Справа № 2-2317/11
Провадження № 2/500/390/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2017 року

Ізмаїльській міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Грубіян Л.І.,

при секретарі Івановій Л.П.,

за участю адвоката ОСОБА_1, представників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_4 цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на 35/60 частин обєкта будівництва

та

зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, ОСОБА_5 про визнання права власності на 15/60 частин обєкту будівництва

та

за зустрічним позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про визнання права власності на 38/72 частини будівельних матеріалів та конструкцій, частки земельної ділянки ,-

ВСТАНОВИВ:

23.02.2011 року позивачка ОСОБА_5 звернулась з позовом до суду до відповідачів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про визнання права власності на 35/60 частин обєкту будівництва, пояснивши, що з 16 квітня 1966 року знаходилась в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9, який помер 27.12.2008 року.

Від шлюбу є двоє повнолітніх дітей син ОСОБА_6, донька ОСОБА_7, відповідачі по справі, які разом з нею являються спадкоємцями першої черги, та шляхом подачі заяви в нотаріальну контору прийняли спадщину.

За час спільного проживання, за спільні кошти вона з покійним чоловіком в 1995 році придбали у ОСОБА_4 райпотребсоюзу незакінчений будівництвом будинок 50% готовності по вул. Грачова,16, в м. Ізмаїлі Одеської області. На вказаний будинок покійний, 15.11.2000 року щоб спростити оформлення спадщини, склав заповіт, згідно якого 2/5 частини заповідав сину ОСОБА_6 і 3/5 доньці ОСОБА_7 Крім цього в них мається квартира по вул.. Нахімова,431кв.1 в якій вона проживала.

Вона не претендувала на ? частину будинку як дружина та гадала, що їй буде достатньо 1/6 частини обовязкової долі в спадщині. Але коли син звернувся до суду з позовом про усунення її від спадщини та визнання права власності на 1/6 частину квартири, вона вирішила звернутись з вказаним позовом.

28.07.2011 року ОСОБА_7 звернулась з зустрічним позовом до ОСОБА_5 і ОСОБА_6, про визнання права власності на 15/60 частин обєкта будівництва, просить визнати за нею право власності на 15/60 частин незакінченого будівництвом житлового будинку з надвірними спорудами розташованого в м. Ізмаїлі по вул. Грачова,16. в порядку спадкування за заповітом, пояснивши, що 15.11.2000 р. помер її батько ОСОБА_9, який за життя склав заповіт на3/5 частини будинку заповідав їй та 2/5 частини будинку братові ОСОБА_6

Вона звернулась вчасно в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено, так як попереднім власником не була проведена первинна реєстрація права власності на незакінчений будівництвом будинок.

26.09.2011 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 звернулись до суду з заявою про збільшення позовних вимог та просять визнати за ними право власності на 35/60 та 15/60 частин будинку та виділити їм в натурі 50/60 частин будинку № 16 по вул. Грачова в м. Ізмаїлі Одеської області.

27.09.2011 року ОСОБА_6 і ОСОБА_8 звертаються до суду з зустрічним позовом просять визнати за ними право власності на будівельні матеріали і конструкції які складають недобудовану кв.2 в будинку 16 по вул.. Грачова,16 в м. Ізмаїлі, визнати право власності за всіма спадкоємцями , а також його дружиною на цокольний поверх, цього ж будинку, з наданням права користування всім власникам, також визнати право власності на частину земельної ділянки згідно виводів судово-будівельної експертизи, вказавши в позові, що в 1995 році його батько купив у ОСОБА_4 райпотребсоюза будинок з виконаними 50% будівельних робіт, а фактично один фундамент, з квітня 1995 року його сімя жила в цокольному поверсі разом з батьком. В квітні травні 2005 року вони будують стіни, у липні 2005р. ставлять дах, в вересні 2005р. оборудують одну кімнату де поселяється його сімя, в жовтні 2005р.(а/с93-96) в іншу кімнату вселяється батько, вважає, що оскільки він з батьком будували будинок спільно то останній являється їх спільною сумісною власністю, а сестра ОСОБА_7 і мати ОСОБА_5 участі в будівництві не приймали то мають долю лише як спадкоємці по закону та заповіту.

