Справа № 450/2816/16 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/783/1827/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Шандри М.М., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Цапові П.М.,

за участю: апелянта(заявниці) ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Державний архів Львівської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

в с т а н о в и л а:

Заявниця ОСОБА_2 звернулася в суд із заявою в якій просила встановити факт належності її матері ОСОБА_3 дівоче прізвище ОСОБА_4, архівної довідки Б-19560 від 21.09.2016 року, де вказаний рік народження 1931, замість 1929.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що Державний архів Львівської області видав їй довідку Б-19560 від 21.09.2016 року, де помилково вказано рік народження її матері 1931, замість 1929 року, як правильно вказано в евакуаційному листі. У 1945 році її мати з родиною була переселена з території Польщі до України, 31.05.2009 року її мати померла. Зазначена обставина має значення для заявника у звязку із бажанням отримати нею репатріаційну шенгенську візу. На підставі наведеного заяву просила задовольнити.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 - відмовлено.

Дане рішення оскаржила заявник ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду є незаконним і таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а відтак підлягає скасуванню. Судом не враховано, що її мати ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_4) народилася 15.01.1929 року в с. Кобильниця Волоська Любачівського повіту Жешівського воєводства Польща, що підтверджується свідоцтвом про її народження та одруження. У 1945 році вона разом з родиною була переселена з Польщі до України, що підтверджується евакуаційним листом. 31 травня 2009 року її мати померла. При отриманні архівної довідки № Б-19560 від 21.09.2016 року про переселення її матері з Польщі до України в 1945 році, необхідної їй для отримання репатріаційної візи, рік народження матері зазначено як 1931 рік, замість 1929, а тому виникла необхідність звернутися з даною заявою до суду про встановлення факту належності її матері архівної довідки. Вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про встановлення факту належності архівної довідки, не врахував вимог закону та наданих нею письмових доказів, та в порушення вимог ст.215 ЦПК України не навів мотивів, з яких прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви, а відтак просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким її позовну заяву про встановлення факту правовстановлюючого документу задовольнити повністю.

В судове засідання представник заінтересованої особи - Державного архіву Львівської області, будучи повідомленими належним чином про день та час розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому поштового відправлення, не прибув, не повідомив суд про причину неявки. На переконання колегії суддів, матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а тому вважає за можливе, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглядати справу за відсутності осіб, що не зявилися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника(апелянта) ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2016 року скасуванню з наступних підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає даним вимогам закону.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Проте, колегія суддів не погоджується із таким висновком суду із наступних підстав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Як вбачається із архівної довідки № Б-19560 від 21.09.2016 року, виданої Державним архівом Львівської області, у 1945 році в Дрогобицьку область з села Кобильниця Волоська, Любачівського повіту, Жешівського воєводства (Польща), у звязку з Угодою від 09.09.1944 року між УРСР та Польським Комітетом національного визволення було переселено родину у складі: Щабель Михайло Андрійович, 1901 р.н., Щабель Анна Григорівна, 1907 р.н., Щабель Параскевія Михайлівна, 1927 р.н., Щабель Катерина Михайлівна, 1931 р.н., Щабель Марія Михайлівна, 1933 р.н..(а.с.6)

Із свідоцтва про народження серії ЯВ №802289 від 27.02.1953 року, виданого Рудківським районним бюро ЗАГС Дрогобицької області, вбачається, що ОСОБА_4 народилась 15.01.1929 року у с.Кобильниця Волоська, Любачівського повіту, Польща, а її батьками були ОСОБА_5 та ОСОБА_6.(а.с.10)

Встановлено, що 10.01.1970 року ОСОБА_4 одружилась із ОСОБА_7, внаслідок чого змінила прізвище з «Щабель» на «Самоїл», що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1-АБ №119251 від 10.01.1970 року.(а.с.9)

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 померла 31.05.2009 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ №178432 від 01.06.2009 року.(а.с.8)

ОСОБА_3 є матірю заявниці ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АВ №137017 від 31.03.1970 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ СГ №414842 від 11.11.1989 року.(а.с.11-12)

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234, ст. 256 ЦПК України та роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (далі - постанова), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з'ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Враховуючи те, що встановлення вказаного факту необхідно заявнику для отримання візи, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення, а відтак колегія суддів приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про належність правовстановлюючого документу підлягає до задоволення.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в законні силі перебувати не може, воно підлягає скасуванню на підставі п.п.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Згідно ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст.307, 309, 313, ч.2 ст. 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 грудня 2016 року скасувати та ухвалити нове, яким заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Державний архів Львівської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності матері заявниці ОСОБА_2 ОСОБА_3, архівної довідки Б-19560 від 21.09.2016 року, де вказаний рік народження 1931р., замість 1929р..

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржено безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня ним набрання законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: М.М. Шандра

ОСОБА_8