Справа №489/5363/16-ц 14.02.2017 14.02.2017 14.02.2017
Провадження №22-ц/784/516/17
Справа № 489/5363/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Кокорєв В.В.
Провадження № 22ц-784/516/17 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Ухвала

Іменем України

14 лютого 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

із секретарем Горенко Ю.В.,

за участю:

- представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2017 року за позовом ОСОБА_3 до Миколаївської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 про визнання права власності на будівельні матеріали,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Миколаївської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_4 про визнання права власності на будівельні матеріали.

Позивач зазначав, що ним за власний рахунок було побудовано гараж-майстерню по АДРЕСА_1. Ця споруда є об'єктом незавершеного будівництво та не введена в експлуатацію.

Посилаючись на наведене, позивач з підстав, передбачених ст. ст.316,317,328,331,392 ЦК України, просив визнати за ним право власності на будівельні матеріали, використані для будівництва гаражу-майстерні, що знаходяться в АДРЕСА_1.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що на підставі договору дарування, укладеного 26 серпня 1997 року ОСОБА_3 прийняв в дар 1/10 частину жилого будинку, що знаходиться в місті Миколаєві по АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 19 квітня 2011 року задоволено позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та на останнього покладено обов'язок усунути перешкоди шляхом знесення двоповерхового гаражу-майстерні літ. О-2, загальною площею 170, 2 кв. м. по АДРЕСА_1.

Вказане рішення набрало законної сили і до цього часу не виконане.

Із змісту вказаного судового рішення вбачається, що наприкінці 1990 - х років ОСОБА_3 без погодження із співвласником ОСОБА_4 та без належного дозволу, затвердженого проекту на території зазначеного домоволодіння побудував двоповерхову гараж - майстерню, яку використовує як станцію технічного обслуговування.

Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, зумовлене поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Наполягаючи на задоволенні позову, позивач посилався на те, що він є власником будівельних матеріалів, які були використані ним в процесі будівництва гаражу - майстерні.

При цьому, позивач не навів будь-яких обґрунтувань своїх позовних вимог до Миколаївської міської ради та обставин, які б вказували на те, що відповідач заперечує проти вимог позивача.

Матеріали справи не містять про те, що саме Миколаївська міська рада є тим суб'єктом, який заперечує та (або) оспорює право власності позивача на будівельні матеріали, що стало підставою для звернення в суд із даним позовом. Тобто, позивачем не доведено, що його права порушені саме Миколаївською міською радою, яка є відповідачем у даній справі.

Тому, в даному випадку між сторонами відсутній спір, який підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, з урахуванням норм матеріального права та обставин справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно, всебічно і об'єктивного встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав належну оцінку і дійшов обґрунтованого висновку, що відсутні передбачені законом підстави для визнання за ОСОБА_3 права власності на будівельні матеріали.

Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду з огляду на наведені обставини є безпідставними та не спростовують висновків суду.

За таких обставин колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді :