Справа № 513/150/17
Провадження № 2/513/303/17
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2017 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Кожокар Т.Я., при секретарі Райчевій Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області про визнання права власності у порядку спадкування на житловий будинок,
позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача вказуючи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами під АДРЕСА_1
У встановлений законом строк після смерті матері позивачка звернулась до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності покійної на спадкове майно.
Позивачка просила суд визнати за нею право власності у порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими спорудами, який належав покійній матері.
У дане судове засідання позивачка не прибула, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила його задовольнити.
Представник Ярославської сільської ради Саратського району Одеської області, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не прибув, не повідомив суд про поважні причини неприбуття, заперечення проти позову не подав.
Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Статею 392 ЦК України визначено, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст.ст. 1216,1217,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 статті 1222 ЦК України визначено, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року, її батьками записані ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (а.с. 7).
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с. 6).
Як вбачається зі звіту про незалежну оцінку нерухомого майна власник житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2
Відповідно до п. 4 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої наказом Мінкомгоспу УРСР від 31.01.1966 року, реєстрації підлягали лише всі будинки та домоволодіння в межах міста і селища міського типу Української РСР, а відповідно до п. 6 Інструкції не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. Тобто, у сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних) будинків здійснювалося шляхом проведення у господарській книзі сільської ради відповідного запису та відкриття особистого рахунку на ім'я забудовника. Інших правовстановлюючих документів чинне на той час законодавство не передбачало.
Довідками Ярославської сільської ради, витягом з книги погосподарського обліку підтверджено, що житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 належав ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с.9-10, 34-37).
Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 відкрита нотаріусом 29 серпня 2016 року за заявою про прийняття спадщини за законом, яка надійшла від ОСОБА_1 (а.с.51-64).
Нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок покійної матері через відсутність правовстановлюючого документу на нерухоме майно на ім'я ОСОБА_2 (а.с. 33).
Судом встановлено, що ОСОБА_1, як спадкоємець за законом майна покійної матері не відмовлялась від прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2, не оформила спадщину у нотаріуса з поважних причин, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за позивачкою слід визнати право власності у порядку спадкування на спадкове майно, яке належало покійній ОСОБА_2
Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 3-8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-225, 294 ЦПК України,суд
позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності у порядку спадкування на житловий будинок з господарськими спорудами під номером двадцять, розташований по АДРЕСА_1
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Саратського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії, через Саратський районний суд Одеської області.

Суддя Т. Я. Кожокар