ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:7

головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

27.01.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, з вимогами про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання дочки у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви до суду.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона співмешкала з відповідачем з 2008 року та у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 18 січня 2010 року позивачка отримала свідоцтво про народження доньки, де в графі «батько» вказаний ОСОБА_2. Позивачка зазначає, що дочка проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні, ОСОБА_2 постійної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

В судове засідання позивач не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, уточнила позовні вимоги та просила стягнути на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частин заробітку відповідача.

Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої уточнені позовні вимоги визнає, просить слухати справу у його відсутність.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог ( стаття 11 ЦПК України ) встановив наступне.

Судом встановлено, що 11 січня 2010 року народилася ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК №332029, виданого повторно 03.08.2016 року Виконкомом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області, батьком дитини записаний ОСОБА_2. (а.с.3).

Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.

Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі ( ст. 181 Сімейного кодексу України).

За правилами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Передбачених законом підстав для звільнення ОСОБА_2 від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини та порядку сплати аліментів не досягнуто.

Згідно з приписами частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З огляду на наведене, зважаючи на згоду відповідача, суд вважає, що визначений позивачкою розмір аліментів у частковому відношенні не перевищує засад розумності та виваженості, відповідає встановленим судом фактичним обставинам по справі, тому, враховуючи наведені обставини, суд встановлює аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі однієї другої частин від заробітку (доходу) її батька ОСОБА_2.

У разі зміни обставин сторони не позбавлені можливості і мають право ставити вимоги в суді про збільшення чи зменшення присудженого розміру аліментів.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 60 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд визнає, що ОСОБА_2 не виконує в повному обсязі у відношенні своєї неповнолітньої дитини передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки з її утримання, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення аліментів є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам статті 367 ЦПК України, підлягає негайному виконанню.

Позивача, на користь якого ухвалене судове рішення, у встановленому законом порядку звільнено від оплати судових витрат при зверненні до суду, тому відповідно до положень частини 3 статті 88 ЦПК України при постановленні рішення вони підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись, ст. 11, 60, 62, 81, 84, 88, 130, 174, 214, 215, 367 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, 29.01.1988 року проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі ? усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду (27 січня 2017 року) і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640,00 грн. (шістсот сорок грн.) судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.Ю.Чернишова