31.01.2017 Справа № 363/482/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1,
при секретарі ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом КС «Здобуток» до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

представник позивача звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на порушення відповідачами договірних зобовязань по сплаті коштів за надані кредити, а тому порушує питання про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 179 336 грн. 13 коп. та 178 744 грн. 93 коп. відповідно та судових витрат.

Представник позивача в суді просив про задоволення позову з викладених у ньому підстав.

Представник відповідачки ОСОБА_3 в суді проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що позивачем не доведено факт отримання ОСОБА_3 кредитних коштів за договором на підставі належних первинних бухгалтерських документів. Також просив застосувати до спірних правовідносин позовну давність.

Відповідач ОСОБА_4, будучи повідомленим про розгляд справи, в судове засідання не зявився.

Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи, на підставі ст. 169 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 157 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів в загальному порядку.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Так, 25 березня 2008 року КС «Здобуток» та ОСОБА_3 уклали кредитний договір №6, за яким відповідачка зобовязалася повернути отримані грошові кошти в сумі 91 000 грн. у строк до 25 березня 2009 року, разом зі сплатою процентів за користуванням кредитом в розмірі 48% річних від суми залишку позики на момент сплати (п. 1.1, 1.5 та 1.7 кредитного договору).

Також 25 березня 2008 року КС «Здобуток» та ОСОБА_4 уклали кредитний договір №7, за яким відповідач зобовязався повернути отримані грошові кошти в сумі 90 700 грн. у строк до 25 березня 2009 року, разом зі сплатою процентів за користуванням кредитом в розмірі 48% річних від суми залишку позики на момент сплати (п. 1.1, 1.5 та 1.7 кредитного договору).

На виконання кредитного договору відповідачі отримали кредитні кошти в сумі 91 000 грн. та 90 700 грн., що підтверджується належним чином завіреними копіями розписок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 25 березня 2008 року про отримання вказаних коштів, розпорядженнями КС «Здобуток» від 25 березня 2008 року, видаткових касових ордерів серії 01АААЖ №041641 та серії 01АААЖ №041642 від 25 березня 2008 року, постановою про проведення виїмки від 15 листопада 2011 року та протоколом про виїмки від 17 листопада 2011 року, які знаходяться в матеріалах кримінальної справи №1-1504/2011 року по обвинуваченню заступника голови правління, головного бухгалтера КС «Здобуток» ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 366 КК України.

Матеріали зазначеної кримінальної справи в повному обсязі досліджені в судовому засіданні.

Оригінали документів КС «Здобуток», на підставі яких укладено кредитні договори з Т.П. та ОСОБА_4 виділено в окреме провадження №54-3530 згідно постанови про це від 30 листопада 2011 року.

Крім того факт отримання кредитних коштів відповідачами підтверджується також вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 12 вересня 2012 року в якому встановлено, що в порушення п. 6.3 Положення про кредитний комітет КС «Здобуток» від 29 травня 2004 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 незаконно отримали кредити на загальну суму 181 700 грн., які в подальшому не повернули, внаслідок чого виникла заборгованість перед членами КС «Здобуток».

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відтак суд вважає доведеним факт отримання відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кредитних коштів від КС «Здобуток» в сумі 91 000 грн. та 90 700 грн. відповідно.

Відповідачі взяті на себе зобовязання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором не виконують, термін сплати коштів порушено.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до с. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як передбачено ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 1 ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ч. 1 ст. 253 ЦК України).

Відповідно до ст. 255 ЦК України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції.

Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв'язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Як вбачається з п. 1.5 кредитних договорів остаточний строк виконання боржниками свого зобовязання за ними настав 25 березня 2009 року.

Відтак строк позовної давності в цій справі, починаючи з 26 березня 2009 року, спливає протягом наступних 3 років.

Таку вимогу до відповідачів позивач предявив 23 березня 2012 року (при зверненні до суду з цим позовом) шляхом здачі позовної заяви до установи зв'язку, що підтверджується штампом на конверті. Відтак трьохрічний строк позовної давності в даному випадку не пропущено.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а в разі порушення боржником цих вимог той, згідно зі статтями 625, 1048 і 1050 ЦК України, повинен сплатити кредиторові суму боргу та проценти встановлені за умовами кредитного договору.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо не виконав його у строк встановлений договором.

Вимогами ст. 549 ЦК України, передбачено обовязок боржника в разі порушення зобовязання передати кредиторові грошову суму штрафу у вигляді процентної ставки, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на зазначені правовідносини, судом виявлено порушене право позивача, що підлягає захистові шляхом примусового виконання грошового зобовязання разом із стягненням заборгованості з відповідачів.

Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення з ОСОБА_3, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, зокрема: суми заборгованості за кредитом, яка виникла станом на 25 березня 2009 року та складається з:

-заборгованості по кредиту в розмірі 91 000 грн.,

-заборгованості по відсотках в розмірі 43 680 грн.,

що в загальному розмірі становить 134 680 грн.

Вирішуючи питання про визначення розміру стягнення з ОСОБА_4, суд виходить зі змісту позовних вимог та наданих суду розрахунків, зокрема: суми заборгованості за кредитом, яка виникла станом на 25 березня 2009 року та складається з:

-заборгованості по кредиту в розмірі 90 700 грн.,

-заборгованості по відсотках в розмірі 43 536 грн.,

що в загальному розмірі становить 134 236 грн.

Разом з тим, розмір суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми обраховано не вірно, спочатку за 12 місяців, а з отриманої в результаті розрахунків суми за наступні 10 місяців.

Судом встановлено, що остаточним днем повернення кредитних коштів є 25 березня 2009 року, відтак прострочення виконання своїх зобовязань відповідачами мало місце з наступного дня, тобто з 26 березня 2009 року.

В період з 26 березня 2009 року по 31 січня 2011 року розмір трьох відсотків річних від простроченої суми ОСОБА_3 складає 7 483 грн. (134 680 грн. (сума боргу) х 3 х 676 (кількість днів прострочення) / 365 / 100).

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення складає 159 576 грн. 46 коп., відтак інфляційне збільшення боргу ОСОБА_3 становить 24 896 грн. 46 коп. (159 576 грн. 46 коп. - 134 680 грн.).

В період з 26 березня 2009 року по 31 січня 2011 року розмір трьох відсотків річних від простроченої суми ОСОБА_4 складає 7 458 грн. (134 236 грн. (сума боргу) х 3 х 676 (кількість днів прострочення) / 365 / 100).

Сума боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення складає 159 050 грн. 39 коп., відтак інфляційне збільшення боргу ОСОБА_4 становить 24 814 грн. 39 коп. (159 050 грн. 46 коп. - 134 236 грн.).

Відтак розмір заборгованості відповідачки ОСОБА_3 з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних складає 167 059 грн. 46 коп., а відповідача ОСОБА_4 166 508 грн. 39 коп.

Таким чином, предявлений позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відтак, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного і керуючись статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позовну заяву задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Кредитної спілки «Здобуток» суму заборгованості за кредитним договором №6 від 25 березня 2008 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми в загальному розмірі 167 059 грн. 46 коп., а також судовий збір в розмірі 1 670 грн. 59 коп., а всього 168 730 (сто шістдесят вісім тисяч сімсот тридцять) грн. 05 (пять) коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Здобуток» суму заборгованості за кредитним договором №7 від 25 березня 2008 року з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми в загальному розмірі 166 508 грн. 39 коп., а також судовий збір в розмірі 1 665 грн. 08 коп., а всього 168 173 (сто шістдесят вісім тисяч сто сімдесят три) грн. 47 (сорок сім) коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя