УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Журавель В.І., Закропивного О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області, третя особа - публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», про визнання правочину укладеним та визнання права власності на автомобіль за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 13 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 10 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 13 серпня 2010 року між ним та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля ВАЗ 11830, 2008 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, у простій письмовій формі. Зазначав, що на момент укладення цього договору вказаний автомобіль перебував під обтяженням, для зняття якого необхідно було внести кошти на повне погашення кредитних зобов'язань. Зазначав, що передав через ОСОБА_6 відповідачу кошти у розмірі 5 тис. доларів США. У подальшому на виконання умов вказаного договору ОСОБА_5 видала на його ім'я нотаріально посвідчену довіреність з усіма правами, комплект ключів, після чого вони домовились про подальше укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу вказаного автомобіля, від укладення якого ОСОБА_5 ухиляється.

Ураховуючи наведене, позивач просив визнати договір купівлі-продажу спірного автомобіля укладеним та визнати за ним право власності на цей автомобіль.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 13 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 10 серпня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4. посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), правильно виходив із того, що між сторонами договір купівлі-продажу автомобіля не укладався, спірний автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі Міністерства внутрішніх справ України та зареєстрований за ОСОБА_5, а видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-688цс15, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судових рішень суду не впливають.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 13 липня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 10 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І. Журавель

О.В. Закропивний