Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" лютого 2017 р. Справа153/80/17

Категорія 47

Код суду: 231

Ямпільський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - Дзерина М.М.,

за участю секретаря судового засідання - Гулковської Т.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль, Вінницької області цивільну справу за позовом фізичних осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до фізичної особи ОСОБА_3, про стягнення витрат на навчання та проживання повнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду із даним позовом. Вказала, що 27 січня 2011 року рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 виповнилось 18 років. До її повноліття відповідач щомісячно сплачував на її утримання по 500 гривень щомісячно. Згідно договору № 420 Пд про навчання ( підготовку) від 18 серпня 2016 року ОСОБА_1 вступила до Київського національного торговельно-економічного університету на факультет економіки, менеджменту та права, з денною формою навчання і навчається в м. Вінниця. Термін навчання 3 роки 10 місяців, тобто до червня 2020 року. Згідно Договору загальна вартість навчання становить 55 690 гривень.

Оскільки батько до 16.01.2017 року сплачував аліменти на її утримання, тому згідно норм СК України до цієї дати відповідач звільняється від сплати вартості її навчання. Однак з 17.01.2017 року позивач вважає, що батько має обов'язок перед донькою за правилами ст. 199 СК України нести витрати на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Згідно додатку до Договору про навчання № 420 Пд від 18 серпня 2016 року плата за надання послуг помісячна і розбита на поетапні 10 платежів.

1-й курс з 01.09.2016 року по 31.08.2017 року в сумі 12 000 грн.

2-й курс з 01.09.2017 року по 31.08.2018 року в сумі 13 200 грн.

3-й курс з 01.09.2018 року по 31.08.2019 року в сумі 14 520 грн.

4-й курс з 01.09.2019 року по 30.06.2020 року в сумі 15 970 грн.

Зважаючи, що плата з навчання оплачується поетапно (помісячно) згідно Додатку до Договору про навчання № 420 Пд від 18.08.2016 року, вважає за необхідне просити суд стягувати з батька ОСОБА_3 на її користь ? від вартості навчання, у таких розмірах і за такі періоди :

За період з 25.01.2017 року по 25.05.2017 року по 600 грн. щомісячно

За період з 01.09.2017 року по 31.08.2018 року по 660 грн. щомісячно

За період з 01.09.2018 року по 31.08.2019 року по 726 грн. щомісячно

За період з 01.09.2019 року по 30.06.2020 року по 798 грн.50 кпо. Щомісячно. Всього 24 845 гривень.

Крім цього, навчаючись в м. Вінниця ОСОБА_1 проживає в гуртожитку і за проживання також несе фінансові витрати. За рік проживання гуртожитку з 2016 року по 2017 рік вартість становить всього 3960 грн. За півроку ОСОБА_2 сплатила 1980 грн. У лютому позивачу необхідно доплатити за проживання ще -1980 грн. Тому вважає, що батько ОСОБА_3 має сплатити ? частини від повної вартості проживання у гуртожитку за 2016-2017 рік у розмірі 1980 грн. Відповідач отримує військову пенсію,а тому має змогу сплачувати половину вартості навчання своєї доньки.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в судове засідання не з'явились. Позивач ОСОБА_2 надала суду заяву вхід. №1062 від 20 лютого 2017 року в якій справу просить розглянути у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, його представник адвокат Жук А.А. надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. З позовними вимогами відповідач не погоджується, а тому просить суд позов залишити без задоволення. Свою відмову мотивує наступним: вирішуючи питання з приводу навчання та проживання, позивачі з ним дане питання не обговорювали, а відомо стало про дані обставини з позовної заяви. Вказав, що він є пенсіонером та інвалідом з мінімальною пенсією, з якої ? відраховується на аліменти. Інших джерел існування немає.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 встановлено, що батьками ОСОБА_1 записані ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.8).

27 січня 2011 року рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2, остання після розірвання шлюбу змінила своє прізвище на дошлюбне ОСОБА_2(а.с.9).

30 жовтня 2012 року на підставі ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області з ОСОБА_3 взяв на себе зобов'язання сплачувати щомісячно в добровільному порядку кошти в сумі 500 грн. на утримання дитини ОСОБА_1.(а.а.10).

Із копії договору № 420 Пд про навчання (підготовку) встановлено, що 18 серпня 2016 року укладений договір між Київським національним торговельно-економічним університетом факультет економіки, менеджменту та права в м. Вінниця та ОСОБА_2, про надання освітніх послуг ОСОБА_1. Термін навчання 3 роки 10 місяців, тобто до червня 2020 року. Згідно Договору загальна вартість навчання становить 55 690 гривень. Згідно додатку до Договору про навчання № 420 Пд від 18 серпня 2016 року плата за надання послуг помісячна і розбита на поетапні 10 платежів:1-й курс з 01.09.2016 року по 31.08.2017 року в сумі 12 000 грн.; 2-й курс з 01.09.2017 року по 31.08.2018 року в сумі 13 200 грн.; 3-й курс з 01.09.2018 року по 31.08.2019 року в сумі 14 520 грн.; 4-й курс з 01.09.2019 року по 30.06.2020 року в сумі 15 970 грн. (а.с.11-13).

