Справа № 462/771/17
УХВАЛА

15 лютого 2017 року суддя Залізничного районного суду м.Львова Палюх Н.М., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про забезпечення позову

встановив:

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося у суд з позовом про стягнення з Мар»яш ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 13.09.2012 року у розмірі 43682 грн. 25 коп.

З метою забезпечення позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало заяву, в якій просить накласти арешт на квартиру загальною площею 76,04 кв.м., яка розташована за адресою: м.Новий Розділ Львівської області, вул.Винниченка В., 1/1, шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та надані докази, вважаю, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається із розяснень, даних в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із розяснень, даних в п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 року відповідно до частини першої статті 153 ЦПК заява про забезпечення позову розглядається судом у день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. У зв'язку з цим вжиття заходів забезпечення позову можливе не лише при проведенні попереднього судового засідання, здійсненні процесуальних дій з підготовки справи до судового розгляду чи під час судового розгляду, а й одночасно з відкриттям провадження у справі чи після постановлення такої ухвали.

Статтею 152 ЦПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

З долученої до матеріалів справи Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 21.10.2016р. вбачається, що квартира №1 по вул.ОСОБА_2, 1 у м.Новий Розділ Львівської області належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, Мар»яш Л.Я. та ОСОБА_5

Вивчивши матеріали справи, вважаю, що у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на квартиру №1 по вул.ОСОБА_2, 1 у м.Новий Розділ Львівської області слід відмовити, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також доказів щодо співмірності виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, -

ухвалив:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: