Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/750/17

Номер провадження: 2-о/511/26/17

27 квітня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Гринчак С. І.,

секретаря - Чернецької А.В.,

представника заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Лиманська селищна рада Роздільнянського району Одеської області про встановлення факту що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, встановити, що заявник, ОСОБА_2 постійно проживала з померлою, ОСОБА_3, з початку 2010 року до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_6, за адресою: АДРЕСА_4

Свої вимоги мотивувала тим, що встановлення вказаного факту їй потрібно для оформлення спадщини в нотаріальній конторі.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_1, яка діяла на підставі довіреності від 07.03.2017 року заявлені вимоги ОСОБА_2 підтримала у повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Суду пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року померла ОСОБА_3 Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,01га, розташованої на території Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області із цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. При зверненні до нотаріальної контори їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 в зв'язку з тим, що їй необхідно довести факт проживання однією сум`єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Зазначала, що ОСОБА_3, на день смерті була зареєстрована за адресою АДРЕСА_5. Останні роки ОСОБА_3 тяжко хворіла, у зв'язку з чим потребувала постійного догляду, вона була самотня, рідних у неї не було, а єдиною близькою людиною для неї була заявник, ОСОБА_2, яка з початку 2010 року за нею доглядала та проживала з нею без реєстрації у її квартирі до дня її смерті. Пізніше, у 2013 році ОСОБА_3 уклала з заявником договір довічного утримання, за яким передала у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_6 Після смерті ОСОБА_3 заявник поховала її за власний рахунок в смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області.Посилаючись на дані обставини, на підставі наданих доказів, просила суд встановити той факт, що ОСОБА_2 постійно проживала з померлою, ОСОБА_3, з початку 2010 року до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_6, за адресою: АДРЕСА_4

Заінтересована особа - Лиманська селищна рада Роздільнянського району Одеської області в судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, до суду надала заяву, в якій повідомили, що із заявленими вимогами ОСОБА_2 ознайомлені та просили справу розглянути за відсутністю їх представника.(а.с.48)

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, свідка, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що заява ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини, підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданого Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 13.07.2016 року, актовий запис №443.( а.с.10)

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,01 га для ведення товарного сільськогогосподарського виробництва, яка розташована на АДРЕСА_7 що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2 виданий 10.01.2005 року та який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 04, кадастровий номер НОМЕР_3 (а.с11-12).

За життя ОСОБА_3 заповіту не склала, тому має місце спадкування за законом.

Згідно з копії домової книги смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, померла ОСОБА_3, при житті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5, що підтверджується записом про реєстрацію в домової книги за вказаною адресою (а.с.13-16 ).

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 тяжко хворіла, знаходилась на «Д» обліку, що підтверджується випискою з медичної картки амбулаторного хворого від 02.03.2017 року ( а.с. 19), останні роки свого життя, з початку 2010 року до дня смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_3 проживала разом з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_8

Згідно акту обстеження фактичного проживання ОСОБА_2 від 14.02.2017 року проведеного депутатом Лиманської селищної ради ОСОБА_4, встановлено, що ОСОБА_2 дійсно проживала без реєстрації з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_9 з початку 2010 року і до дня смерті ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7 року ( а.с.18).

Так судом встановлено, що 16.07.2013року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір довічного утримання (догляду), який був посвідчений приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Патраманською Л.М., та зареєстрований в реєстрі за № 1496. За вищевказаним договором ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_2 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9, загальною площею 60,0 кв.м., у тому числі житловою площею 39,40 кв.м. ( а.с.21-23)

Поховання ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, провела ОСОБА_2 за свій власний рахунок в смт. Лиманське Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується довідкою № 207 виданої Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області від 27.02.2017 року (а.с.20).

Факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем - ОСОБА_3, померлою ІНФОРМАЦІЯ_6 на час відкриття спадщини. підтверджується також поясненнями свідків.

Так, свідок ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 суду пояснила, що вона є сусідкою померлої ОСОБА_3 Їй достовірно відомо, що ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_10. Останні роки вона тяжко хворіла, була одинокою жінкою та потребувала постійного догляду, єдиною близькою людиною для неї була ОСОБА_2 , яка з початку 2010 року і до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_7 року проживала разом з ОСОБА_3 та доглядала за нею. Коли ОСОБА_3 померла то вона за свої власні кошти її поховала в смт. Лиманське.

Із письмових пояснень свідка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка проживає за адресою: АДРЕСА_11, встановлено, що ії достовірно відомо, що з початку 2010 року ОСОБА_2 проживала з ОСОБА_3 до дня її смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 року. ОСОБА_3 останнім часом хворіла та ОСОБА_2 за нею доглядала. Ніяких родичів у ОСОБА_3 не було, єдиною близькою людиною для неї була ОСОБА_2 Після смерті ОСОБА_3 заявник провела її поховання за власний рахунок в смт. Лиманське ( а.с. 49)

Суд визнає покази свідків достовірними і приймає їх в якості доказів, оскільки свідки добре знали померлу ОСОБА_3

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їхню заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст.60 ч.1, ч. 4 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановляються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Згідно листа державного нотаріуса №226/02-14 від 14.02.2017 року, заявник ОСОБА_2 зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, але їй відмовлено в зв'язку з тим, що їй необхідно довести факт проживання однією сім`єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини( а.с.24).

При огляді копії спадкової справи № 201/2016 щодо майна померлої ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6, встановлено, що ОСОБА_2 до нотаріуса звернулася з заявою своєчасно. Крім неї інших спадкоємців які прийняли спадщину не має.(а.с.33-47).

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Однією з таких підстав є спадкування майна, в тому числі за законом відповідно до ст.1217 ЦПК України.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно вимог ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - в порядку окремого провадження встановлюються факти проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядаються за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини тощо.

Згідно з ч.2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Представником заявника в суді підтверджено, що дійсно ОСОБА_2 постійно проживала з померлою ОСОБА_3 з початку 2010 року по день її смерті, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_6.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка свідчать про наявність підстав для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем ОСОБА_3, з початку 2010 року до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_6, за адресою: АДРЕСА_4

Судовий збір сплачено заявником в повному обсязі при зверненні до суду.

Керуючись ст.10,11,202,209,212-215, 218, ч.2 ст.256, ст.259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа - Лиманська селищна рада Роздільнянського району Одеської області про встановлення факту що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 з померлою, ОСОБА_3, з початку 2010 року до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_6, за адресою: АДРЕСА_4

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. І. Гринчак