Номер провадження: 22-ц/785/2368/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 22.12.2016 року,

встановила:

12.09.2016 року ОСОБА_5 звернулась до суду з позовом та вказувала, що після смерті її матері ОСОБА_6, яка разом з ОСОБА_7 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_8, залишилась спадщина у вигляді 35/100 частин житлового будинку, який розташований за адресою: вул. Котляревського, 9А в м. Одесі, право власності на який у ОСОБА_8 виник на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна № 69/2001 від 24.05.2001 року, який був укладений на Одеській біржі. Так як ОСОБА_6 автоматично прийняла спадщину після смерті своєї матері, позивач просила визнати за нею право власності на 35/200 частин домоволодіння, яке знаходиться за адресою: вул. Котляревського, 9А в м. Одесі, та розташоване на земельній ділянці площею 669 кв.м., оскільки нотаріусом відмовлено в видачі свідоцтва про право власності у звязку з тим, що частина житлового будинку належало спадкодавцю на підставі біржового договору.

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою, в якій, вказуючи, що також є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_6, просив визнати за ним право власності на 35/200 частин зазначеного домоволодіння, оскільки нотаріусом відмовлено в видачі свідоцтва про право власності у звязку з тим, що частина житлового будинку належало спадкодавцю на підставі біржового договору.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 22.12.2016 року у задоволені первісного позову ОСОБА_5 та зустрічного позову ОСОБА_3 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального та не правильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити первісний та зустрічний позови у повному обсязі.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 обґрунтовує тим, що сторони мають право на спадкове майно, а саме на 35/100 частин житлового будинку, який розташований за адресою: вул. Котляревського, 9А в м. Одесі, однак, в реалізації їх права їм було відмовлено постановою нотаріуса від 14.07.2016 року. Відмовою слугувало те, що правовстановлюючий документ спадкодавця є біржовим договором від 24.05.2001 року і на думку нотаріуса він не відповідав нормам законодавства, яке було чинне на час його укладення, тоді як згідно діючого законодавства визнати зазначений біржовий договір дійсним є неможливо, тобто, у сторін відсутня будь-яка можливість захистити свої законні права на спадщину, крім як визнати за спадкоємцями право на спадкове майно. ОСОБА_4 зазначає, що у звязку з тим, що нотаріусом право сторін по справі не визнається, то саме тому вони звернулися до суду про визнання такого права, що передбачено ст. 392 ЦК України.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін впливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволені позову виходив з того, що в судовому засіданні не встановлено перешкод зверненню сторін з позовом про визнання біржової угоди дійсною.

Колегія суддів з таким висновком суду погодитись не може з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановленні наступні обставини.

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 10.12.2015 року за №523/15459/15-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24.02.2016 року, встановлені наступні обставини.

13.04.2010 року померла мати ОСОБА_7 та бабуся ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_8, яка постійно проживала у м. Одесі в житловому будинку №9-а по вулиці Котляревського, 35/100 частини якого, на праві власності належали їй, на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.2001 року, посвідченого на Одеській новій біржі, що на той час передбачалося законом України «Про біржі» та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Одеське міське БТІ та РОН» 18.06.2001 року. Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на нерухоме майно, в тому числі і на вказану вище частину житлового будинку, де разом з нею постійно проживали ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і їхня мати ОСОБА_6, яка фактично прийняла спадкове майно матері, не оформивши його в нотаріальній конторі та 15.03.2013 року померла (а.с. 24-26, 27-29).

Вказані обставини також підтверджуються копією свідоцтва про смерть ОСОБА_8, копією договору купівлі-продажу від 24.05.2001 року, посвідченого на Одеській новій біржі, що на той час передбачалося законом України «Про біржі» та зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Одеське міське БТІ та РОН» 18.06.2001 року, копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6, копіями свідоцтв про народження позивачів (а.с. 11, 12-15, 21, 22, 23).

Після смерті ОСОБА_6 позивачі звернулись до Четвертої одеської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті матері (а.с. 46).

Рішенням від 10.12.2015 року за №523/15459/15-ц відмовлено ОСОБА_7 у визначенні трьохмісячного додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті його матері ОСОБА_8, яка померла 13.04.2010 року.

В силу ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема з правочинів.

Проте постановою від 14.07.2016 року державний нотаріус Четвертої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, оскільки правовстановлюючим документом па зазначену частину житлового будинку є Договір купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрований на Одеській Новій Біржі 24.05.2001 року за № 69/2001, якій не відповідає вимогам діючого на той момент законодавства відповідно до ч.1 ст. 227 Цивільного кодексу Української PCP договір купівлі-продажу житлового будинку мав бути посвідченим нотаріально, а згідно ч. 1 ст. 47 Цивільного кодексу Української PCP недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст. 48 цього Кодексу (а.с. 57).

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що право власності на спадкове майно ОСОБА_2 до ОСОБА_3 не визнається нотаріусом, а тому є правові підстави для застосування ст. 392 ЦК України, у звязку чим первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню.

Таким чином, аналізуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, що призвело до неправильного вирішення спору, тому рішення районного суду на підставі п.-п. 3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила :

Рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 22.12.2016 року скасувати і ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на 35/200 частин домоволодіння, яке знаходиться за адресою: вул. Котляревського, будинок 9А в м. Одесі, який в цілому складається з двох кам'яних житлових будинків зазначених на плані під літ. «А» житловою площею 25,4 кв.м. загальною площею літ «А» 54,5 кв.м., літ. «З» житловою площею 35,4 кв.м. та надвірних будівель: «Б», «Д», «К», «Л» - сараї; «Е», «Ж» - літні кухні; «И» - гараж; «М», «В» - вбиральні; «Н» - душева; «П» - котельня; 4-10 огородження; І-ІІ - мостіння, які розташовані на земельній ділянці площею 669 кв. м.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) право власності на 35/200 частин домоволодіння, яке знаходиться за адресою: вул. Котляревського, будинок 9А в м. Одесі, який в цілому складається з двох кам'яних житлових будинків зазначених на плані під літ. «А» житловою площею 25,4 кв.м. загальною площею літ «А» 54,5 кв.м., літ. «З» житловою площею 35,4 кв.м. та надвірних будівель: «Б», «Д», «К», «Л» - сараї; «Е», «Ж» - літні кухні; «И» - гараж; «М», «В» - вбиральні; «Н» - душева; «П» - котельня; 4-10 огородження; І-ІІ - мостіння, які розташовані на земельній ділянці площею 669 кв. м.

Рішення суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржене у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

ОСОБА_10