Справа № 559/1739/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2017 року

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в особі головуючої судді Кічатої О.Ю.,

секретаря Федчук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 18 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1123. Від спільного подружнього життя у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син проживав з ними та знаходився на їхньому спільному утриманні. На початку подружнього життя відносини між ними були добрі, відповідач піклувався про неї та сина, вони проживали в атмосфері взаєморозуміння. Однак через деякий час подружнє життя між ними поступово погіршувалося, відповідач почав зловживати спиртними напоями, що призвело до того, що він став нехтувати сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно почали виникати сварки, свідками яких були дитина та його батьки. Це негативним чином впливало на психічний стан дитини та кожен раз спричиняло їй душевні страждання. Відповідач не розумів та не хотів розуміти сутності проблем, які виникали між ними, він не був здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім»ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між членами сім»ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. В зв»язку з цим в липні 2015 року вона разом із дитиною переїхала жити до своїх батьків в смт. Більшівці Галицького району Івано-Франківської області. Відповідач став її просити повернутися в м. Дубно, обіцяючи, що його ставлення до неї та дитини зміниться. Вона йому повірила і повернулася в м. Дубно, але відповідач не змінив своє ставлення до сім»ї. Це стало причиною того, що в грудні 2015 року вона знову переїхала жити до своїх батьків. В травні 2016 року вона в черговий раз повірила відповідачу і знову переїхала в м. Дубно. Вони стали проживати з сином окремо від батьків відповідача, але він так і не змінив своєї поведінки. На даний час вони вже стали чужими, будь-яких почуттів один до одного не мають. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Просить шлюб розірвати, сина залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище «ОСОБА_1», стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі.

Позивачка у судове засідання не з'явилась, клопотала про розгляд справи за її відсутності, просить позовну заяву задоволити повністю: шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу прізвище залишити «ОСОБА_1», витрати покласти на відповідача (а.с. 44-45).

Відповідач у судове засідання не з»явився, згідно поданої заяви просить провести розгляд справи у його відсутності (а.с.41).

Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі з 18 липня 2014 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1123.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, його батьками є сторони по справі (а.с.10).

Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що подружжя не пов»язане спільним побутом, проживають окремо. Шлюбні відносини між ними фактично відсутні. Сторонам надавався строк для примирення, проте позитивного результату це не дало. Позивачка настоює на розірванні шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки.

Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище «ОСОБА_1».

Враховуючи, що дитина: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає з матір»ю, відповідно до ст.160 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити його проживати разом з позивачкою.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею та документально підтвердженні витрати.

Ч.1 ст.79 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Позивачкою було сплачено судовий збір у сумі 551,20 грн. (а.с.4).

Керуючись ст.ст.3, 6, 57, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, ст.ст.110, 111, 112, 113 СК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 18 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 1123 - розірвати.

Дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - залишити проживати з матір»ю.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачці залишити «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551 (п»ятсот п»ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд з моменту його проголошення (отримання копії стороною, яка не була присутня під час його проголошення).

Суддя: