Провадження № 2/520/287/17
Київський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого - судді Куриленко О.М..,
за участю секретаря - Баранової Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Набережний Квартал Жаботинського» про розірвання договору про сплату внесків у обслуговуючий кооператив та стягнення грошової суми,
23.09.2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить суд ухвалити рішення, яким: розірвати Договір № 15.02.1.241 про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал - Жаботинського» від 28 вересня 2015 року; розірвати Договір № 15.02.1.341 про сплату внесків на нежитлові приміщення (комору) у ОК «Набережний Квартал - Жаботинського» від 30 листопада 2015 року; стягнути з ОК «Набережний Квартал - Жаботинського» грошову суму, що була сплачена в якості внесків за договором № 15.02.1.241 в розмірі 533 445, 90 гривень, грошову суму, що була сплачена в якості внесків за договором № 15.02.2.341 в розмірі 30 970 гривень, суму моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень, та суму судових витрат на юридичну допомогу в розмірі 3000 гривень.
Свої вимоги мотивувала тим, що між нею та ОК «Набережний Квартал Жаботинського» було укладено два договори про сплату внесків за квартиру та комору, умови яких нею виконано в повному обсязі. Однак, позивач зазначає, що відповідач не виконав належним чином взятих на себе зобов'язань, будівництво до теперішнього часу не завершено та не здано в експлутатацію, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, від її представника Піскунової О.М. надійшла до суду заява про розгляд справи у їх відсутності, вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Представник відповідача Обслуговуючого кооперативу «Набережний Квартал Жаботинського» в судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надходило.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
У судовому засіданні встановлено, що 28 вересня 2015 року між ОСОБА_1, та Обслуговуючим кооперативом «Набережний Квартал Жаботинського», в особі представника Зубко Дарї Вікторівни було укладено договір № 15.02.1.241 про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал Жаботинського».
Згідно п. 1.1 за цим Договором ОК зобов'язався організувати будівництво житлового будинку у м. Одеса (у районі 6-ої станції Великого Фонтану) за рахунок внесків Учасника та внесків інших асоційованих членів ОК, здати його в експлуатацію, передати Учаснику приміщення в Об'єкті будівництва, обумовлене цим Договором та всі документи, необхідні Учаснику для реєстрації права власності на нього, а Учасник зобов'язався сплатити ОК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним Договором та додатками до нього, та має право отримати Об'єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним договором для Учасника.
В пункті 1.2 зазначено, що даний Договір вважається заявою Учасника про вступ до асоційованих членів ОК. Після зарахування вступного та цільового внеску на рахунок ОК даний договір вважається рішенням голови ОК про прийняття Учасника до асоційованих членів ОК.
Відповідно до п. 1.3 сторони домовились, що розмір внеску, залежить від вартості будівництва одного квадратного метра площі Об'єкту нерухомості та остаточної загальної приведеної площі, яка фактично побудована.
Пунктом 1.5 встановлено, що Об'єкт нерухомості, розташований за адресою : АДРЕСА_1, загальна площа 40,69 кв.м., номер 49.
У відповідності до п. 2.1 даного Договору вартість будівництва одного квадратного метра загальної приведеної площі Об'єкту нерухомості визначається ОК відповідно до проектно-кошторисної документації та договору підряду з підрядною організацією і на день укладання цього Договору складає 13 800 гривень за один квадратний метр і може змінюватись у випадках передбачених цим Договором.
Згідно Додатку № 1 до Договору № 15.02.1.241 про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» від 28 вересня 2015 року сторони домовились, що на дату підписання цього Порядку сплати внесків розмір внесків з врахуванням площі Об'єкту нерухомості згідно проекту та вартості будівництва одного квадратного метру становить 561 522 гривень.
Пунктом 4.2.1 вказаного Договору передбачено, що ОК зобов'язаний організувати будівництво Об'єкту будівництва та закінчити будівельно-монтажні роботи у строк 3 квартал 2016 року при умові дотримання Учасниками порядку та строків сплати внесків.
Як вбачається з матеріалів справи, 28 вересня 2015 року позивачем було внесено грошові кошти у розмірі 561 522 гривень, що підтверджується квитанціями № /282852 та №/283418, які цього ж дня були перераховані на розрахунковий рахунок ОК «Набережний квартал - Жаботинського» про що свідчить платіжне доручення № 001.
Таким чином, умови Договору № 15.02.1.241 про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал Жаботинського» позивачем ОСОБА_1 було виконано в повному обсязі.
Окрім того, 30 листопада 2015 року між ОСОБА_1 та Обслуговуючим кооперативом «Набережний Квартал Жаботинського», в особі представника Зубко Дарї Вікторівни було укладено договір № 15.02.2.341 про сплату пайових внесків на нежитлові приміщення (комора) у ОК «Набережний Квартал Жаботинського».
Згідно п. 1.1 за цим Договором ОК зобов'язався організувати будівництво житлового будинку у м. Одеса (у районі 6-ої станції Великого Фонтану) за рахунок внесків Учасника та внесків інших асоційованих членів ОК, здати його в експлуатацію, передати Учаснику приміщення в Об'єкті будівництва, обумовлене цим Договором та всі документи, необхідні Учаснику для реєстрації права власності на нього, а Учасник зобов'язався сплатити ОК внески у розмірах та в порядку, встановлених даним Договором та додатками до нього, та має право отримати Об'єкт нерухомості лише за умови повної сплати внеску, встановленого даним договором для Учасника.
Відповідно до п. 1.3 сторони домовились, що розмір внеску, залежить від вартості будівництва одного квадратного метра площі Об'єкту нерухомості та остаточної загальної приведеної площі, яка фактично побудована.
