Провадження № 2/161/1925/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2017 року м.Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі Маковецькій Т.М., за участі представника відповідача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

В судовому засіданні представник відповідача заявив усне клопотання про залишення зазначеного позову буз розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 двічі, 10 квітня 2017 року о 12 год. 00 хв. та повторно 25 квітня 2017 року о 15 год. 00 хв. в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

В судове засідання, призначене на 10 квітня 2017 року о 12 год. 00 хв. позивач був належним повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте подав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з погіршенням стану його здоровя.

В судове засідання призначене на 25 квітня 2017 року о 15 год. 00 хв. позивач повторно не зявився та подав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з станом здоровя.

Документів, які б підтверджували поважність причин неявки в судове засідання позивач суду не надав.

Згідно з ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 3 ст. 27 ЦПК України установлено, що особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Відповідно до ч.3 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов'язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Враховуючи викладене, що позивач повторно не з'явився в судове засідання, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надав, що відповідно до вимог ст.ст. 169, 207 ЦПК України є безумовною підставою для залишення позовної заяви без розгляду, суд погоджується з клопотанням представника позивача в судовому засіданні.

Крім того, з огляду на зазначене та те, що дана справа знаходиться в провадженні суду понад три місяці, суд вважає за необхідне постановити ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.О.Подзіров