Справа № 180/2347/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Нанічкіної Н.М.,

з секретарем - Гащук І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до територіальної громади м.Марганець Дніпропетровської області в особі Марганецької міської ради Дніпропетровської області про визнання права власності на будинок в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовом про визнання в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 права власності на 3/8 частини житлового будинку АДРЕСА_1; за ОСОБА_2 права власності на 5/8 частин того ж будинку. Позов обґрунтовано тим, що кожен з них має право на частку будинку після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Однак, державним нотаріусом Ковтюх А.В. відмовлено їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з тим, що ними не було надано правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності на частку вищевказаного житлового будинку.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, позивач ОСОБА_1, яка також є представником за довіреністю позивача ОСОБА_2, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та наведені у позовній заяві доводи, вивчивши спадкові справи № 329/2015 та № 216/2016, які були заведені після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відповідно, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до вимог ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою стороною.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі, свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 26 листопада 1976 року, актовий запис № 447 (а.с.35).

ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_1 (а.с.33), ОСОБА_4 є матір'ю ОСОБА_2 (а.с.58 на звороті),.

23 липня 2012 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, складено заповіт, яким все своє майно, що на день його смерті виявиться йому належним, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, а також все те, на що він за законом матиме право і належні йому майнові права та його обов'язки на час смерті, він заповідав доньці ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Заповіт зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 2106 (а.с.32).

01 жовтня 2012 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, складено заповіт, яким все своє майно, що на день її смерті виявиться їй належним, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, а також все те, на що вона за законом матиме право і належні їй майнові права та її обов'язки на час смерті, вона заповідала сину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4. Заповіт зареєстровано в реєстрі нотаріальних дій за № 2577 (а.с.57 на звороті).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_3 помер, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, актовий запис № 802 (а.с.29 на звороті).

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з ? частки житлового будинку з господарчими спорудами та земельної ділянки площею 0,0551 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 Друга половина будинку належала ОСОБА_4 в силу закону, оскільки будинок був побудований під час шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та введений до експлуатації 10.04.1985 року, отже є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1

Спадкоємцем першої черги за законом, який має право на обов'язкову частку у спадщині незалежно від наявності заповіту, була дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_4

Частки у спадщині між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розподіляються наступним чином: 3/8 частин ОСОБА_1 - спадкоємцю за заповітом та 1/8 частина ОСОБА_4, яка має право на обов'язкову частку у спадщині незалежно від заповіту.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4 померла, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3, актовий запис №484 (а.с.37 на звороті).

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_2, яким у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса було подано заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців за заповітом чи законом немає.

Частки у спадщині між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розподіляються наступним чином:

- 3/8 частин ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_6

- 5/8 частин ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 (1/2, або 4/8 частина будинку, що належала ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності подружжя, та 1/8 частина, що належала їй, як обов'язкова частка у спадщини після смерті чоловіка).

Державним нотаріусом Ковтюх А.В. відмовлено і ОСОБА_1, і ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з ненаданням правоустановлюючого документу, який підтверджує право власності на частку житлового будинку АДРЕСА_1.

Відсутність правовстановлюючого документу на будинок АДРЕСА_1, унеможливлює отримання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, яке залишилося після смерті батьків.

Відповідно до ст.ст.1216-1218, 1223 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Враховуючи докази у їх сукупності, приймаючи до уваги, що позивачі є спадкоємцями за заповітом на земельну ділянку та будинок АДРЕСА_1 після смерті спадкодавців ОСОБА_3 та ОСОБА_4, інших спадкоємців за заповітом або законом немає, суд дійшов висновку про підставність вимог позивачів.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, на 3/8 частин житлового будинку АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, на 5/8 частин житлового будинку АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Марганецький міський суд Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Н. М. Нанічкіна