Справа № 362/7517/13-ц Головуючий у І інстанції Орда О. О.
Провадження № 22-ц/780/2423/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 33 20.04.2017
УХВАЛА

Іменем України

20 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Савченка С.І., Білоконь О.В.,

за участю секретаря - Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Саксес-Груп» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з указаним позовом, в якому з урахуванням уточнень просили стягнути з комунального житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради (далі - КЖЕП Глевахівської селищної ради) на свою користь по 8 822 грн. 66 коп. кожному в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та по 243 грн. 60 коп. сплаченого судового збору, стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Саксес-Груп» (далі ТОВ «Саксес-Груп») на свою користь по 8 822 грн. 66 коп. кожному в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та по 121 грн. 80 коп. сплаченого судового збору. Також позивач ОСОБА_2 просила стягнути з відповідачів на свою користь по 2750 грн., з кожного окремо, в рахунок відшкодування моральної шкоди та по 100 грн. сплаченого судового збору.

В обґрунтування позову зазначали, що їм на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 в рівних частинах. У серпні 2013 року селищний голова повідомив їх та інших мешканців будинку про неможливість надання послуг з централізованого постачання теплої енергії в квартири та рекомендував встановити у квартирах індивідуальні газові котли. Вказували, що рішенням виконавчого комітету Глевахівської селищної ради від 30 серпня 2013 року №92 погоджено виготовлення технічної документації по встановленню індивідуального газового котла у належній їм квартирі. 16 вересня 2013 року працівники Васильківської проектно-монтажної організації «Саксес-Груп» обрізали всі труби від загального опалення до квартири №15, але не заглушили їх та не перекрили заглушки в підвалі будинку. 11 жовтня 2013 року КЖЕП Глевахівської селищної ради без належного повідомлення включило запасний резервуар води котельні, у звязку з чим квартиру позивачів було затоплено, чим було завдано матеріальної та моральної шкоди.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 березня 2017 року в позові ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі просять рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким їх позов задовольнити повністю, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивачами в обґрунтування вимог позову до ТОВ «Саксес-Груп» не надано належних доказів укладення ними з ТОВ «Саксес-Груп» договору по виконанню монтажних робіт до затоплення квартири. Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_5В діяв як представник ТОВ «Саксес-Груп» по виконанню монтажних робіт у квартирі позивачів.

Також суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять доказів протиправних дій чи бездіяльності КЖЕП Глевахівської селищної ради, які б призвели до заподіяння шкоди майну позивачів, а також доказів, які б підтверджували вчинення КЖЕП Глевахівської селищної ради протиправних дій чи бездіяльності, що перебували б у причинно-наслідковому звязку з витіканням води із труб, які були обрізані, але не заглушені, внаслідок якого сталося затоплення квартири позивачів.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними й такими, що ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розяснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний звязок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобовязаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обовязок доведення відсутності вини в завданні шкоди, а позивач доказує наявність шкоди та її розмір.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 28 серпня 1997 року, виданого Фастівським МБТІ, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить на праві власності квартири АДРЕСА_2 (а.с.50, т.1).

З попередження, адресованого позивачу ОСОБА_4, як оператору котельні, вбачається, що відповідно до рішення виконавчого комітету Глевахівської селищної ради від 27 серпня 2013 року № 115 припиняється надання послуг з централізованого постачання теплої енергії у квартири будинків №4, №4-а, №6 по провулку Вишневому у смт Глеваха Васильківського району Київської області (а.с.51, т.1).

Рішенням виконавчого комітету Глевахівської селищної ради від 30 серпня 2013 року № 92 погоджено ОСОБА_2 виготовлення технічної документації по встановленню індивідуального опалювального газового котла в квартирі АДРЕСА_2 та зазначено, що до виконання робіт необхідно приступити після виготовлення та погодження технічної документації з КЖЕП Глевахівської селищної ради, при умові виконання всіх технічних вимог і умов (а.с. 52, т.1).