28.10.2011р. ОСОБА_6 доповнив зустрічний позов, просить визнати за ним право власності на 1/6 частину садового будиночка, так як йому стало відомо, що з 1979 року його мати ОСОБА_5 являється членом садівницького товариства №11, на земельній ділянці батьки збудували будиночок, який має бути предметом спадкування.

24.11.2011р. ОСОБА_6 надав уточнення до зустрічного позову, вказавши, що роботи виконувались не в 2005 році як вказано в первинному позові, а в 1995році.

09.12.2011р. ОСОБА_6 надав ще доповнення до зустрічного позову, просить залучити в якості третьої особи Садове товариство №11.

Вимоги про визнання права власності на виділялись в окреме провадження, остаточно приєднані до основного позову.

За час розгляду справи 27.01.2014 року та 18.06.2014 року, 08.09.2014 року, 03.10.2014р., 17.12.2014р. ОСОБА_6 та ОСОБА_8 доповнювали і уточняли зустрічний позов.

Також і інші сторони неодноразово змінювали та уточнювали позовні вимоги.

Позивач за основним позовом ОСОБА_5 просить визнати за нею право власності на 7/12 частин будівельних матеріалів, конструктивних елементів і обладнання обєкта незавершеного будівництва (жилого будинку з надвірними спорудами) розташованого в м. Ізмаїлі по вул. Грачова,16, а також визнати право забудовника на даний обєкт. Визнати за нею право власності на 7/12 частини земельної ділянки(т.3,а/с96,97).

Відповідач за первинним позовом і позивач за зустрічним позовом ОСОБА_7 остаточно просить визнати за нею право власності на 3/12(15/60) частини будівельних матеріалів конструктивних елементів і обладнання обєкта незавершеного будівництва (жилого будинку з надвірними спорудами) розташованого в м. Ізмаїлі по вул. Чакіра Петра (Грачова),16, а також визнати право забудовника на даний обєкт(т.1а/с45,46).

Згідно зави про уточнення зустрічного позову від 26.02.2016 року остаточно просить визнати за нею право власності на 3/5 частини спадкового майна у будинку № 16 по вул. Чакіра Петра (Грачова), а також визнати за нею право власності на 3/5 частини земельної ділянки при вказаному житловому будинку. Стягнути з відповідача ОСОБА_6 судові витрати повязані з наданням юридичної допомоги в сумі 7 400 грн.(т.4,а/с108).

Відповідач за первинним позовом він же позивач за зустрічним позовом ОСОБА_6 і позивач ОСОБА_8 остаточно просять визнати за ним права власності на будівельні матеріали і конструкційні елементи загалом у сумі 831 252,7 гривень, у недобудованій споруді № 16 розташованої по вул. Чакіра Петра(Грачова) в м. Ізмаїлі Одеської області та надати у користування приміщення № II тамбур 3.0 кв.м., № 2-1 прихожа 19,4 кв.м., № 2-2 житлова 18,2 кв.м., № 2-3 ванна 3.1. кв.м., № 2-4 туалет 1,2 кв.м., № 2-5 кухня 10.2 кв.м., № 2.6- прихожа 18.03 кв.м., № 2-7 житлова 19,4 кв.м., № 2.-8 душ 1.6 кв.м., № 2-9 житлова 17,7 кв.м., № 2-10 житлова 16,4 кв.м.,, № 1-10 житлова 17.3 кв.м., № III гаража 17,4 кв.м.

Також просять надати ОСОБА_6 у порядку спадщини після померлого ОСОБА_9 усі повноваження забудовника на 37/72 частин, а ОСОБА_8 1/72 частину всі будівельних матеріалів та конструкційних елементів у недобудовані й споруді № 16 розташованої по вул. Чакіра Петра(Грачова) в м. Ізмаїлі Одеської області, включаючи право на власність на приміщення № II тамбур 3.0 кв.м., № 2-1 прихожа 19,4 кв.м., № 2-2 житлова 18,2 кв.м., № 2-3 ванна 3.1. кв.м., № 2-4 туалет 1,2 кв.м., № 2-5 кухня 10.2 кв.м., № 2.6- прихожа 18.03 кв.м., № 2-7 житлова 19,4 кв.м., № 2.-8 душ 1.6 кв.м., № 2-9 житлова 17,7 кв.м., № 2-10 житлова 16,4 кв.м.,, № 1-10 житлова 17.3 кв.м., № III гаража 17,4 кв.м.

Надати право власності ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на 38/72 земельної ділянки 641 кв.м., що розташована по вул. Чакіра Петра (Грачова), 16 в м. Ізмаїлі Одеської області.

ОСОБА_6 просить визнати за ним право власності на 1/6 частину земельної ділянки № 151 площею 0,0542 га розташованої в садовому товаристві № 11 в м. Ізмаїлі Одеської області. В задоволенні вимог про стягнення затрат повязаних з наданням юридичної допомоги просить відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що частковому задоволенню підлягає як основний та зустрічні позови.

Розпорядженням ОСОБА_4 міського голови №57р від 19.02.2016 року вул. Грачова перейменована на вул. ОСОБА_10.

Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Судом встановлено - відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 174359, актовий запис № 1338 від 30.12.2008 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту ОСОБА_4 міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_9 помер.

Після смерті ОСОБА_9 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить; квартира по вул.. Нахімова,431кв.1 - спір відносно якої вже вирішений в судовому порядку, спірним залишився спадок це - не завершений будівництвом двоповерховий двоквартирний будинок по вул. Грачова,16 в м. Ізмаїлі та земельна ділянка.

З матеріалів справи вбачається, що 14 березня 1995 року Рішенням виконкому ОСОБА_4 міської ради № 174 ОСОБА_9 надано земельну ділянку по вул. Грачова,16 в особисту власність для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарчих споруд, згідно плану відводу площею 641 м2. Цим же рішенням голові правління ОСОБА_4 райпотребсоюза ОСОБА_11 дозволено укласти договір купівлю-продаж з ОСОБА_9 (т.1 а/с98).

Договір було укладено, згідно договору купівлі - продажу від 10.04.1995 року ОСОБА_4 райпотребсоюз продав, а ОСОБА_9В, купив незакінчений будівництвом будинок з виконаними будівельними роботами на 50% в м. Ізмаїлі по вул. Грачова,16. В договорі зазначено, що Покупець приймає на себе всі обовязки по будівництву цього будинку , зобовязується здати його в експлуатацію до 01.04.1996року., після здачі в експлуатацію зареєструвати в МБТ

12 квітня 1995 року ОСОБА_9 видається технічний паспорт на житловий будинок по вул. Грачова,15, в якому є план земельної ділянки, по поверховий план будинку І-й і ІІ-й поверх, експлікація до плану будинку, де вказано перелік приміщень квартири №1 і №2.(т.1 а/с10-16).

31 серпня 1995 року між Виконкомом ОСОБА_4 міської ради в особі ОСОБА_12 та ОСОБА_9 укладено договір на будівництво житлового будинку на правах приватної власності(т.1 а/с9).

13.07.1995р. ОСОБА_9 видано Державний акт на право приватної власності на землю.(т.1а/с99).

З матеріалів справи вбачається, що померлий ОСОБА_9 та ОСОБА_5 знаходились в шлюбі, який зареєстрований міським відділом ЗАГС м. Одеса 16 квітня 1966року, актовий запис 1063(а/с5). Від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_6, ОСОБА_7 всі вони являються спадкоємцями першої черги.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як було встановлено в судовому засіданні, всі спадкоємці у встановлений законом строк звернулись з заявами про прийняття спадщини, що підтверджено відповідними заявами, тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину.

В Україні юрисдикційну функцію щодо оформлення спадкових прав виконує нотаріат. Однак, судом встановлено, що суб'єктивне право позивачів на успадкування домоволодіння померлого ОСОБА_9В, перебуває у невизнаному стані, оскільки право власності на це домоволодіння не було належним чином зареєстроване за померлим, що не дозволяє позивачам оформити спадкові права на нього. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа має право звернутися до суду за правилами позовного провадження. Письмовою відповіддю державного нотаріуса ОСОБА_4 державної нотаріальної контори ОСОБА_8, яка діяла за довіреністю, від 08.04.2014 року за № 786/02-14 ОСОБА_6, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що відсутні документи на ім'я померлого, які згідно із ст. 331 ЦК України підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою для створення об'єкту нерухомого майна, проектно - кошторисної документації, а також документи, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва, також відсутня будинкова книга(т.3,а/с95).

