__________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2835/16-ц
Провадження № 2-п/520/8/17
УХВАЛА

про відмову у скасуванні заочного рішення

15.02.2017 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Куриленко О.М.,

за участю секретаря - Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2016 року по цивільній справі № 520/2835/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2016 року заявник звернулась до суду з заявою, в якій просить суд скасувати заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2016 року по цивільній справі № 520/2835/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, та призначити цивільну справу до розгляду в загальному порядку.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового засідання сповіщені належним чином у порядку ст.74,76,77 ЦПК України.

Заявник у судове засідання зявилась, наполягала на скасуванні заочного рішення, проте повідомила, що проти розірвання шлюбу вона не заперечує. Єдиною підставою для скасування рішення суду зазначає не прийняття судом її зустрічної позовної заяви про стягнення аліментів.

Позивач по справі у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про те, що заява про перегляд заочного рішення задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 березня 2016 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Мігалатьєва) ОСОБА_4, зареєстрований 31 серпня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради народних депутатів, актовий запис № 842.

Ухвалою судді (ОСОБА_5В.) від 25.04.2016 року справу прийнято до провадження суду та призначено судове засідання.

Згодом, 20 травня 2016 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина, ОСОБА_6, 21липня ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частину усіх його доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи зі дня подачі позову і до повноліття, а саме до 21.07.2018 року; стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі ? частину усіх його доходів щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи зі дня подачі позову і до закінчення навчання тобто до 30.06.2019 року; стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь понесені додаткові витрати на дітей у розмірі 4360 гривень; стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь матеріальну допомогу по оплаті за навчання ОСОБА_7 за період 2016-2017 рік у розмірі 4400 гривень; відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України попустити негайне виконання судового рішення в межах платежу, встановленого законом; визначити місце проживання малолітнього сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з нею

Однак, вирішуючи питання по суті, суд бере до уваги, що зустрічний позов ОСОБА_1 до провадження суду прийнятий не був і питання об'єднання позовів судом не вирішувалось.

У звязку з тим, що головуючий по справі суддя Рева С.В. звільнений з посади судді, справу було передано для нового автоматизованого розподілу.

Згідно повторного автоматизованого розподілу справу передано судді Куриленко О.М., яка ухвалою від 09.11.2016 року прийняла цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу до свого провадження.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2016 року позов ОСОБА_2 було задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Мігалатьєва) ОСОБА_4, зареєстрований 31 серпня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської ради народних депутатів, актовий запис № 842.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме довідки адресно-довідкового бюро (а.с.8), відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 «В», кВ. 60 за вказаною адресою і направлялась судова кореспонденція.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки в судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки у судове засідання вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, суд вважає, що відповідач, нехтуючи своїми правами та обовязками, передбаченими ст. 27 ЦПК України, не з`явилась до суду, що дало суду можливість ухвалити заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.

Слід зазначити, що доводи заявника про не прийняття зустрічного позову не заслуговують на увагу оскільки, не можуть бути підставою для скасування рішення про розірвання шлюбу. Більш того, суд роз'яснив заявниці право звернутись до канцелярії з окремим позовом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З вказаного можливо зробити висновок, що поважність причин неявки відповідачів в судові засідання не доведена, так як і не були надані докази, які мали б істотне значення для вирішення справи.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу, що всі матеріали по справі були ретельно досліджені і в судовому засіданні та стосовно них в рішенні суду чітко відображена правова позиція з урахуванням норм матеріального права та наявних у справі документів.

Згідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

Керуючись ст.ст. 208,209,210,231,232,294 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.12.2016 року по цивільній справі № 520/2835/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу залишити без задоволення.

Роз`яснити заявнику, що у разі непогодження з висновком суду, вона має можливість оскаржити рішення до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку. У цьому випадку строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає.

Суддя Куриленко О. М.