По справі встановлено, що 11 жовтня 2013 року сталося затоплення квартири АДРЕСА_1. Причиною затоплення стало те, що під час проведення індивідуального опалення в квартирі труби від централізованого теплопостачання були обрізані, але не заглушені. Вказані обставини підтверджуються даними акта обстеження житлових умов від 26 жовтня 2013 року, складеного комісією КЖЕП Глевахівської селищної ради та акта обстеження від 30 жовтня 2013 року, складеного депутатом Глевахівської селищної ради (а.с.53, 54, т.1).

За фактом залиття квартири та нанесення збитків позивач ОСОБА_2 звернулась до приватного підприємства «Актив Інвест» з метою визначення розміру завданих збитків. Згідно висновку про оцінку майна від 03 грудня 2013 року, складеного приватним підприємством «Актив Інвест», розмір заподіяної шкоди становить 50 936 грн. 03 коп. (а.с.6-38, т.1)

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 17336/15-42 від 02 серпня 2016 року причиною залиття квартири АДРЕСА_3, яке мало місце (за актом обстеження) від 11 жовтня 2013 року є проведення робіт по злиттю теплоносія з системи опалення за допомогою відповідного насосного обладнання за програмою по злиттю води (теплоносія) теплових мереж КЖЕП Глевахівської селищної ради. При влаштуванні зливу води (теплоносія) при наявності відкритої запірної арматури (запірних вентилів) подавального трубопроводу системи опалення (Т1) можливе потрапляння води (теплоносія) і з резервуару (Б1) котельні № 2 в систему трубопроводу центрального опалення (а.с.30-37, т.2).

Звертаючись до суду з указаним позовом, позивачі зазначили, що з метою виконання робіт по переобладнанню квартири з централізованого теплопостачання на індивідуальне опалення ОСОБА_2 звернулася до ТОВ «Саксес-Груп», а саме, до ОСОБА_5, який 16 вересня 2013 року разом з працівниками ТОВ «Саксес-Груп» обрізали всі труби від загального опалення до квартири №15, але не заглушили їх та не перекрили заглушки в підвалі будинку. Вказували, що 11 жовтня 2013 року працівники КЖЕП Глевахівської селищної ради без належного повідомлення включили запасний резервуар води котельні, у звязку з чим квартиру позивачів було затоплено, чим було завдано матеріальної та моральної шкоди (а.с.104-109, т1).

Заперечуючи проти позову, ТОВ «Саксес-Груп» послалося на те, що товариство виконувало роботи по встановленню газового обладнання у квартирі позивачів лише після її затоплення у листопаді грудні 2013 року на підставі договору підряду на виконання робіт від 2 листопада 2013 року та договору про технічне обслуговування газового обладнання від 4 грудня 2013 року, які укладені між ТОВ «Саксес-Груп» та ОСОБА_2 Вказувало, що акт обстеження житлових умов від 26 жовтня 2013 року, складеного комісією КЖЕП Глевахівської селищної ради та акт обстеження від 30 жовтня 2013 року, складеного депутатом Глевахівської селищної ради, не містять висновків про те, що роботи по переобладнанню квартири позивачів з централізованого теплопостачання на індивідуальне опалення виконували працівники ТОВ «Саксес-Груп».

Згідно зі ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 866 цього Кодексу договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов.

З матеріалів справи вбачається, що 02 листопада 2013 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Саксес-Груп» був укладений договір підряду на виконання робіт по газопостачанню квартири, а 4 грудня 2013 року між ними було укладено договір про технічне обслуговування газового обладнання №4/15/13 (а.с.215-217, т.1).

Матеріали справи не містять доказів того, що до укладення вказаних вище договорів з ОСОБА_2, відповідач ТОВ «Саксес-Груп» укладало з позивачами договір підряду та виконувало роботи по переобладнанню квартири позивачів з централізованого теплопостачання на індивідуальне опалення. Не містить таких доказів і акт обстеження житлових умов від 26 жовтня 2013 року, складений комісією КЖЕП Глевахівської селищної ради та акт обстеження від 30 жовтня 2013 року, складений депутатом Глевахівської селищної ради.