Пунктом 1.5 встановлено, що Об'єкт нерухомості, розташований за адресою : АДРЕСА_1, загальною площею 3,26 кв.м., поверх 6.
У відповідності до п. 2.1 даного Договору вартість будівництва одного квадратного метра загальної приведеної площі Об'єкту нерухомості визначається ОК відповідно до проектно-кошторисної документації та договору підряду з підрядною організацією і на день укладання цього Договору складає 10 000 гривень за один квадратний метр і може змінюватись у випадках передбачених цим Договором.
Згідно Додатку № 1 до Договору № 15.02.2.341 про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал-Жаботинського» від 30 листопада 2015 року сторони домовились, що на дату підписання цього Порядку сплати внесків розмір внесків з врахуванням площі Об'єкту нерухомості згідно проекту та вартості будівництва одного квадратного метру становить 32 600 гривень.
Отже, умови Договору № 15.02.2.341 про сплату внесків на нежитлові приміщення (комора) у ОК «Набережний Квартал Жаботинського» позивачем також виконано в повному обсязі.
Відповідно до п. 1 та п. 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно до п. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно до п. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором
Статтею 615 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.
Згідно до ч. 1 ст. 592 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших вимогах.
Відповідно до правової позиції Верховного суду України, викладеній у справі №6-75цс13 від 18.09.2013 року істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абзац другий частини другої статті 651 ЦК України)
Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору
Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.
Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.
Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.
У своїй позовній заяві позивач зазначає, що вона позбавлена права отримати в натурі квартиру у будинку в установлений договором строк, на що розраховувала, укладаючи договір про сумісну діяльність з пайової участі у будівництві, а від так вважає, що такі дії відповідача є істотним порушенням умов договору.
Відповідно до ст. 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішення суду про зміну або розірвання договору законної сили. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору
При вирішенні спору по суті суд враховує те, що відповідач будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не з'явився, письмових заперечень не надав, а від так доводи позивача жодним чином не спростував.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 в частині розірвання договорів та стягнення за ними грошових внесків підлягає задоволенню, оскільки є законним та обґрунтованим.
Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до роз'яснень, вказаних в п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров;я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
У зв'язку з наведеним, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача ОК «Набережний Квартал - Жаботинського» суми завданої їй моральної шкоди в розмірі 50 000 гривень, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі є договірними, тому відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення законом не передбачено, у зв'язку із чим, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в задоволенні даних позовних вимог.
Відповідальність сторін за невиконання умов договору визначена пунктом шостим, який не передбачає стягнення моральної шкоди взагалі.
Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 Цивільного процесуального кодексу України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів
Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
У силу ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.
Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, серед іншого, вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, ст.1 ЦПК України задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України суд захищає порушене право особи у спосіб, встановлений законом.
Крім того згідно ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать в тому числі судовий збір та витрати на правову допомогу
Відповідно із ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
Згідно з ст. 1 ЗУ «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.
Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Піскуновою О.М. було укладено Договір про надання правової допомоги № 2109/01 від 21.09.2016 року, та згідно додаткової угоди № 1 до договору гонорар адвоката складає 3000,00 грн. які згідно квитанцій було перераховано позивачем на рахунок адвоката. Саме таку суму позивач просить врахувати під час вирішення питання розподілу судових витрат.
Визначаючи розмір, що підлягає стягненню, судом враховано, що адвокатом Піскуновою О.М. в даній справі було проведено дії, необхідні для розгляду справи, в тому числі складено та подано позовну заяву, зібрано та долучено до матеріалів справи докази на підтвердження позиції по справі, а також взято участь у судових засіданнях.
Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, суд вважає, що заявлений стороною позивача розмір витрат на правову допомогу в сумі 3000,00 грн. відповідає вимогам Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», а від так, на думку суду, необхідно стягнути з відповідача вказану суму оскільки як ця сума є розумною та спів мірною з кількістю вчинених адвокатом процесуальних дій та часу витраченого для підготовки документів по справі і участі в судових засіданнях.
Також частиною 3 ст. 88 ЦПК України передбачено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Таким чином при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд присуджує стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Набережний Квартал Жаботинського» на користь держави судові витрати у розмірі 1 % від ціни позову, що становить 6174.16 гривень, оскільки позивач є інвалідом ІІ групи, а від так на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ,ст.ст. 525,526,611,629 ЦК України, ст.ст. 10,11,60,88,208,213,218, 224-228 ЦПК України, , -
Позов ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Набережний Квартал Жаботинського» про розірвання договору про сплату внесків у обслуговуючий кооператив та стягнення грошової суми - задовольнити частково.
Розірвати Договір № 15.02.1.241 про сплату внесків у ОК «Набережний Квартал - Жаботинського» від 28 вересня 2015 року, укладений з ОСОБА_1.
Розірвати Договір № 15.02.1.341 про сплату внесків на нежитлові приміщення (комору) у ОК «Набережний Квартал - Жаботинського» від 30 листопада 2015 року укладений з ОСОБА_1.
Стягнути з ОК «Набережний Квартал - Жаботинського» на користь ОСОБА_1 грошову суму, що була сплачена в якості внесків за договором № 15.02.1.241 в розмірі 533 445, 90 гривень,
Стягнути з ОК «Набережний Квартал - Жаботинського» на користь ОСОБА_1 грошову суму, що була сплачена в якості внесків за договором № 15.02.2.341 в розмірі 30 970 гривень.
Стягнути з ОК «Набережний Квартал - Жаботинського» на користь ОСОБА_1 суму судових витрат на юридичну допомогу в розмірі 3000 гривень.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя Куриленко О. М.