Із довідки № 01 від 10 січня 2017 року виданої Вінницьким торговельно-економічним інститутом Київського національного торговельно-економічного університету встановлено, що ОСОБА_1 є студенткою 1 курсу, денної форми навчання. Закінчує навчання у червні 2020 року. Стипендію не отримує (а.с.15).

Із № 01.01-47/18 від 12 січня 2017 року виданої Вінницьким торговельно-економічним інститутом Київського національного торговельно-економічного університету встановлено, що ОСОБА_1 проживає в гуртожитку № 1. Оплата за проживання гуртожитку за рік складає 3960 грн. 00 коп. (а.с.16).

Із довідки про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії ОСОБА_3 від 14 лютого 2017 року встановлено, що відповідач отримує пенсію у розмірі 1735 грн. щомісячно.

Із довідки № 132 від 13 лютого 2017 року виданої виконкомом Гальжбіївської сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області встановлено, що ОСОБА_3 в установах Гальжбіївської сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області не працює.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 встановлено, що ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_3, його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_9.

Із рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 22 липня 2016 року встановлено, що з ОСОБА_3 стягується аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_8 до ІНФОРМАЦІЯ_5.

Оцінюючи усі докази, що є у справі, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обов'язку батьків утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчання, і у зв'язку із цим потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

При визначенні розміру стягуваних аліментів на дочку, яка продовжує навчання, суд враховує відповідно до вимог ст.182 Сімейного кодексу України - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст. 182 СК України не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.3 ст.199 Сімейного кодексу України - право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з якими вони проживають.

Згідно ст.199 Сімейного Кодексу України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до роз'ясень Постанови Пленуму №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу).

Як встановлено із матеріалів справи ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3, досягла повноліття та дійсно є студенткою 1 курсу денної форми навчання на контрактній основі в Київському національному торговельно-економічному університеті, факультет економіки, менеджменту та права в місті Вінниця, що підтверджено наданими суду документами, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка продовжує навчання. Відповідач надав суду довідку про його дохід (отримання пенсії) та доказ про відрахування аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку на утримання малолітнього сина.

При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка є здоровою та у певній мірі матеріально забезпеченою, оскільки про протилежне суду доказів не надано, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є пенсіонером, з його пенсії здійснюється відрахування аліментів в розмірі ? на утриманні малолітнього сина. Разом з тим, дотримуючись принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, який визначений Конвенції ООН «Про права дитини», суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання.

Максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи (абз. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р.). Розмір аліментів, який просять стягувати позивачі на утримання ОСОБА_1, яка продовжує навчання буде становити більше ніж 50% прибутку відповідача, так як у розмірі ? здійснюються відрахування аліментів. Оскільки обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, і суд не може обмежувати відповідача, стягуючи аліменти лише із нього. Мати має також нести певні витрати на утримання та розвиток своєї дитини. З врахуванням вище викладеного, суд визначає аліменти у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_3, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до закінчення нею навчання.Саме такий розмір аліментів дозволить батькові допомагати дружині утримувати спільну повнолітню доньку на період її навчання.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог, так як розмір аліментів, який просять стягувати позивачі із відповідача може ставити його в скрутне матеріальне становище. Захищаючи права та інтереси дитини шляхом стягнення аліментів, суд не може обмежити у нормальному існуванні та проживанні батька дитини.

Відповідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а оскільки позивачі звернулася до суду із позовом 23 січня 2017 року за вхід. № 429, тому суд має підстави для стягнення аліментів із 23 січня 2017 року.

Відповідно до ст. 367 ч.1 п. 2 ЦПК України суд має підставу допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки позовні вимоги позивачів задоволені частково, тому в порядку ст.88 ЦПК України позивач має право на відшкодування йому відповідачем, ? понесених ними і документально підтверджених судових витрат, а саме: 320 гривень 00 копійок судового збору.

В іншій частині позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 182, 198, 199, 200, 210, 367 Сімейного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 10, 14, 57, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити - частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця села Біла, Ямпільського району Вінницької області, проживаючого у селі Біла, Ямпільського району Вінницької області, аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку та не більше 50% всіх видів заробітку, щомісячно до закінчення нею навчання, починаючи з 23 січня 2017 року.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в сумі платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у сумі 320 гривень.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ямпільський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий М.М. Дзерин