АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/402/17 Головуючий 1 інст. - Шишкін О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді : Пономаренко Ю.А.,

суддів колегії : Міненкової Н.О.

Котелевець А.В.

за участю секретаря: Соколовій А.В.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Шостої державної нотаріальної контори про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, 6-ої державної нотаріальної контори про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, в якому просив визнати причини пропуску строків, визначених ч.1 ст.1270 ЦК України поважними та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, до нотаріальної контори терміном на два місяці після набрання рішенням чинності.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його рідний дядько ОСОБА_5, який був братом батька позивача ОСОБА_6 (ОСОБА_6), ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 Як стверджує позивач, інших живих родичів його дядько не мав. Про смерть ОСОБА_5 позивач по справі дізнався з телефонної розмови від знайомого лише в грудні 2014 року. Крім того, на виправдання пропущення строку подання заяви про прийняття спадщини позивачем вказано про те, що він тривалий час займався лікуванням та часто перебував на стаціонарному лікуванні протягом 2013 року.

27 липня 2015 року позивачем була направлена заява щодо прийняття спадщини за законом до Шостої Харківської державної нотаріальної контори. Згідно наданої нотаріусом відповіді, після померлого ОСОБА_5 вже було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я ОСОБА_7 на грошовий вклад з нарахованими відсотками та усіма видами начислень, що знаходяться в ПАТ "ВіЕйБі Банк".

Також, вказує, що померлому належала на праві власності квартира АДРЕСА_1 станом на сьогоднішній день належить ОСОБА_4 на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.11.2014 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду 1 інстанції, ОСОБА_3, через свого представника ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення є незаконним, необґрунтованим та постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. В своїй апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати, та задовольнити його позовну заяву.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, відповідно до ст.303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції ґрунтовно виходив з того, що причина пропуску строку для прийняття спадщини позивачем не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду, оскільки вони правильні, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам по справі та вимогам діючого законодавства.

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріали справи містять дані про те, що відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.11.2014 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_5 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 31 травня 1994 року.

Згідно свідоцтва НОМЕР_2, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Харкова реєстраційної служби Харківського міського управління 22.01.2013 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідно до відповіді №483601 від 22.11.2013 року Шостої Харківської державної нотаріальної контори після померлого ОСОБА_5 була заведена спадкова справа. Із заявою про прийняття спадщини звертався ОСОБА_4, свідоцтво про право на спадщину ні за законом, ні за заповітом не видавалося.

Померлий ОСОБА_5 за життя будь-яких розпоряджень, крім заповіту на ім'я ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, не залишив, інших спадкоємців немає.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.11.2014 року встановлено факт постійного проживання ОСОБА_4 разом із спадкодавцем ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року з серпня 2006 року до моменту смерті останнього та визнано за спадкоємцем четвертої черги ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом. Вказане рішення суду не скасоване, знаходиться в матеріалах спадкової справи.

Згідно спадкової справи № 60/2013 від 31.01.2013 року, вперше із заявою про прийняття спадщини за законом ОСОБА_3 - позивач по даній справі, звернувся 28.07.2015 року та на підтвердження родинних стосунків із померлим ОСОБА_5 надав копію рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09.02.2015 року, яким встановлено, що ОСОБА_3 є рідним сином ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини - дня смерті особи або дня, з якого вона оголошена померлою (ч.2 ст. 1220, ч. ст. 1270 ЦК України).

Згідно із ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивним, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови не можуть бути визнані поважними.

Поважними причинами пропуску строку на подачу заяви про прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами є тривала хвороба спадкоємця, перебування тривалий час за межами України, перебування на строковій службі у Збройних Силах України, тощо.

Тому, судова колегія погоджується з висновком суду про те, що причина пропуску строку для прийняття спадщини позивачем не може бути визнана поважною, оскільки саме по собі незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду 1 інстанції, що посилання позивача на те, що він з 21.01.2013 р. по 31.01.2013 р., з 05.03.2013 р. по 15.03.2013 р., з 13.04.2013 р. по 17.04.2013 р., з 30.04.2013 р. по 07.05.2013 р. знаходився на стаціонарному лікування не свідчить про те, що позивач не мав змоги звернутись до нотаріальної контори самостійно, або через представника у передбачений законом строк для прийняття спадщини.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги факт того, що тільки 09.02.2015 року було встановлено факт родинних відносин ОСОБА_3 з ОСОБА_6, який є братом померлого спадкодавця ОСОБА_5

Колегія суддів погоджується з висновком суду 1 інстанції, що підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 відсутні.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

При такому положенні, судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 вересня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - Ю.А. Пономаренко

Судді - Н.О. Міненкова

А.В. Котелевець