У Х В А Л А

26 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Євграфової Є.П., Кузнєцова В.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Одеської області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Одеської області від 11 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 23 квітня 2008 року в під'їзді будинку АДРЕСА_1 невідомі особи навмисно заподіяли їй тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого вона тривалий час проходила курс лікування та реабілітації, зроблені чисельні (більше 30-ти) хірургічні операції, терапевтичне лікування, інтенсивне лікування з відновленням зору та рис обличчя.

За її численними скаргами лише через 8 місяців після скоєння злочину за фактом нападу на неї слідчим відділом Приморського районного відділення ОМУ УМВС України в Одеській області порушена кримінальна справа за ч. 1 ст. 121 КК України. У ході досудового розслідування до кримінальної відповідальності був притягнутий ОСОБА_2, який як з'ясувалося під час нападу на неї - 23 квітня 2008 року знаходився в місцях позбавлення волі, у зв'язку із чим справа судом була направлена на додаткове розслідування.

Зазначала, що органи досудового слідства і прокурор неправомірно бездіють у кримінальній справі про заподіяння їй тілесних ушкоджень і безпідставно зупиняють провадження у цій справі. Крім того, вона необґрунтовано не була визнана потерпілою у кримінальній справі, яка порушена стосовно співробітника МВС ОСОБА_3 по факту підробки та зловживання ним службовим становищем.

Посилаючись на приписи ст. ст. 3, 21, 56 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 23, 1166, 1167, 1168 та ч. 6 ст. 1176 ЦК України, позивач просила визнати незаконною бездіяльність органів досудового слідства та прокуратури у кримінальній справі № 5; визнати незаконною бездіяльність органів судового слідства та прокуратури у кримінальній справі за фактом службового підроблення шляхом зловживання ОСОБА_3 своїм посадовим становищем за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України; стягнути з відповідачів на її користь солідарно майнову шкоду в розмірі 129 040 грн 86 коп. та моральну шкоду в розмірі 112 тис. грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 28 січня 2014 року позов ОСОБА_1 в частині вимог про визнання незаконною бездіяльності органів досудового слідства та прокуратури у кримінальній справі № 5; визнання незаконною бездіяльності органів досудового слідства та прокуратури у кримінальній справі за фактом службового підроблення шляхом зловживання ОСОБА_3 своїм посадовим становищем за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України, залишено без розгляду на підставі ч. 5 ст. 207 ЦПК України.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останнім рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок коштів прокуратури Одеської області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області в рівних частках на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30 тис. грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 11 лютого 2016 року рішення рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 жовтня 2015 року в частині стягнення моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення апеляційного суду таухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, мотивуючи свої вимоги порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Колегія суддів вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки викладені в касаційній скарзі доводи про наявність підстав для скасування рішення апеляційного суду потребують перевірки.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Одеської області, Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування майнової та моральної шкоди призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Кадєтова
Є.П. Євграфова
В.О. Кузнєцов