Справа № 487/3490/16-ц
Провадження № 2-п/487/14/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2017 року Заводський районний суд міста Миколаєва в складі: головуючий суддя Біцюк А.В., за участю секретаря Попович В.Б., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Миколаєві заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по справі №487/3490/16-ц, (номер провадження 2/487/1933/16) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

22.12.2016 року Заводським районним ухвалено заочне рішення у цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. Вказаним рішенням суд ухвалив змінити розмір аліментів, які стягуються рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.02.2007 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.11.2006 року до досягнення дитиною повноліття та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 650 гривень щомісяця, починаючи стягнення з дня набрання рішення законної сили і до повноліття дитини.

18 січня 2017 року відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду, мотивуючи її тим, що заочне рішення було винесено із порушенням норм законодавства, а саме судом не було враховано те, що відповідач не була повідомлена належним чином про дату розгляду справи, також не отримувала копії позовної заяви з додатками, та і взагалі не знала про те, що Заводським районним судом м. Миколаєва розглядається вказана справа. Крім того, відповідач вказала, що судом було позбавлено її можливості висловити свою позицію щодо позову ОСОБА_3, також вона була позбавлена можливості надати докази на підтвердження своїх заперечень щодо заявленого позову. Зазначила також, що вказаним рішенням порушуються законні права та інтереси їх з позивачем дитини інваліда ОСОБА_4, оскільки він потребує негайної операції. На підставі викладеного, просила скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

В судове засідання ОСОБА_2 не з'явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, до зали судових засідань запрошувалась належним чином з дотриманням вимог ст.48, 49 ЦПК Україи. Згідно доповіді секретаря судових засідань, виявити відповідача, її представника, в приміщенні суду (біля приміщення суду), на виявилось можливим по причині їх відсутності.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заперечила проти задоволення заяви, посилаючись на те, що підстави для скасування рішення суду відсутні, просила відмовити у заяві про перегляд заочного рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

У відповідності до вимог ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вищевказаної норми випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не зявився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що справа призначалась до судового розгляду на 22.07.2016 року, 18.08.2016 року, 15.09.2016 року, 12.10.2016 року, 28.10.2016 року, 25.11.2016 року 22.12.2016 року, про що відповідач повідомлявся судовими повістками, які були повернуті до суду у звязку із закінченням строку зберігання.

Таким чином, повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось у визначеному порядку, що передбачений ст. ст. 74-77 ЦПК України. З вказаних підстав, суд вважав та вважає, що відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, від отримання судових повісток відмовився, у звязку з цим суд ухвалив заочне рішення.

Крім того, інших доказів, які не досліджувались судом при винесенні заочного рішення і мають істотне значення для правильного вирішення справи, відповідачем не надано (не повідомлено).

Враховуючи усе вищенаведене, суд приходить до висновку, що відсутні підстави, передбачені ч.1 ст.232 ЦПК України, для скасування заочного рішення від 22.12.2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, а тому в задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст.228-232 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення по справі №487/3490/16-ц, (номер провадження 2/487/1933/16) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва в десятиденний строк з дня оголошення цієї ухвали.

Суддя Біцюк А.В.