може відбутися виключно за окремим клопотанням сторони та тільки після того як вказана ухвала набере законної сили.

На підставі викладеного та керуючись п.5 та п.6 ч.2 ст.119, п.8 ч.1 ст. 207, ч.2 ст.208 ЦПК України, п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу товару у розстрочку залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що в даній справі вона не може повторно як позивач звернутися до суду, оскільки не є належним позивачем по справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подання у п`ятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги. Особи, які приймали участь у справі, однак не були присутніми під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу на протязі пяти днів з дня отримання копії даної ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_8