ОСОБА_6, відповіддю від 05.02.2014р. повідомлено про неможливість оформлення спадщини після смерті ОСОБА_9В.(т.3а/с 51). Також письмовою відповіддю державний нотаріус ОСОБА_4 державної нотаріальної відмовила в видачі свідоцтва спадкоємцям ОСОБА_9 О П і ОСОБА_7 (т.1 а/с 49, т. 3 а/с25).

Оскільки суд здійснює правозахисну функцію, а нотаріат в даному випадку - правоохоронну, суд має задовольнити позовні вимоги позивачів щодо визнання за ними права власності на спадкове домоволодіння. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року перелік осіб, які мають право на обов'язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК України є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов'язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги, увесь склад спадщини, зокрема, право на вклади в банку (фінансовій установі), щодо яких вкладником було зроблено розпорядження на випадок своєї смерті, вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу.

Відповідно до ч. ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дружина вона ж позивач за первісним позовом, на час відкриття спадщини була непрацездатною за віком, що підтверджено паспортом громадянина України на ім'я ОСОБА_5 серії КМ №053559, виданим 13.07.2002 року Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області, тобто незалежно від змісту заповіту ОСОБА_5 має право на обов'язкову частку, яка становить 1/6 частину від житлового будинку з надвірними спорудами за адресою ОСОБА_10, 16, яка була розрахована наступним чином: спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_9, які могли бути би закликані до спадкування, якби порядок спадкування не було би змінено заповідачем є:

- син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії У11-УП №1008991, виданим міським відділом ЗАГС м. Одеса ;

- донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1У-ЖД №400956, виданим 30.06.1988 року відділом запису громадянського стану виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради Одеської області.

Тобто, якби порядок спадкування не було би змінено заповідачем, кожний з них спадкував би 1/3 частину у всьому складі спадщини. Частка в незакінченому будівництвом житловому будинку з надвірними спорудами, розташованого по вул. Чакіра Петра, 16, всіх спадкоємців становить 1/3 частину, обов'язкова частка ОСОБА_5 це половина частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом, тобто вона становить 1/6 частину у всьому складі спадкового майна та 1/6 частину у житловому будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою ОСОБА_10, 16.

Задовольняючи частково позови сторін суд виходить з наступного: Спадкодавець ОСОБА_9, помер 27.12.2008 року, який в період 1994 1995р. збудував двоповерховий будинок по вул. Чакіра Петра, 16. На вказаний будинок покійний, 15.11.2000 року, щоб спростити оформлення спадщини, склав заповіт, згідно якого 2/5 частини заповідав сину ОСОБА_6 і 3/5 доньці ОСОБА_7

Відповідно до ст. 124 ЦК України малолітні, повнолітні, непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Позивач за первинним позовом ОСОБА_5 дружина покійного не претендувала на ? частину будинку як дружина, так як вважала, що їй буде достатньо 1/6 частини обовязкової долі в спадщині. Але коли син звернувся до суду з позовом про усунення її від спадщини та визнання права власності на 1/6 частину квартири по вул.. Нахімова 431 в якій вона проживає то 25.02.2011р. вирішила звернутись з вказаним позовом до суду. Як вказано в позові двоповерховий будинок будувався для забезпечення дітей житлом, це вбачається із заповіту, а також підтверджено рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду від 26.01.2011року, що ОСОБА_5 має право на обовязкову 1/6 частину спадкового будинку(т.1 а/с58-63).

Враховуючи норми закону суд вважає необхідним визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/6 частин будівельних матеріалів, конструктивних елементів і обладнання обєкта незавершеного будівництва (жилого будинку з надвірними спорудами) розташованого в м. Ізмаїлі по вул.. Петра Чакіра,16, а також визнати право забудовника на даний обєкт.

Згідно заповіту ОСОБА_7 має належати 3/5 частини спадкового майна, яке вона в зустрічному позові просить їй виділити, суд вважає можливим задовольнити вказані вимоги.

Згідно зустрічного позову ОСОБА_6 та ОСОБА_8 (т.3,а/с10,11) позивачі просять визнати за ними право власності на будівельні матеріали і конструктивні елементи в сумі 831252,7грн. з урахуванням того, що він разом з батьком та його дружиною являлись забудовниками спірного будинку, вартості квартири по вул.. Нахімова,431, земельної ділянки №151 в садовому товаристві №11 та садового будиночка, що в процентному відношенні становить 38/72 частини. Суд вважає, що вказані вимоги підлягають частковому задоволенню в частині визнання права власності на частину спадщини.

Відносно спадщини на квартиру № 431 по вул. Нахімова в м. Ізмаїлі мається рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 12 вересня 2011 року, згідно якого за ОСОБА_6 визнано право власності на 1/6 квартири № 431 по вул. Нахімова в м. Ізмаїлі, за ОСОБА_5 1/6 частку вказаної квартири припинено.

Відносно земельної ділянки №151 в Садовому товаристві №11, судом встановлено: згідно довідки №2 від 06.09.2004 року ОСОБА_5 являється членом товариства садоводів №11 з 21 березня 1979 року їй виділена ділянка площею 6 соток. (т.1 а/с117). Рішенням міської ради від 21 липня 2006 року №113-У земельна ділянка №151 в садовому товаристві №11 площею 0,0542га передано останній безкоштовно в приватну власність(т.1 а/с115,116). Згідно довідки №1790 від 11.05.2012 р. виданої ОСОБА_4 МБТІ - право власності на садовий будинок № 151 в садовому кооперативі №11 в м. Ізмаїлі не зареєстровано. Як вбачається із Статуту товариства садоводів №11 від 23.11.2008 року п.3.5 У випадку смерті члена товариства право на вступ надається одному із спадкоємців померлого; п. 7.4 Земельна ділянка приватизована членом товариства є його (особистою) приватною власністю. (т.2 а/с 76-84). 08.07. 2007 року ОСОБА_5 виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку.(т.2 а/с115).

Позивач ОСОБА_5 жива тому відсутній спір про спадщину.

11 листопада 2011 року ОСОБА_5 розпорядилась своїм майном подарувавши земельну ділянку №151, площею 0,0542га, в садівницькому товаристві № 11 ОСОБА_13. Договір дарування ніким не оскаржено догові в передбаченому законом порядку не скасовувався, про що маються заперечення в матеріалах справи (т.3а/с 171, 209-210).

Що стосується визнання права спільної сумісної власності на частину будинку за ОСОБА_6 і ОСОБА_8 як забудовника, ці вимоги не підтверджені матеріалами справи. За правилами ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 355 ЦК України ч. 3 Право спільної власності виникає з підстав не заборонених законом .Тобто згідно діючому законодавству спільна сумісна власність виникає як правило у випадках передбачених законом , хоча не виключена можливість встановлення спільної сумісної власності за договором .В даному випадку,відсутні законі підстави для визнання за позивачем право спільної власності на будинок а також земельну ділянку. Не знайшло підтвердження в судовому засіданні те, що між сторонами була домовленість про створення спільної сумісної власності.

За правилами ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду саме за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як свідчать матеріали справи, позивачем не обґрунтовано та не надано жодних доказів, які б вказували на правові підстави для визнання за позивачем права спільної сумісної власності на спірний будинок, а тому й вимоги про визнання за ним права приватної власності на частину земельної ділянки.

Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Але, як встановлено судом до даного часу частки в спірному будинку не визначені існує лише заповіт який вказує на частки які мають успадкувати сторони.

Наполягаючи на своїх вимогах , позивач посилається на те що сторони за спільні кошти будували спірний будинок, але ця обставина не дає підстави для визнання за ним права власності на 34/78 частину спірного будинку .

За правилами ст. 368 ч.4 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сімї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сімї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Але не доведено в судовому засіданні що між сторонами була домовленість про створення спільної сумісної власності. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, але такий договір не укладався.

Те, що відсутній договір про створення спільної сумісної власності між ОСОБА_9 і ОСОБА_6 підтверджується заповітом (т.1а/с20). В матеріалах справи відсутні будь-які рахунки чи квитанції за будівельні матеріали чи виконані будівельні роботи сплачені ОСОБА_6 за період будівництва 1995-1996 рік, а також трудова книжка підтверджуюча де на період будівництва працював ОСОБА_6 також відсутні довідка про заробітну плату( доходи) на вказаний період. Допитані в судовому засіданні свідки в тому числі родичі допитані за окремим доручення, ОСОБА_14 пояснив, що всі будівельні матеріали купував брат ОСОБА_9, але фізично не працював, будували наймані люди і він будував. З 1999 року допомагав його син ОСОБА_15, племінник ОСОБА_6 допомагав фізично в будівництві, його дружина ОСОБА_8 участі не приймала, а інколи готувала їжу. Свідок ОСОБА_16 пояснив, що дядько участі у будівництві не брав, однак повністю фінансував будівництво і забезпечував харчування(т.1,а/с 213-215).

Свідки ОСОБА_17, ОСОБА_17 М,О, ОСОБА_18 дали пояснення по справі, а також один з ним пояснив, що він працював в 1994-1995р. водієм в райпотребсоюзі був у підпорядкуванні у ОСОБА_9, коли він їздив у відрядження в м. Одеса, осатаній завжди передавав сину та доньці, які жили в ОСОБА_18 їжу( м'ясо, ковбасу інші продукти) так як вони проживали на найманій квартирі, яку оплачував батько, навчалися і у них не вистачало коштів на проживання.

ОСОБА_6 зареєстрований за адресою Грачова,16 22.01.1996 року (т.1а/с143). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач та представник його не довели тих обставин на які посилалися як на підставу своїх вимог не надали докази в обґрунтування своїх вимог не спростували тих обставин на які посилався відповідач в обґрунтування своїх заперечень , що є їх обовязком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу, розяснював сторонам їх права та обовязки.

Суд задовольняє позови частково відповідно до заповіту та закону виходячи з на ступного розрахунку будинок є 1/1 або 6/6 із них 1/6 дружині обовязкова доля; 3/5 тобто ? частина будинку доньці; 2/5 тобто 1/3 частина будинку сину. Якщо задовольнити всі позови, це виходить за 1/1, буде суперечить волі покійного і заповіту.

Стаття 88 ЦПК України передбачає порядок розподілу судових витрат між сторонами, а саме стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. По даній цивільній справі всі сторони являються одночасно позивачами за основним позовом і відповідачами за зустрічним, іншого способу визнати право власності на спадкове майно у сторін не існує тому всі вимушені звернутись до суду за захистом свого права, кожен із сторін поніс витрати, тому суд вважає доцільним не стягувати судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 64, 158, 197, 208, 209, 212 - 215, 218, 222 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/6 частин будівельних матеріалів, конструктивних елементів і обладнання обєкта незавершеного будівництва (жилого будинку з надвірними спорудами) розташованого в м. Ізмаїлі по вул.. Петра Чакіра,16, а також визнати право забудовника на даний обєкт.

Визнати за ОСОБА_5 право власності на 1/6 частини земельної ділянки в м. Ізмаїлі по вул. Петра Чакіра,16,

Визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частини спадкового майна, а саме будівельних матеріалів, конструктивних елементів і обладнання обєкта незавершеного будівництва (жилого будинку з надвірними спорудами) розташованого в м. Ізмаїлі по вул.. Петра Чакіра,16, а також, визнати право забудовника на даний обєкт. Визнати за ОСОБА_7 право власності на 1/2 частини земельної ділянки при вказаному житловому будинку.

Визнати за ОСОБА_6 у порядку спадщини після померлого ОСОБА_9 усі повноваження забудовника на 1/3 частин, всіх будівельних матеріалів та конструкційних елементів у недобудовані й споруді № 16 розташованої по вул. Чакіра Петра в м. Ізмаїлі Одеської області, , а також визнати право забудовника на даний обєкт.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 1/3 частин земельної ділянки, що розташована по вул. Чакіра Петра, 16 в м. Ізмаїлі Одеської області.

В задоволені позову ОСОБА_8 на 1/72 частину всіх будівельних матеріалів та конструкційних елементів у недобудовані споруді № 16 розташованої по вул. Чакіра Петра в м. Ізмаїлі Одеської області, та частину земельної ділянки відмовити.

В задоволені решти частини основного та зустрічних позовів відмовити

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_19