Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/633/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.04.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Надопта А.А.,

при секретарі Онисько С.С.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Вимоги позову мотивовано тим, що 25 січня 2012 року померла мати позивача ОСОБА_3, а 14 січня 2016 року помер батько ОСОБА_4.

22 травня 2012 року батько позивача залишив заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, на користь позивача ОСОБА_1. Заповіт посвідчено секретарем виконкому Новосільської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №48.

Отже, спадкування спадщини відбувається за заповітом. Непрацездатних за віком та станом здоровя немає, тому відсутні особи, які мають право на обов»язкову долю.

Відповідач по справі ОСОБА_2 є рідний брат позивача, є спадкоємцем першої черги за законом, претензій взагалі до спадкового майна не має, права на обовязкову долю за заповітом не має.

Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно: житловий надвірними спорудами по вулиці Центральній, №33/тридцять три/ в с. Виноградівського району Закарпатської області.

04 травня 2016 року позивач подав заяву до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 на прийняття за заповітом після померлого батька, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 04.05.2016 року, заведено спадкову справу у спадковому реєстрі за №58924980, отже прийняв спадщину в порядку ст. 1269 ЦК України.

Позивач звернувся до нотаріуса для видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно за заповітом. 14.02.2017 року приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 відмовила у видачі свідоцтва і причині, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок, тому виник цивільно- правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Позивач ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений належним чином своєчасно, в судове засідання не зявився, однак його представник ОСОБА_6, подала до до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності та про те, що вимоги позову підтримують повністю та просять суд такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_2, про день, час та місце розгляду справи будучи належним чином повідомлений належним чином своєчасно, в судове засідання не зявився, однак до суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та про те, що не заперечує проти задоволення заявленого до нього позову.

Згідно з вимогами ст.55 Конституції України та ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист судом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини встановлено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його цивільних прав і обов»язків.

Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

При здійсненні правосуддя (ст.4 ЦПК) у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Завданнями цивільного судочинства (ст.1 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.ст.10,11,59,60,61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В судовому засіданні встановлено, що 25 січня 2012 року померла мати позивача ОСОБА_3, а 14 січня 2016 року помер батько ОСОБА_4.

22 травня 2012 року батько позивача залишив заповіт, яким на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, на користь позивача ОСОБА_1. Заповіт посвідчено секретарем виконкому Новосільської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №48.

Отже, спадкування спадщини відбувається за заповітом. Непрацездатних за віком та станом здоровя немає, тому відсутні особи, які мають право на обов»язкову долю.

Відповідач по справі ОСОБА_2 є рідний брат позивача, є спадкоємцем першої черги за законом, претензій взагалі до спадкового майна не має, права на обовязкову долю за заповітом не має.

Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно: житловий надвірними спорудами по вулиці Центральній, №33/тридцять три/ в с. Виноградівського району Закарпатської області.

04 травня 2016 року позивач подав заяву до приватного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 на прийняття за заповітом після померлого батька, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 04.05.2016 року, заведено спадкову справу у спадковому реєстрі за №58924980, отже прийняв спадщину в порядку ст. 1269 ЦК України.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотарі; видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач звернувся до нотаріуса для видачі свідоцтва на право власності на спадкове майно за заповітом. 14.02.2017 року приватний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 відмовила у видачі свідоцтва і причині, що відсутні правовстановлюючі документи на будинок, тому виник цивільно- правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Спадковий будинок по вулиці Центральній, №33 в с. Нове Село був куплений ОСОБА_4 06 жовтня 1971 року, що підтверджується договором купівлі-продажу, який посвідчений та зареєстрований у Виноградівській державній нотаріальній конторі. 20.02.1986 року рішенням виконкому Новосільської сільської ради за № 10 ОСОБА_4 надано дозвіл на будівництво гаража, кладової для сільгоспінвентаря. 27.01.1987 року ним виготовлено будівельний паспорт на будинок. Земельна ділянка для обслуговування будинку на підставі рішення Новосільської сільської ради від 20 березня 1997 року передана у приватну власність ОСОБА_7, але документи на приватизацію землі не виготовлені. Договір купівлі-продажу будинку жовтня 1971 року не зареєстрований у КП «Виноградівське інвентарбюро погосподарській книзі будинок з надвірними спорудами рахується за ОСОБА_4 на підставі довідки сільської ради, тому позивач змушений звернутись до суд встановлення права власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як визначено ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до листа ВССУ від 16.05.2013р. за №24-753/0/4-13 виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке повязується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкодавця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (ст.1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державну реєстрацію (ст. 1299 ЦК).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 60, 61, 169, 174, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.16, 392 ЦК України, ст. 124 Конституції України,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код: НОМЕР_1, мешканцем вул. Центральна, №33, с. Нове Село, поштовий індекс: 90332, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами за № 33/ тридцять три/ загальною площею 54.0 кв.м., в тому числі житловою 36.3 кв.м., що розташований по вул. Центральній в с. Нове Село, Виноградівського району Закарпатської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийОСОБА_8