печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8002/17-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року суддя Печерського районного суду м. Києва Литвинова І. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України про стягнення відшкодування завданої органами державної влади України моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

10.02.2017 до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яку передано судді для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За правилами ЦПК України, позовна заява по формі та за змістом повинна відповідати ст. ст. 119, 120 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Державною мовою в Україні є українська, що встановлено статтею 10 Основного закону - Конституції України.

Приписи Закону України «Про засади державної мовної політики», зокрема за ч.ч. 1, 2 статті 14, визначають, що судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою та сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою, й кореспондуються до спеціального процесуального законодавства - частиною 1 статті 7 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється державною мовою.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно з положеннями ст. 56 Основного Закону кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з п. п. 3, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, передбачено, що позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, та встановлено, що ціна позову про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується (п. 1 ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Постановою Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 роз'яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. 3).

Аналогічна правова позиція визначена і у статтею 23 ЦК України.

При цьому п. 4 Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. У разі недотримання позивачем зазначених вимог суд вправі залишити позовну заяву без руху.

Також у роз'ясненнях, наданих Постановою Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995, вказано, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено з яких міркувань позивач виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, окрім вказівки на те, у чому полягає ця шкода та якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві (п. 4).

Заява має містити відомості про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням та докази, що підтверджують позов, отже до заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог. Зокрема докази причино-наслідкового зв'язку між станом здоров'я позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача, наприклад, докази витрат на лікування.

У позові заявлено вимогу про стягнення відшкодування моральних збитків у розмірі 7500,00 грн. Разом з тим, не зазначено докази, що підтверджують завдання моральної шкоди, нанесення та розрахунок суми стягнення у заявленому розмірі. Зокрема відсутні докази причино-наслідкового зв'язку між станом здоров'я позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача, та інші письмові докази, якими позивач може підтвердити викладені обставини та вимоги.

Одночасно позивачеві вказується, що положеннями ст. 137 ЦПК України встановлено порядок звернення до суду із клопотанням про витребування доказів, у разі, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі. Тобто є одним із способів отримання доказової бази для відстоювання правової позиції стороною, відтак вимога про витребовування доказів не є тотожним поняттю «позовна вимога», що є формою захисту, яку просить позивач від суду. За правилами цивільного процесуального закону, клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вказав у позовній заяві, що йому було вручено ухвалу Верховного Суду України від 30.03.2004, не вбачається необхідності застосування ст. 137 ЦПК України, і заявникові наголошується на його обов'язку як сторони у справі подати суду письмові докази, на які він посилається при обґрунтуванні своїх вимог.

Отже, заявнику ОСОБА_1 необхідно усунути визначені в ухвалі недоліки: викласти позовну заяву українською мовою, вказати у позовній заяві ціну позову, надати копію ухвали Верховного Суду України від 30.03.2004, на яку він посилається як на обгрунтування свого позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі не виконання вимог ухвали у визначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства фінансів України про стягнення відшкодування завданої органами державної влади України моральної шкоди - залишити без руху, надавши позивачу п'ятиденний строк для усунення зазначених недоліків, який починає перебігати з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвинова