Провадження № 2/127/1378/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2017 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Сичука М.М.

при секретарі Конецул О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 ОСОБА_3 Шлюб зареєстровано відділом ДРАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області 14.11.2012 року, актовий запис 1788.

Перед реєстрацією шлюбу ОСОБА_2 ОСОБА_3 за досить короткий та нетривалий час знайомства повідомила про те, що є вагітною і наполягала на реєстрації шлюбу.

Позивач зазначає що з відповідачем він познайомився в період депресії (смерть батька позивача 30.09.2011 року), після чого він почав зловживати спиртними напоями, вступав у випадкові відносини з різними жінками. Зустрічі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 мали на меті і полягали виключно в інтимних стосунках, при цьому у них не було спільних друзів.

Тому коли ОСОБА_2 ОСОБА_3 повідомила про вагітність, позивач не вірив, що дитини є його і намагався уникнути розмов про це.

ОСОБА_2 ОСОБА_3 заявила про те, що її батько є працівником правоохоронних органів і якщо ОСОБА_1 не одружиться на ній, то вона тоді звинуватить його у зґвалтуванні, оскільки для неї це буде єдиним виходом уникнути гніву батька.

ОСОБА_1 погодився на реєстрацію шлюбу, однак за умови, що кожен з них живе своїм життям. Сторони домовилися, що ОСОБА_1 повністю буде утримувати її під час вагітності, після народження дитини і що він згодом придбає для дитини житло або віддасть належну йому квартиру АДРЕСА_1. Домовленість полягала також і у тому, що сторони будуть для батьків ОСОБА_2 ОСОБА_1 створювати видимість їхнього сімейного життя.

Відтак позивач вважає, що їхній шлюб існував лише формально: останній більшу частину свого часу проводив на роботі, потім зустрічався з друзями, подругами. У свою квартиру приходив лише переночувати, оскільки у нього не було іншого житла. З відповідачем не підтримував шлюбних стосунків.

Ураховуючи вищевикладене просив визнати шлюб, укладений 14.11.2012 року відділом ДРАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 1788 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3, недійсним з моменту його укладення.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні просили позов задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 просили відмовити в задоволенні позову в звязку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Свідок ОСОБА_7. яка є сусідом сторін, повідомила, що відповідач неналежно відносилась до виконання материнських обовязків, до неї приїжджали інші чоловіки.

Свідок ОСОБА_8П, мати позивача, повідомила, що позивач не мав наміру вступати в шлюб з відповідачем, а після одруження вони практично не жили як чоловік і жінка, оскільки позивач харчувався переважно в кафе «Марсель», так як жінка не виконувала свої обовязки.

Свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що позивач не жив нормальним сімейним життям, рідко бував вдома,харчувався переважно в ресторанах, спільного господарства з відповідачем не вів, вони не зустрічались сімями.

Свідок ОСОБА_10, яка перебуває з позивачем у робочих відносинах з 2013 року, пояснила суду, що не знала, що ОСОБА_1 одружений. З ОСОБА_2 ОСОБА_3 познайомилася на ринку «Урожай» восени 2015 року, коли та представилась як дружина ОСОБА_1 Відомо, що раніше відповідач проживала з іншим чоловіком.

Свідок ОСОБА_11 пояснив що ОСОБА_1 знає 9 років, з ОСОБА_3 мало знайомий. Пояснив, що ОСОБА_1 після смерті батька приводив різних дівчат. Був одружений декілька раз. Були чутки про весілля, зупиняли його, тому що в нього не було серйозного відношення. Одного разу ОСОБА_1 прийшов і повідомив, що хоче створити сімю, але друзі його зупинили. На святкуваннях ОСОБА_1 був сам, харчувався в ресторані «Марсель» або на роботі.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що являється батьком відповідача. Юрій та ОСОБА_12 познайомилися в березні 2012 року. В квітні 2012 року познайомився з батьками ОСОБА_12, запрошував, щоб донька переїхала до нього, де жили як до укладення шлюбу, так і після. Заяву до РАЦСу подали вчасно. Юрій говорив, що в останнього помер батько. ОСОБА_13 приїжджав до батьків ОСОБА_12 з матірю перед укладенням шлюбу та говорив, що хоче сімї.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до свідоцтва про шлюб (виданого повторно) серії І-АМ № 171033 від 20.10.2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 14.11.2012 року уклали шлюб, зареєструвавши його у відділі ДРАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 2769.

Згідно свідоцтва про народження серії І-АМ № 251320 від 23.05.2013 у сторін народився син ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками останнього зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) І.І., зареєстрований 14.11.2012 року у відділі ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за № 2769. Вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі СК України) сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану, що ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка - ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України.

Сімейне законодавство містить вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставами для визнання шлюбу недійсним у судовому порядку.

Перелік таких підстав наводиться в ст. ст. 22, 24-26 СК України і не підлягає розширеному тлумаченню.

У відповідності до ч. 1 ст. 38 СК України підставою недійсності шлюбу є порушення вимог, встановлених статтями 22, 24-26 цього Кодексу.

Положеннями ч. 2 ст. 40 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя.

Шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований: з особою, яка приховала свою тяжку хворобу або хворобу, небезпечну для другого з подружжя і (або) їхніх нащадків - п. 3 ч. 1 ст. 41 СК України.

При вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення - ч. 2 ст. 41 СК України.

У відповідності до ст. 42 СК України право на звернення до суду із позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи права яких порушені у звязку із реєстрацією цього шлюбу.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання - ч. 2 ст. 104 СК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 43 СК України розірвання шлюбу, смерть дружини або чоловіка не є перешкодою для визнання шлюбу недійсним.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» визначено, що при розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов'язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК).

Відповідно до правил ст. 212 ЦПК суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Умовою дійсності шлюбу є наявність взаємної згоди осіб, які беруть шлюб, та щоб воля цих осіб була спрямована на створення сімї.

Як встановлено судом, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 було зареєстровано 14.11.2012 року за їхньою взаємною згодою. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі майже три роки та за час перебування у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками останнього зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_3

Відповідно до довідки, виданої ТОВ «ЖЕО» № 2984 від 05.10.2016 року ОСОБА_1, проживає і зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2. Особовий рахунок відкрито на імя ОСОБА_1 у цьому житловому приміщенні зареєстровано ще двоє осіб: ОСОБА_2 ОСОБА_3 дружина, ОСОБА_14 син.

Надані позивачем та свідками пояснення щодо того, що між сторонами не склалось сімейне життя і вони не вели спільне господарство, не можуть бути підставою для задоволення позову про визнання шлюбу недійсним.

Згідно із чинним законодавством подружжя не зобов'язане проживати разом, а тому їх роздільне проживання не свідчить про відсутність наміру створити сім'ю, оскільки може обумовлюватися обставинами тимчасового характеру і за відсутності інших поважних обставин роздільність проживання сама по собі не може автоматично розглядатися судом як доказ фіктивності шлюбу та не є достатньою підставою для визнання шлюбу недійсним.

ОСОБА_13 відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2015 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) І.І., зареєстрований 14.11.2012 року у відділі ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області, про що було зроблено актовий запис за № 2769. Вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», наявність рішення суду про розірвання шлюбу є перешкодою для визнання цього шлюбу недійсним.

В силу ст. 43 ч. 2 СК України, якщо шлюб розірвано за рішенням суду. Позов про визнання його недійсним може бути пред'явлено лише після скасування рішення суду про розірвання шлюбу.

На даний час рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07.12.2015 року, не скасовано, та має законну силу.

Відповідно до ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не представлено будь-яких належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх тверджень про те, що відповідач не мала реального наміру на створення сімї та набути обовязків подружжя.

За таких обставин, суд, на основі всебічного, повного, об'єктивного та безпосереднього з'ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з'ясувавши їх достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним шлюбу, укладеного 14.11.2012 року між ним та ОСОБА_2 ОСОБА_3, зареєстрованого відділом ДРАЦС Вінницького МУЮ у Вінницькій області, актовий запис 1788 слід відмовити, оскільки позивачем не представлено доказів фіктивності даного шлюбу. При цьому суд враховує тривалість шлюбу та наявність спільної дитини.

ОСОБА_13 на підтвердження свого депресивного стану позивачем не надано жодних доказів як то перебування на обліку в лікарів чи звернення за медичною допомогою тощо. Крім того позивачем не надано доказів примусу його до вступу в шлюб. Стосовно посилання представника позивача на неправомірну реєстрацію відповідача в квартирі, належній позивачу, суд звертає увагу, що це не є предметом судового розгляду та позивач не позбавлений права окремого захисту своїх порушених прав.

Зважаючи на те, що судом не встановлено підстав для визнання укладеного сторонами шлюбу недійсним, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним шлюбу слід відмовити за недоведеністю позовних вимог.

В звязку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачами витрати по сплаті судового збору слід залишити без відшкодування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 10, 11, 57, 60, 61, 79, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 3, 21, 22-26, 38, 40, 41, 42, 43 СК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя