УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Завгородньої І.М., ПисаноїТ.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Бучанської міської ради Київської області, треті особи: виконавчий комітет Бучанської міської ради Київської області, комунальне підприємство Київської обласної ради «Бучанське БТІ» Київської області, відділ Держгеокадастру у м. Буча Київської області Головного управління Держгеокадастру у Київській області, приватні нотаріуси Ірпінського міського нотаріального округу Нельзін Максим Сергійович та Матвієць Наталія Петрівна, про визнання недійсним та скасування рішення, державних актів на право власності на земельні ділянки, витребування майна, визнання недійсними та скасування договорів купівлі-продажу, переведення прав та обов'язків покупця та зобов'язання не чинити перешкод в користуванні будинком, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 19 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2009 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнила, та остаточно просила:

- визнати недійсним та скасувати рішення 20 сесії 5-го скликання Бучанської міської ради Київської області від 25 липня 2007 року №450-20-V про передачу ОСОБА_5 в особисту власність земельну ділянку площею 0,1000 га та земельну ділянку площею 0,00027 га, біля будинку № АДРЕСА_1;

- визнати недійсними та скасувати державні акти на право власності на вказані земельні ділянки площею 0,1000 га та 0,0027 га, видані 13 березня 2008 року на ім'я ОСОБА_5;

- витребувати у ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0027 га та повернути її у користування позивача;

- визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1000 га, укладений 30 грудня 2008 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6;

- витребувати у ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,0358 га, яка розташована по АДРЕСА_1 та повернути її у користування позивача;

- визнати частково недійсним договір купівлі-продажу будинку АДРЕСА_1, укладений 30 грудня 2008 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо 1/2 частини будинку, визнавши ОСОБА_6 таким, що не є добросовісним набувачем цього будинку;

- витребувати 1/2 частини спірного будинку з володіння ОСОБА_6 на користь позивача, перевести на позивача права і обов'язки покупця 1/2 частини спірного будинку, стягнувши з неї на користь ОСОБА_6 вартість 1/2 частини будинку та визнати за нею право власності на 1/2 частину спірного будинку;

- визнати недійсними та скасувати державні акти на праві власності на земельні ділянки площею 0,0358 га та 0,0642 га, видані 25 травня 2010 року на ім'я ОСОБА_6 та визнати його недобросовісним набувачем цих земельних ділянок;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0642 поруч із спірним будинком, укладений 28 травня 2010 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7;

- витребувати у ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,0642 га та повернути її у користування позивача, визнавши ОСОБА_7 недобросовісним набувачем цієї земельної ділянки;

- зобов'язати ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не чинити їй перешкоди у користуванні будинком № АДРЕСА_1 та земельною ділянкою, на якій він розташований, виселити їх з цього будинку та зобов'язати відповідачів звільнити земельну ділянку площею 0,1027 га біля будинку № АДРЕСА_1.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 14 листопада 2016 року клопотання представника ОСОБА_5 - ОСОБА_10 задоволено та призначено у справі будівельно-технічну експертиз, на вирішення якої поставлені питання:

1. Визначити дійсну ринкову вартість житлового будинку та наявних інших будівель та споруд разом із земельною ділянкою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, станом на день смерті спадкодавця ОСОБА_11 17 серпня 2000 року.

2. Визначити дійсну ринкову вартість житлового будинку та наявних інших будівель та споруд разом з земельною ділянкою, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, станом на день надання висновку.

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 19 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 листопада 2016 року залишено без змін.

Не погоджуючись із вказаними ухвалами, ОСОБА_4 подала касаційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвали суду першої та апеляційної інстанцій і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та пояснення представника ОСОБА_5 - ОСОБА_10, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суд першої інстанції, призначаючи будівельно-технічну експертизу та зупиняючи провадження у справі на час її проведення, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, керувався вимогами ч. 1 ст. 143 ЦПК України та п. 5 ч. 1 ст. 202 ЦПК України та виходив з того, що для повного та всебічного з'ясування обставин, що мають суттєве значення для розгляду справи, необхідно призначити вказану експертизу, зупинивши провадження у справі у зв'язку із можливістю тривалого перебування матеріалів справи в експертній установі, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно з п. 13 ч. 1, ч. 2 ст. 293 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку лише ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційним судом вмотивовано відхилено доводиОСОБА_4 з посиланням на порушення судом першої інстанції вимог ст. ст. 11, 143, 144 ЦПК України у зв'язку з відмовою у задоволенні клопотання позивача та його представника щодо призначення у справі додаткової будівельно-технічної експертизи, оскільки ухвала місцевого суду в частині призначення експертизи не була предметом перегляду судом апеляційної відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України.

Доводи касаційної скарги з посиланням на порушенням судом апеляційної інстанції вимог ст. 21 ЦПК України під час постановлення оскаржуваної ухвали від 19 січня 2017 року є безпідставними та необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається про звернення ОСОБА_4 до суду з цим позовом лише у лютому 2009 року (т. 1 а. с. 3), у той час як про повторну участь судді Сліпченка О.І. заявник зазначає під час постановлення ухвали від 16 березня 2007 року у іншій цивільній справі.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних ухвал та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 14 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 19 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

Т.О. Писана