Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

18 квітня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача та просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за договором про надання траншу № 1501.43593. FW1501.322 від 15.10.2013 року у розмірі 956441,26 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 874382,29 грн., суми заборгованості за відсотками у розмірі 29420,57 грн., проценти за неправомірне користування кредитом у розмірі 11689,14 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 40 949,26 грн. та судовий збір у розмірі 14346,62 грн.

В обґрунтування позову посилаються на те, що 21.11.2012 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено рамкову угоду № FW1501.322 . В якості забезпечення виконання позичальником ОСОБА_1 зобов'язань по кредитному договору між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладено Договір поруки № 275905-ДП1 від 21.11.2012 року, відповідно до якого поручитель зобов'язується перед банком солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання позичальником усіх його зобов'язань за договором про надання траншу № 1501.43593. FW1501.322 від 15.10.2013 року.

Позичальник обов'язки по кредитному договору не виконує. Станом на 18.07.2016 року сума заборгованості по Договору про надання траншу № 1501.43593. FW1501.322 від 15.10.2013 року складає 956 441,26 грн.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, без технічної фіксації, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду невідомі, клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача та на підставі ст.224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21.11.2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ПроКредит Банк» укладено рамкову угоду №FW1501.322, якою встановлено ліміт суми кредитування в еквіваленті 1 600 000 грн., зі строком кредитування 120 місяців та за умови сплати 10% річних.

15.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання траншу №1501.43593. FW1501.322.

Відповідно до пункту 1.1 договору, банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 50000,00 доларів США зі сплатою 12,00 % річних та з затвердженим порядком погашення суми відповідно п. 1.1.1. договору.

Відповідно п.1.1.2 максимальний строк користування кредитом сягає 36 місяців , від дати видачі кредиту.

Згідно п. 1.2. кредит надається Позичальнику на придбання основних засобів.

Факт видачі кредитних коштів доводиться випискою з рахунку відповідача ОСОБА_1 р/р 0933.980 від 18.07.2016 року, зі змісту якого вбачається, що 16.10.2013 року позичальнику було видано еквівалент 50000 доларів США, згідно умов п.6 договору про надання траншу №1501.43593/FW1501.322 від 15.10.2013 року.

В забезпечення умов Договору про надання траншу № 1501.43593/FW1501.322 від 15.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством « ПроКредит Банк» та відповідачем ОСОБА_2 , як Поручителем, укладений договір поруки № 275905-ДП1 від 21.11.2012 року відповідно якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за виконання позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій. у розмірі та у випадках, передбачених договором про надання траншу № 1501.43593/FW1501.322 від 15.10.2013.

Оскільки позичальником ОСОБА_1 та поручителем ОСОБА_2 зобов'язання по договору про надання траншу № 1501.43593/ FW1501.322 від 15.10.2013 року та договору поруки №275905-ДП1 від 21.11.2012 року не виконується, станом на 18.07.20016 року сума заборгованості складає 956441,26 грн., що підтверджено наданим банком розрахунком/, яка складається з:

-суми заборгованості за кредитом у розмірі 874382,29грн.;

-суми заборгованості за відсотками у розмірі 29420,57 грн.;

-проценти за неправомірне користування кредитом складає 11689,14 грн.;

-пені за несвоєчасне повернення відсотків становить 40949,26 грн.

24.02.2016 року позивач скористався правом на досудове врегулюванн спору та надіслав на адресу відповідачів досудові вимоги про погашення заборгованості за договором про надання траншу №1501.43593/FW1501.322 від 15.10.2013 року, однак дані вимоги залишені відповідачами без належного реагування.

Ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 1055 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Згідно стаття 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від сторін не надійшло.

Стаття 549 Цивільного кодексу України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник має передати кредиторові у випадку порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи, що відповідачі не спростували предявлених їм позовних вимог, не заперечили отримання кредиту та прийняття на себе зобовязань поручителя, відмова від зобовязання в односторонньому порядку не допускається, позивачем умови договору траншу виконані в повному обсязі, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ ПроКредит Банк заборгованість в розмірі 956441,26 грн.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати в розмірі 14346,62 грн. необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 57-61, 88, 169,197, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» заборгованість за договором траншу №1501.43593/FW1501.322 від 15.10.2013 року станом на 18.07.20016 року у розмірі 956 441,26 грн., яка складається з: суми заборгованості за кредитом у розмірі 874382,29 грн., суми заборгованості за відсотками у розмірі 29420,57 грн., процентів за неправомірне користування кредитом у розмірі 11689,14 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків у розмірі 40 949,26 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» судовий збір у розмірі 7173,31 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» судовий збір у розмірі 7173,31 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів із дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його постановив, за письмовою заявою відповідачів, котра може бути подана протягом десяти днів із дня отримання копії заочного рішення.

Суддя Т.В.Шевцова