Справа № 574/246/17
Провадження № 2/574/245/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцан В.М.

з участю секретаря Кошелєвої Н.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буринської міської ради Буринського району Сумської області, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 25.08.2016 року померла його мати ОСОБА_2, у звязку з чим відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в м. Буринь, по вулиці Прорізна, 12, яка раніше називалася вулиця 40 років Жовтня. Він являється спадкоємцем першої черги за законом і прийняв спадщину. При зверненні до органів нотаріату для отримання свідоцтва про право на спадщину, було встановлено, що правовстановлюючий документ на зазначений будинок, а саме свідоцтво про право на спадщину видане державним нотаріусом 07.03.2001 року, не було зареєстровано в органах БТІ. З врахуванням цих обставин нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з чим просив визнати за ним право власності на вказаний будинок з господарськими спорудами в порядку спадкування.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в задоволенні позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд листом.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.08.2016 року померла мати позивача ОСОБА_2, у звязку з чим відкрилася спадщина, яку прийняв позивач, подавши згідно ст.1269 ЦК України до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, являючись при цьому спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується свідоцтвом про смерть спадкодавця, свідоцтвом про народження позивача, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.5,6,20).

До складу спадщини ввійшов житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вулиці 40 років Жовтня,12, в м. Буринь Сумської області, який належав спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Буринської районної державної нотаріальної контори 07.03.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №550, так як був успадкований після смерті її чоловіка ОСОБА_2І.(а.с.7,10-15).

Земельна ділянка, на якій розташоване вказане домоволодіння належала останній на праві власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№410513 (а.с.17).

При цьому державна реєстрація за попереднім спадкодавцем зазначеного будинку була проведена відповідно до свідоцтва про право власності виданого Буринською міською радою 26.02.1999 року і зареєстрованого в БТІ за №4035.

Однак мати позивача ОСОБА_2, за життя, вищевказане свідоцтво про право на спадщину в органах БТІ не зареєструвала, що підтверджується довідкою ТОВ «Буринське бюро технічної інвентаризації» (а.с.9).

Вирішуючи питання набуття ОСОБА_2 права власності на спірний житловий будинок з господарськими спорудами суд зважає на таке.

Відповідно до ст.560 ЦК Української РСР, положення якого діяли при отриманні свідоцтва про право на спадщину матірю позивача, спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину.

Частиною 2 статті 2 Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року №697-ХІІ (в редакції станом на 11.04.1995 року) (далі - Закон №697-ХІІ) було передбачено, що право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Право власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність правовідносин власності.

Кожен громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими.

Статтею 12 Закону №697-ХІІ встановлено, що громадянин набуває права власності також на майно , одержане внаслідок успадкування.

Обєктами права власності є, в отому числі , житлові будинки (ст.13 Закону №697-ХІІ).

При цьому Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету будівництва та житлової політики України від 09.06.1998 року №121 передбачала обовязковість державної реєстрації будівель, споруд, проте виникнення права власності на будинки і споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України (2003 року) та Законом України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються, за наявності однієї з таких умов : якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; якщо на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Таким чином, аналізуючи наведені положення нормативних актів, суд приходить до висновку, що мати позивача ОСОБА_2 отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого чоловіка, яке було зареєстроване в реєстрі за №550, набула права власності будинок з господарськими спорудами, що розташований по вулиці 40 років Жовтня,12, в м. Буринь, Сумської області, у звязку з чим останній ввійшов до спадщини після її смерті.

Відповідно до розпорядження голови Буринської міської ради від 19.02.2016 року №10-ОД, вулиця 40 років Жовтня була перейменована на вулицю Прорізну (а.с.16).

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

У відповідності до ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (1950 р.) кожен має право на повагу до його приватного, сімейного життя та до житла.

З огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що позивач прийняв спадщину, але не може скористатись в повному обсязі своїм правом власності на спадкове майно шляхом нотаріального оформлення спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість його вимог, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.5,6,10,15, 212 ЦПК України, ст.ст. 86,560 ЦК Української РСР 1963 року, ст.ст. 328,1218,1258,1261,1269 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після померлої 25 серпня 2016 року ОСОБА_2 право власності на житловий будинок за планом літер «А-1» загальною площею 91,3 кв.м., житловою площею 44,5 кв.м., з належними до нього господарськими будівлями та спорудами: гараж «Б», сарай - «В», сарай «Г», сарай «Ж», літня кухня «Д», погріб «Пг», огорожа «№1-2», що розташований по вулиці Прорізна,12 в м. Буринь Сумської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Буринський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час його проголошення, в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлений 11.04.2017 року