Справа № 509/3993/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Осадченко С.В.,

за участю: представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»

до

ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2017 року представник позивача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначив, що 12 січня 2006 року між АКБ «Райфайзенбанк Україна», правонаступником якого є ЗАТ «ОТП Банк», який змінив форму власності на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № HCL-500/001/2006, відповідно до умов якого Позичальникові було надано Кредит в розмірі 25 000,00 доларів США. До Кредитного договору неодноразово укладались додаткові угоди, якими Позичальнику надавались пільгові періоди обслуговування кредитної заборгованості. Згідно з умовами договору факторингу № б/н від 25.12.2014 року, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності із ст.ст. 512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а TOB «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором. У зв'язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору, Позивачем, на підставі п. 1.9.1. Кредитного договору Відповідачу (Кредитний договір укладено строком до 12.01.2021) було направлено відповідну досудову вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором. Відповідно до направленої вимоги Боржник був зобов'язаний сплатити на користь кредитора належні суми кредиту, процентів, та штрафних санкцій за Кредитним договором. Оскільки погашення здійснено не було, кредитор змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з розрахунком боргу за Кредитним договором, заборгованість відповідача складає 474 069.31 гривень, яка складається з: 455128,86 грн. тіло кредиту, 18940,44 грн. відсотки за користування кредитом. В звязку з викладеним він просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь TOB «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за Кредитним договором № HCL-500/001/2006 від 12 січня 2006 у розмірі 474 069,31 грн., покласти на відповідача судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою, в якій позов підтримав у повному обсязі та на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України просив суд слухати справу за його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала. Вважає, що суду не надані підтвердження викладених у позові обставин, розрахунок заборгованості складений не у відповідності до вимог Закону, крім того відповідачі не повідомлялись про зміну кредитора, в звязку з чим вона просить відмовити у повному обсягу позивачу у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані суду письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Згідно із ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

У відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частинами 3, 4 статті 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Судом з`ясовано та не заперечується представником відповідача, що «12» січня 2006 року між АКБ «Райфайзенбанк Україна», правонаступником якого є ЗАТГ «ОТП Банк», який змінив форму власності на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № HCL-500/001/2006, відповідно до умов якого Позичальникові було надано Кредит в розмірі 25 000,00 доларів США.

До Кредитного договору неодноразово укладались додаткові угоди, якими Позичальнику надавались пільгові періоди обслуговування кредитної заборгованості

Згідно з умовами договору факторингу № б/н від 25.12.2014 року, Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» у відповідності із ст.ст.512, 514, 1077 - 1079, 1082, 1084 ЦК України відступило, а TOB «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за Кредитним договором.

Відповідно до п.1.1. Частини № 2 Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний своєчасно повернути суму отриманого Кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування Кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у Кредитному договорі.

Порядок виконання Боргових зобов'язань за Кредитним договором встановлений пунктом 1.5. (з підпунктами) Частини № 2 Кредитного договору.

Зокрема, відповідно до підпункту 1.5.1. Частини № 2 Кредитного договору, погашення відповідної частини Кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення Кредиту та сплати процентів (Додаток № 1 до Кредитного договору), шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на Поточний рахунок. Нараховані в порядку, передбаченому Кредитним договором, проценти сплачуються Позичальником одночасно з погашенням відповідної частини Кредиту в строк, передбачений в Графіку повернення Кредиту та сплати процентів.

Порядок нарахування процентів врегульовано підпунктом 1.4.1.2. пункту 1.4. Частини №2 Кредитного договору, відповідно до якого, проценти нараховуються у день сплати процентів, але не пізніше дати, визначеної у Графіку повернення Кредиту та сплати процентів (Додаток №1 до Кредитного договору), кожного календарного місяця на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення, та сплачуються Позичальником відповідно до п. 1.5. Кредитного договору.

Статтею 1048 ЦК України встановлено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

В порушення умов Кредитного договору, погашення частин Кредиту та нарахованих за його користування процентів у передбачених Графіком повернення Кредиту та сплати процентів розмірі та строк не відбувається.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Відповідно до п.1.9.1. Частини № 2 Кредитного договору, незважаючи на інші положення Кредитного договору, Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов'язань в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Майновим поручителем своїх Боргових та інших зобов'язань за Кредитним договором (в тому числі, але не виключно, встановлених п. 2.3.7. та ст.3 Кредитного договору), та/або умов Договору іпотеки, та/або умов Договору поруки. При цьому, зобов'язання Позичальника щодо дострокового виконання Боргових зобов'язань в цілому настає з дати відправлення Банком на адресу Позичальника відповідної вимоги та повинно бути проведено Позичальником протягом 30 (тридцяти) Банківським днів з дати надсилання Позичальнику відповідної Вимоги.

У зв'язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору, Позивачем, на підставі п.1.9.1. Кредитного договору Відповідачу (Кредитний договір укладено строком до 12.01.2021 року) було направлено відповідну досудову вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором. Відповідно до направленої вимоги Боржник був зобов'язаний сплатити на користь кредитора належні суми кредиту, процентів, та штрафних санкцій за Кредитним договором.

Згідно з розрахунком заборгованості за Кредитним договором, заборгованість відповідача складає 474 069,31 грн., яка складається з: 455128,86 грн. тіло кредиту, 18940,44 грн. відсотки за користування кредитом.

При цьому суд не приймає посилання представника відповідача на те. що розрахунок не відповідає обставинам та законодавству, оскільки у порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України представниками відповідачів не надано суду жодних доказів, які б спростовували правильність даного розрахунку.

На день винесення судом рішення, жодного доказу оплати відповідачами на рахунок позивача заборгованості в повному обсязі чи її частини за вищевказаним кредитом, суду не надано.

За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості обґрунтованими, підтвердженими документально та такими, що знайшли своє підтвердження.

В звязку з викладеним суд вважає, що наявні усі правові підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 210, 214-215 ЦПК України, ст.ст.526, 610, 612, 625, 1048, 1049, 1150, 1056 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН : НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором у розмірі 474069,31 грн., яка складається з залишку заборгованості за кредитом 455128,86 грн. та відсотків за користування кредитом 18940,44 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН : НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 7111 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.І.Бочаров