справа № 361/698/17
провадження № 2/361/1165/17
УХВАЛА

06 лютого 2017 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину,

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути на її користь з ОСОБА_2 суму заборгованості за аліментами, яка станом на 01 листопада 2016 року складає 60847 грн. 25 коп., та неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 316628 грн. 26 коп., посилаючись на те, що відповідач рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2010 року не виконує, аліменти на сина ОСОБА_3, 24 березня 2004 року не сплачує, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за аліментами.

За змістом положень ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: імя (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання (перебування), поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Всупереч вимогам п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України ціна позову щодо вимог майнового характеру ОСОБА_1 у позовній заяві не вказана.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

У порушення вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України ОСОБА_1 до позовної заяви оригінал квитанції про сплату нею судового збору у визначеному законом розмірі, виходячи із ціни позову, не додала.

Посилання позивача на те, що вона на підставі Закону України Про судовий збір від сплати судового збору звільнена, на вимогах закону не ґрунтуються.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за аліментами та неустойки (пені), що є відповідальністю за прострочення сплати аліментів.

Виходячи з наведеного, позивач від сплати судового збору за подачу до суду вказаної позовної заяви не звільняється, оскільки предметом позову не є стягнення аліментів.

У підпункті 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подається фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день подачі до суду позовної заяви складає не менше 640 грн.

При подачі позову до суду позивач ОСОБА_1 судовий збір у визначеному законом розмірі не сплатила.

Крім того, позивачу необхідно врахувати, що строк виконання рішення суду про стягнення аліментів ще не сплинув, тому вимога про стягнення заборгованості за аліментами є передчасною.

Також позивачем невірно розраховано розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, що впливає на ціну позову та розмір судового збору.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної ним у постанові від 01 липня 2015 року у справі № 6-94цс15, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, у якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Враховуючи викладене, слід дійти висновку, що позовна заява ОСОБА_1 вимогам, встановленим ст. 119 ЦПК України, не відповідає.

За змістом ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У звязку з наведеним вище, позивачу ОСОБА_1 необхідно усунути вказані недоліки позовної заяви, визначитися зі змістом позовних вимог, обчислити неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів відповідно до вимог закону, вказати ціну позову щодо вимог майнового характеру та сплатити судовий збір у встановленому законом розмірі.

Інакше позовна заява згідно із ч. 2 ст. 121 ЦПК України буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 119, 121, 210 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на дитину залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 01 березня 2017 року, але не більше пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дутчак І. М.