Справа № 361/597/17
провадження № 4-с/361/23/17
У Х В А Л А

26 квітня 2017 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Власик Л.Г., розглянувши в судовому засіданні в м. Броварах скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» на дії та постанову державного виконавця Броварського Відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Київській області,

встановив:

Заявник просить визнати дії державного виконавця Броварського ВДВС ОСОБА_1 про повернення виконавчого документа стягувачеві неправомірними, скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25.11.2016р. ВП № 51812991; зобовязати державного виконавця відновити виконавче провадження і провести виконавчі дії у відповідності до вимог Закону «Про виконавче провадження» з примусового виконання виконавчого листа. У скарзі заявник посилається на те, що державний виконавець не виконав всі необхідні виконавчі дії, передбачені в ст.11 Закону «Про виконавче провадження», зокрема в п.1, 10, 11, 18, пп.3.3, ( та в ст.18 Закону в новій редакції, що містить аналогічні норми), в тому числі не було направлено запити до БТІ про наявність зареєстрованого за боржником до 2013 року нерухомого майна, до державного комітету ДЗК про наявність зареєстрованих за боржником до 2013 року земельних ділянок, до Державної комісії з цінних паперів, до Держінспекції з безпеки на морському та річковому транспорті, до Держінспекції сільського господарства, до Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки, до Державної служби інтелектуальної власності, до Державного підприємства «Український державний центр радіочастот»; 25.11.2016р. виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, в порушення ст.37 закону не направив стягувачу копію даної постанови у триденний строк, а направив лише 27.12.2016р.

До скарги заявник долучив копію постанови про відкриття виконавчого провадження, копію виконавчого листа, копію оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.11.2016р., копію супровідного листа від 25.11.2016р. № в-12 30775 до вказаної копії постанови, відправленої стягувачу, з відміткою про отримання 3.01.2017р.. відомостями відстеження пересилання поштового відправлення, згідно якого дана постанова була відправлена з ВДВС стягувачу (здана на пошту) 29.12.2016р. , отримана 3.01.2017р., а також рішення Фонду гарантування вкладів і рішення НБУ на підтвердження повноважень особи, що подала скаргу від імені стягувача ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Державний виконавець, чиї дії і постанова оскаржуються, надав для огляду виконавче провадження ВП №51812991:

В наданих матеріалах виконавчого провадження є такі документи:

заява стягувача від 26.07.2016р. про відкриття виконавчого провадження; Рішення Фонду гарантування вкладів і рішення НБУ на підтвердження повноважень особи, що подала заяву про відкриття виконавчого провадження;

постанова про відкриття виконавчого провадження від 29.07.2016р. ВП №51812991 і супровідний лист про відправлення копії даної постанови стягувачу від 29.07.2016р.;

запити державного виконавця та відповіді на запити:

запит до ТССЦ МВС у Київській області від 29.07.2016р. щодо зареєстрованих транспортних засобів за боржником ОСОБА_2 та відповідь на даний запит про відсутність запитаної інформації;

запит до ПФУ від 19.11.2016р. та відповідь від 21.11.2016р. про відсутність відомостей про ОСОБА_2 як особу що працює за трудовими та цивільно-правовими договорами;

відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно яких є відомості про реєстрацію речових прав (права власності) за ОСОБА_2 на нерухоме майно, зокрема земельні ділянки і квартиру;

акт державного виконавця від 21.11.2016р., згідно якого виходом державного виконавця встановлено, що майно, на яке можливо звернути стягнення, не виявлено;

постанова про повернення виконавчого листа стягувачу від 25.11.2016р. і супровідний лист про направлення копії постанови - від 25.11.2016р. №в-12 30775.

Згідно змісту оскаржуваної постанови від 25.11.2016р.- в ній в мотивувальній частині зазначено, що майна, належного боржнику на праві власності , на яке може бути звернено стягнення, не виявлено, про що свідчить акт державного виконавця та відповіді органів , які реєструють право власності на нерухоме та рухоме майно. Згідно відповіді ПФУ про осіб боржників, як працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, інформацію не знайдено, відповіді ДПСУ про джерела отримання доходів боржників фізичних осіб щодо суми доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРОФ відсутня, відповіді з ДПСУ про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінустановах боржниками юридичними особами та ФОП : платник податку з таким податковим номером чи за серією та номером паспорту на обліку в ДПС не перебуває, на обліку в ПФУ як пенсіонер не перебуває. Керуючись п.2 ст.37 Закону «Про виконавче провадження», виконавець постановив виконавчий документ повернути стягувачу. У постанові зазначено, що виконавчий лист може бути предявлено до виконання в строк до 25.11.2019р.

В порядку ст..386 ЦПК суд розглядає скарги сторони у виконавчому провадженні на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця , іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Згідно ч.1 ст.18 Закону «Про виконавче провадження» -виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно ч. 2 - виконавець зобовязаний, зокрема, п.1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; згідно ч.3 - виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, п.1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; п. 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; п.13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; п.14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не зявився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; п.15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - субєктів оціночної діяльності - субєктів господарювання; п.16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; п.19) у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; п. 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом. Згідно ч.5 - під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Статтею 37 Закону «Про виконавче провадження» - передбачено виключно всі підстави для повернення виконавчого документу стягувачу, зокрема, п.2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ч.2 - про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт. Згідно ч.4 - про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Згідно ст.28 закону - ч.1 - копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Так само були врегульовані права, обовязки державного виконавця, підстави для повернення виконавчого документа стягувачу, та порядок надсилання постанов про відкриття виконавчого провадження та про повернення виконавчого документу стягувачу.

З наданих доказів встановлено, що на підставі судового рішення у цивільній справі Броварським міськрайонним судом Київської області був виданий виконавчий лист.

За даним виконавчим листом за заявою стягувача відкрито виконавче провадження ВП №51812991 (постанова від 29.07.2016р.), стягувач: ПАТ «ВіЕйБі Банк», боржник ОСОБА_2, сума стягнення 73596грн..

У даному виконавчому провадженні ВП №51812991 (як видно з наданих виконавцем документів)зроблено запити щодо пошуку наявного у боржника нерухомого майна та транспортних засобів, запит до ПФУ по пошуку відомостей про можливе місце роботи, пенсію, доходи.

Відомостей про вчинення державним виконавцем інших виконавчих дій у даному виконавчому провадженні суду не представлено, тому розглядаючи дану скаргу і враховуючи обовязок посадової особи довести правомірність своїх дій, суд вважає, що інші дії виконавцем виконані.

В постанові про повернення виконавчого документа (яка оскаржується) зазначено, що за даними ДПСУ відсутні дані про джерела отримання доходів, сплачених податків, а за даними з ДПСУ на обліку боржник не перебуває. Разом з тим. В матеріалах виконавчого провадження відсутні такі запити і відповіді.

В постанові є посилання на акт, який свідчить про відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення. Разом з тим, з аналізу змісту даного акту, видно, що фактично не було виходу за місцем поживання боржника, в акті не вказано адресу, за якою здійснено вихід для перевірки майнового стану боржника. Крім того виконавцем не надано доказів в обґрунтування свого висновку про відсутність майна у боржника, враховуючи протилежні відомості, зазначені у державному реєстрі речових прав. Тому передчасним є висновок виконавця про відсутність у боржника за місцем його проживання будь-якого майна, і відповідно передчасним є висновок про відсутність майна, на яке може бути звернуте стягнення.

У виконавчому провадженні відсутні будь-які відомості про виклик боржника, про вжиття заходів по виявленню та перевірці його місця зареєстрованого та фактичного проживання, щодо вжиття будь-яких заходів відносно боржника.

Суд погоджується з заявником у тому, що виконавцем у межах даного виконавчого провадження не вжито всі передбачені законом «Про виконавче провадження» виконавчі дії та процесуальні заходи, направленні на виконання рішення суду, зокрема щодо виявлення належного йому майна, щодо виявлення місця знаходження самого боржника, щодо вжиття до боржника будь-яких передбачених законом заходів, в тому числі примусу, запитів щодо отримання інформації про боржника і майно, в тому числі конфіденційної, крім того, не використане право н звернення до суду з відповідними заявами та поданнями (передбаченими законом).

При таких обставинах суд вважає, що державний виконавець передчасно дійшов висновку про відсутність у боржника будь-якого майна, на яке може бути звернуто стягнення на виконання рішення суду, і винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу з підстави, передбаченої у пункті 2 ст. 37 Закону було поспішним, передчасним і необґрунтованим.

Даною постановою порушено права стягувача на належне, своєчасне і ефективне виконання судового рішення в межах виконавчого провадження.

Також встановлено, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу не була направлена стягувачу своєчасно, у строк, встановлений ст.28 Закону «Про виконавче провадження». Такі дії виконавця так само є неправомірними .

Крім того, через несвоєчасне відправлення стягувачу оскаржуваної постанови стягувачем був пропущений строк оскарження даних дій і постанови.

Згідно ст.. 385 ЦПКУ встановлено строк для оскарження дій, бездіяльності і рішень державного виконавця під час виконання судового рішення - 10 днів.

Суд визнає причину пропуску строку подання скарги поважною і розглядає скаргу по суті.

Згідно ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Таким чином, вказані дії державного виконавця, повязані з поверненням виконавчого документу, визнаються неправомірними, вказана постанова як незаконна і неправомірна підлягає скасуванню.

Щодо інших, викладених у скарзі обґрунтувань і мотивів, то вони стягувачем не доведені, суду не надані будь-які докази того, що заявник, користуючись своїми правами як стягувача у виконавчому провадженні, звертався до виконавця з клопотаннями про вчинення конкретних виконавчих дій, направлення конкретних запитів до конкретних установ, звернень до суду, тощо, в тому числі і щодо зазначених ним дій, що він вносив авансові платежі на здійснення таких дій, і що такі звернення (клопотання) стягувача державним виконавцем були проігноровані та права стягувача порушені. Тому в іншій частині скарги вона задоволенню не підлягає як необґрунтована.

Керуючись ст.387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» задовольнити частково;

визнати дії державного виконавця Броварського ВДВС ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП № 51812991 щодо повернення виконавчого документа стягувачу неправомірними, скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 25.11.2016р.;

зобовязати державного виконавця відновити виконавче провадження і провести виконавчі дії у відповідності до вимог Закону «Про виконавче провадження» з примусового виконання виконавчого листа.

Копію даної ухвали після набрання нею законної сили направити до Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області для подальшого відновлення виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя Т.В. Селезньова