При цьому, як вбачається з акту обстеження житлових умов від 26 жовтня 2013 року у квартирі позивачів 16 вересня 2013 року роботи по переобладнанню квартири з централізованого теплопостачання на індивідуальне опалення виконувались спеціалістами Васильківської філії «Київоблгаз». Дозвільні документи, проектна документація на переобладнання квартири та договір про виконання робіт, власником квартири не надано. Виконавець робіт не звертався до КЖЕП Глевахівської селищної ради з повідомленням про початок робіт по переобладнанню квартири АДРЕСА_4. КЖЕП Глевахівської селищної ради у місцях загального користування по провулку Вишневому розмістило оголошення про закачування води в систему теплопостачання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно критично оцінив покази свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 щодо укладення у вересні 2013 року між позивачами та ТОВ «Саксес-Груп» усного договору підряду робіт по переобладнанню квартири позивачів з централізованого теплопостачання на індивідуальне опалення, оскільки їх покази є суперечливими та не підтверджують той факт, що ОСОБА_5 діяв як представник ТОВ «Саксес-Груп».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у позові до ТОВ «Саксес-Груп» про стягнення матеріальної шкоди, оскільки позивачами не надано доказів укладення з ТОВ «Саксес-Груп» договору по виконанню монтажних робіт до затоплення квартири позивачів та матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_5В діяв як представник ТОВ «Саксес-Груп» по виконанню монтажних робіт у квартирі позивачів.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець (суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору) зобов'язаний зокрема: забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.

Згідно зі ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов'язаний зокрема утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Згідно з пунктами 24, 25 постанови Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 року №630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору по надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», з наступними змінами, споживачі можуть відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Відповідно до положень пунктів 2.1 - 2.5 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України за №4 від 22 листопада 2005 року для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг Центрального опалення (далі ЦО) і гарячого водопостачання (далі ГВП), орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП. Для вирішення питання відключення окремих приміщень житлового будинку від мереж централізованого опалення, власник, наймач (орендар) приміщення , повинен звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник, наймач (орендар) приміщення зазначає причини відключення.

Комісія після вивчення конкретних умов у місячний термін приймає рішення, яке має враховувати затверджений план перспективного розвитку систем централізованого теплопостачання, існуючий стан мереж енергозабезпечення одного поселення або окремого мікрорайону

Рішення Комісії оформляться протоколом, витяг з якого у десятиденний термін надається заявникові.

При позитивному рішенні комісії, заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП

Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж ЦО і ГВП виконуються у міжопалювальний період.

По справі встановлено, що роботи по переобладнанню квартири позивачів з централізованого теплопостачання на індивідуальне опалення не було погоджено з КЖЕП Глевахівської селищної ради. В той же час, КЖЕП Глевахівської селищної ради у місцях загального користування по провулку Вишневому розмістило оголошення про закачування води в систему теплопостачання у будинку по провулку Вишневому, 4 у смт Глеваха Васильківського району Київської області.

Установивши вказані обставини, які свідчать про відсутність вини КЖЕП Глевахівської селищної ради у затопленні квартири позивачів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові до КЖЕП Глевахівської селищної ради про стягнення матеріальної шкоди.

Оскільки ОСОБА_2 пов`язувала заподіяння їй моральної шкоди, що полягає у її душевних стражданнях із залиттям квартири з вини відповідачів, а вказані обставини не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з відповідачів на її користь моральної шкоди.

Таким чином рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, передбачених законом підстав для скасування рішення суду при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не дав належної оцінки висновку судової будівельно-технічної експертизи № 17336/15-42 від 02 серпня 2016 року про те, що причиною залиття квартири є проведення робіт по злиттю теплоносія з системи опалення за допомогою відповідного насосного обладнання за програмою по злиттю води (теплоносія) теплових мереж КЖЕП Глевахівської селищної ради, не заслуговують на увагу, оскільки вказані висновки експертизи були предметом дослідження у суді першої інстанції, яким судом дана належна правова оцінка у рішенні.

Інші доводи апеляційної скарги є необгрунтованими, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Матеріали справи та зміст оскаржуваного рішення суду не дають підстав для висновку про неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосуванням судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, які передбачені ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Ураховуючи наведене та положення ст.308 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу і залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4- відхилити.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді