АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/5720/2017 Доповідач - Шахова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Вербової І.М., Поливач Л.Д.

при секретарі - Горак Ю.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві, про визнання недійсним договору дарування, визнання права власності за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з зазначеним позовом, у якому просив визнати за ОСОБА_4 право користування житловим будинок та земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, зокрема, станом на 29.02.2016 року, тобто на день укладення договір дарування, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Сташковою А.Г. 29.02.2016 р., серія та номер: 368, 369; визнати недійсним договір дарування житлового будинку, загальна площа 190,5 кв.м., житлова площа 69,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Сташковою А.Г. 29.02.2016 р., серія та номер: 368; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,062 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_2,, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, Сташковою А.Г. 29.02.2016 p., серія та номер: 369; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину житлового будинку, загальна площа 190,5 кв.м., житлова площа 69,3 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6 частину земельної ділянки площею 0,062 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину зазначеного житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2; визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/3 частину зазначеної земельної ділянки площею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.3-11)

Крім того, 10.10.2016 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_3 - ОСОБА_9 про забезпечення позову шляхом накладання арешту на спірне нерухоме майно.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Накладено арешт на: 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 190,5 кв.м., житловою площею 69,3 кв.м.; 1/3 частину зазначеного житлового будинку, загальною площею 190,5 кв.м., житловою площею 69,3 кв.м.; 1/6 частину земельної ділянки 0,062 га за зазначеною адресою; 1/3 частину земельної ділянки 0,062 га за зазначеною адресою.

У січні 2017 року до суд надійшла заява ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову встановлених ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року.

Заява обґрунтована тим, що позов є безпідставним і у неї немає наміру відчужувати майно, яке є предметом спору.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про задоволення заяви, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Вказували, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції взяв до уваги лише припущення та не надав юридичної оцінки доводам відповідача.

У судове засідання сторони не з'явились.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що на даний час розгляд справи триває, а тому скасування забезпечення позову на даний час є недоцільним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.ч.3,5 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі. Неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Згідно з роз'ясненнями, які викладені в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2016 року накладено арешт на нерухоме майно, яке є предметом позову Спосіб забезпечення позову, обраний заявником є співмірним із заявленими позовними вимогами. Розгляд справи на даний час триває.

Розглядаючи заяву, суд першої інстанції правильно вважав, що відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову, оскільки між сторонами існує спір, а їх скасування може утруднити чи зробити немов живим виконання рішення суду, якщо прорв буде задоволено.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог закону, а відтак - підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 16 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді