__________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/9169/16-ц
Провадження № 2/520/6123/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства

«Українська охоронно-страхова компанія»,

ОСОБА_2

про стягнення матеріальної шкоди завданої

внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 01.08.2016 року звернувся до Київського районного суду міста ОСОБА_3 з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому позивач просить суд: стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 19865 гривень 84 копійки; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача пеню за прострочення страхового відшкодування в розмірі 6750 гривень 59 копійок; стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача витрати на проведення автотоварознавчого експертного дослідження в розмірі 700 гривень 00 копійок; стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 19153 гривні 16 копійок; судові витрати стягнути з відповідачів на користь позивача пропорційно до стягуваних сум.

Позивач у позовній заяві в обґрунтування вимог посилається на те, що 04.04.2015 року о 20 год. 05 хв., ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Ак. Вільямса - вул. Академіка Корольова в м. Одесі, здійснюючи поворот ліворуч, не витримав безпечний інтервал, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, який рухався з лівого боку, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Винність ОСОБА_2 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АП1 №567699 від 04.04.2015 року, схемою ДТП, поясненнями та іншими матеріалами справи, на підставі чого Київським районним судом м. Одеси було ухвалено постанову від 14 травня 2015 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Власником автомобіля НОМЕР_2 є ОСОБА_1, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серія САЕ № 325010 від 29.12.2010 року. На час дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в страховій компанії ОСОБА_4 «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно до полісу серії АІ № 4166049, який діяв на момент ДТП, на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Позивач ОСОБА_1 для оцінки нанесеного збитку звернувся до судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз ОСОБА_5 для визначення вартості матеріальної шкоди, нанесеної йому пошкодженням автомобілю НОМЕР_2 та отримав висновок №063/15 від 23.04.2015 року. За проведення вказаного дослідження позивач сплатив судовому експерту його вартість у розмірі 700,00 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 34 від 23.04.2015 року. Відповідно до вказаного висновку №063/15 від 23.04.2015 року вартість матеріальної шкоди, що завдано власнику автомобіля НОМЕР_2, з урахуванням фізичного зносу становить 19865,84 гривень. Вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, становить 41943,24 гривень. Згідно з актом виконаних робіт № 26 від 18.07.2015 року, позивач поніс витрати з відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, в розмірі 39019,00 гривень. 30.06.2015 року позивач звернувся до страхової компанії винуватця в дорожньо-транспортній пригоді, а саме ОСОБА_4 «УОСК» з заявою про виплату страхового відшкодування. 03.07.2015 року ОСОБА_4 «УОСК» було отримано заяву про страхове відшкодування. Листом вих. № 7169 від 03.11.2015 року страховик ОСОБА_4 «УОСК» повідомив ОСОБА_1 про прийняте ним рішення щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 16049,28 грн. Однак, відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону №1961-IV страховик не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Позивач зазначив, що у такому разі страхова компанія повинна була виплатити йому страхове відшкодування не пізніше 01.10.2015 року, однак таке відшкодування не виплачено по теперішній час. Згідно п. 36.5 ст. 36 ЗУ Закону №1961-ІУ законодавець надає право потерпілому вимагати стягнення пені, а саме: «за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня». У звязку з чим позивач просить суд стягнути з ПрПТ «УОСК» вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу, що становить 19865,84 грн. та додатково сплатити пеню за прострочення страхового відшкодування в розмірі 6750,59 грн., а також витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в сумі 700 гривень 00 копійок. Також позивач посилається на те, що згідно з приписами ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Тому, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 сума майнової шкоди у розмірі 19153 гривні 16 копійок, оскільки позивачем були понесені витрати з відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу в сумі 39019,00 гривень, а зі страхової компанії підлягає стягненню 19865,84 гривні (39019,00-19865,84=19153,16).

Позивач ОСОБА_1 або його представник ОСОБА_3 у судове засідання не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив суд позовні вимоги задовольнити, розгляд справи провести за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_4 «Українська охоронно-страхова компанія» у судове засідання не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, під час розгляду справи надав до суду заперечення проти позову, в яких просив суд розгляд справи провести за його відсутності, а також зазначив, що частково визнає позовні вимоги позивача та просив відмовити у задоволенні позовних вимогах позивача в частині стягнення з ОСОБА_4 «Українська охоронно-страхова компанія» страхового відшкодування в сумі 3816 гривень 56 копійок, пені в сумі 1311 гривень 51 копійка та витрати за проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 700 гривень 00 копійок, посилаючись на те, що ОСОБА_4 «Українська охоронно-страхова компанія» було проведено розрахунок страхового відшкодування за страховим випадком за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності №АІ/4166046 та визначено суму до виплати у розмірі 16049 гривень 28 копійок, а тому вважає вимоги позивача в сумі 3816 гривень 56 копійок безпідставними. Крім того представник відповідача зазначив, що з розрахунку суми 16049 гривень 56 копійок, пеня за прострочення страхового відшкодування за період з 01.10.2015 року по 26.07.2016 року буде складати в 5439 гривень 08 копійок, а тому вимоги позивача в цій частині в сумі 1311 гривень 51 копійка вважає безпідставними, а також вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги про стягнення витрат за проведення авто товарознавчого дослідження у розмірі 700 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 у судове засідання не зявились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, під час розгляду справи представник відповідача надав до суду заперечення проти позову, в яких просив суд відмовити у задоволенні позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_2, посилаючись на те, що згідно з наданого позивачем висновку автотоварознавчого дослідження вартість завданої майнової шкоди позивачеві, як власнику автомобіля марки «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_3, становить 19865 гривень 84 копійки, а відповідно до страхового полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності №АІ/4166046 ліміт відшкодування становить в сумі 50000 гривень. У звязку з чим представник відповідача ОСОБА_2 вважає, що позивач має можливість отримати усе страхове відшкодування з ОСОБА_4 «Українська охоронно-страхова компанія», а тому вимоги до відповідача ОСОБА_2 є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

У звязку з чим, судом було ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі.

Вивчивши, дослідивши та проаналізувавши документи наявні в матеріалах справи, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.04.2015 року о 20 год. 05 хв., ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_1, по вул. Ак. Вільямса - вул. Академіка Корольова в м. Одесі, здійснюючи поворот ліворуч, не витримав безпечний інтервал, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_3, який рухався з лівого боку, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п.10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою судді Київського районного суду міста Одеси від 14.05.2015 року, справа №520/5063/15-п, яка набрала законної сили 26.05.2015 року, визнано ОСОБА_2 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії, та чи вчинені вони цією особою.

В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, які встановлені судовим рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Тобто з урахуванням вищевикладеного, наявність вини в діях ОСОБА_7 у скоєній дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 04.04.2015 року, доказуванню не підлягає.

Внаслідок скоєної з вини ОСОБА_2 дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.04.2015 року, транспортний засіб марки «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_3, отримав механічні пошкодження.

Судом встановлено, що на момент скоєної дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.04.2015 року, власником пошкодженого транспортного засобу марки «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_3, є ОСОБА_1.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_1, було застраховано ОСОБА_4 «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно до полісу серії АІ № 4166049, який діяв на момент ДТП, строк дії якого встановлено з 30.10.2014 року по 29.10.2015 року, ліміт відповідальності майнової шкоди визначено в сумі 50000 гривень, на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Позивач ОСОБА_1 для оцінки нанесеного збитку звернувся до судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз ОСОБА_5 для визначення вартості матеріальної шкоди, внаслідок пошкодження автомобілі «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_3, та отримав висновок №063/15 від 23.04.2015 року.

За проведення вказаного дослідження позивач сплатив судовому експерту його вартість у розмірі 700,00 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №34 від 23.04.2015 року.

Відповідно до вказаного висновку №063/15 від 23.04.2015 року, вартість матеріальної шкоди, що завдано власнику автомобіля НОМЕР_2, з урахуванням фізичного зносу автомобіля становить 19865,84 гривень. Вартість повного відновлювального ремонту автомобіля «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_3, становить 41943,24 гривень.

Згідно з актом виконаних робіт ПП Рогач СТО за №26 від 18.07.2015 року, вбачається, що позивачем ОСОБА_1 за відновлювальний ремонт автомобіля «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_3, було сплачено грошові кошти в сумі 39019,00 гривень.

30.06.2015 року позивач звернувся до страхової компанії ОСОБА_4 «УОСК» з заявою про виплату страхового відшкодування, яка була отримано ОСОБА_4 «УОСК» 03.07.2015 року. Дані обставини сторонами не спростовані.

Як стверджує позивач, що також у запереченнях визнано представником відповідача, листом за вих. № 7169 від 03.11.2015 року страховик ОСОБА_4 «УОСК» повідомив ОСОБА_1 про прийняте ним рішення щодо виплати страхового відшкодування в розмірі 16049,28 грн., однак таке відшкодування не сплатив, у звязку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з розясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди.

Згідно з п.33.1., 33.1.4 ст.33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Пунктом 34.1 ст. 34 вказаного Закону України встановлено, що страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Згідно п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеним лімітом. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до п. 37.1, 37.1.3 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Щодо посилань представника відповідача ОСОБА_4 «УОСК» стосовно того, що страховою компанією було прийняте рішення щодо виплати ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 16049,28 грн., суд вважає їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки до суду не надавалось жодного доказу на підтвердження цих обставин, не надавалось до суду розрахунку страхового відшкодування в розмірі 16049,28 грн. з зазначенням з чого він складається.

Крім того, як вже зазначалось судом, що у відповідності до наданого до суду висновку №063/15 від 23.04.2015 року, вартість матеріальної шкоди, що завдано власнику автомобіля «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_3, з урахуванням фізичного зносу автомобіля встановлено в сумі 19865,84 гривень.

Вказаний висновок №063/15 від 23.04.2015 року наданий до суду позивачем, сторонами по справі не оскаржувався, заперечень на нього не надходило, інших висновків визначення завданої матеріальної шкоди власнику автомобіля марки «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_3, до суду не надавалось.

У звязку з чим, суд дійшов висновку, що саме вищевказана визначена сума страхового відшкодування 19865 гривень 84 копійки у відповідності до вищевказаних приписів чинного законодавства України підлягає стягненню з ОСОБА_4 «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1

Згідно з п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Як вже зазначалось позивач звернувся до страхової компанії ОСОБА_4 «УОСК» з заявою про виплату страхового відшкодування 30.06.2015 року, яка була отримана ОСОБА_4 «УОСК» 03.07.2015 року, 90-денний термін для виплати закінчився 30 вересня 2015 року.

У звязку з чим, суд встановив, що заявлений позивачем період за який він просить суд стягнути з ОСОБА_4 «УОСК» пеню за прострочення страхового відшкодування, а саме з 01.10.2015 року по 26.07.2016 року, є обґрунтованими.

Судом було перевірено правильність, наданого позивачем, розрахунку нарахованої суми пені за прострочення страхового відшкодування, що визначається на рівні подвійної облікової ставки Національного банку України, та встановлено, що сума пені за період з 01.10.2015 року по 26.07.2016 року становить 6750 гривень 59 копійок.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача в цій частині такими, що підлягають задоволенню, та з ОСОБА_4 «Українська охоронно-страхова компанія» на користь ОСОБА_8 підлягає стягненню пеня за прострочення страхового відшкодування за період з 01.10.2015 року по 26.07.2016 року в сумі 6750 гривень 59 копійок.

Щодо вимоги позивача про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача витрати на проведення автотоварознавчого експертного дослідження в розмірі 700 гривень 00 копійок, суд зазначає наступне.

Як вже було встановлено позивачем було сплачено за проведення експертом ОСОБА_5 експертного дослідження вартості завданої матеріальної шкоди, внаслідок пошкодження автомобілі «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_3, позивачем було сплачено грошові кошти в сумі 700,00 гривень, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №34 від 23.04.2015 року.

Згідно з п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають - послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Доказів на підтвердження того що, між страховиком та позивачем було досягнуто згоди до суду не надано, а також ОСОБА_4 «УОСК» до суду не надано жодного доказу на підтвердження того, що страховиком здійснювались будь-які дії для визначення розміру страхового відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, у звязку з чим стягненню з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача підлягають витрати на проведення автотоварознавчого експертного дослідження в розмірі 700 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як вже зазначалось, згідно з актом виконаних робіт ПП Рогач СТО за №26 від 18.07.2015 року, позивачем ОСОБА_1 за відновлювальний ремонт автомобіля «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_3, було сплачено грошові кошти в сумі 39019,00 гривень.

Різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить: 39019 гривень 00 копійок (вартість відновлювального ремонту автомобіля) 19865 гривень 84 копійки (сума страхового відшкодування, що підлягає стягненню з ОСОБА_4 «УОСК») = 19153 гривні 16 копійок.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню та стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача підлягають у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 19153 гривні 16 копійок.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачем було сплачено за подання позовної заяви майнового характеру, з розрахунку визначеної ціни позову в сумі 46469 гривень 59 копійок, судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок, у звязку з чим стягненню з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 324 гривні 01 копійка (27316,43*100/46469,59=58,78*551,20/100=324,01), стягненню з ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 227 гривень 19 копійок (19153,16*100/46469,59=41,2165*551,20/100=227,19).

При вищевикладених обставинах та керуючись ст.ст. 11, 60, 61, 88, 169, 212 215, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди завданої задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (адреса: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145, ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) страхове відшкодування у розмірі 19865 (девятнадцять тисяч вісімсот шістдесят пять) гривень 84 (вісімдесят чотири) копійки, пеню за прострочення виплати страхового відшкодування за період з 01.10.2015 року по 26.07.2016 року у розмірі 6750 (шість тисяч сімсот пятдесят) гривень 59 (пятдесят девять) копійок, витрати по сплаті за проведення автотоварознавчого експертного дослідження у розмірі 700 (сімсот) гривень 00 копійок, що у загальному розмірі складає 27316 (двадцять сім тисяч триста шістнадцять) гривень 43 (сорок три) копійки.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_5), на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) у відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.04.2015 року, в сумі 19153 (девятнадцять тисяч сто пятдесят три) гривні 16 (шістнадцять) копійок.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (адреса: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145, ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) витрати по сплаті судового збору в сумі 324 (триста двадцять чотири) гривні 01 (одна) копійка.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_5), на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4) витрати по сплаті судового збору в сумі 227 (двісті двадцять сім) гривень 19 (девятнадцять) копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які не приймали участь під час проголошення рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Калініченко Л. В.