АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 630/814/16-ц Головуючий суддя І інстанції Малихін О. О.
Провадження № 22-ц/790/1897/17 Суддя доповідач Піддубний Р.М.
Категорія: право власності
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Піддубного Р.М.,

суддів: Котелевець А.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу судді Люботинського міського суду Харківської області від 10 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації, -

встановила:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_2, видане 10 грудня 2014 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гонтаренко С.С., скасувати державну реєстрацію права власності відповідача на житловий будинок АДРЕСА_1.

Ухвалою судді Люботинського міського суду Харківської області від 10 січня 2017 року позов ОСОБА_1 повернуто на підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України для подання до належного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування скарги зазначила, що спір виник з приводу нерухомого майна, яке знаходиться в м. Люботин Харківського району Харківської області, а тому відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України такий позов має пред'являтися за місцезнаходженням майна - до Люботинського міського суду Харківської області.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія судова дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Постановляючи ухвалу про повернення позову, суддя виходив з того, що позовна заява ОСОБА_1 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину та скасування державної реєстрації права власності не підсудна Люботинському міському суду Харківської області, оскільки місце проживання відповідача ОСОБА_2 зареєстроване в м. Харкові, що є підставою для повернення позовної заяви.

Проте погодитись з таким висновком не можна з наступних підстав.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Разом з тим, частиною 1 ст. 114 ЦПК України встановлено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як убачається із матеріалів справи, предметом заявленого ОСОБА_1 позову є вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину - на житловий будинок АДРЕСА_1 та скасування державної реєстрації права власності відповідача ОСОБА_2 на вказане нерухоме майно.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01 березня 2013 року виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Оскільки предметом заявленого ОСОБА_1 позову є вимоги про визнання недійсним свідоцтва, що посвідчує право власності відповідача на житловий будинок та скасування державної реєстрації права власності, колегія суддів дійшла висновку про те, що цивільно-правовий спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна, а тому відповідно до вимог ч. 1 ст. 114 ЦПК України має розглядатися за правилами виключної підсудності місцевим судом, юрисдикція якого поширюється на територію, на якій розташована вказане нерухоме майно.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а ухвала судді - скасуванню, з передачею питання щодо відкриття провадження у справі на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 114, 303, 304, 307, 312 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу судді Люботинського міського суду Харківської області від 10 січня 2017 року скасувати.

Питання щодо відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування державної реєстрації передати на новий розгляд до того ж суду першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді