У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

Головуючого судді: Гордійчук С.О.

суддів :Григоренка М.П., Боймиструка С.В.

секретар судового засідання : Мельник С.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27 грудня 2016 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задоволено.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 26 січня 1991 року Смизькою селищною радою Дубенського районну рівненської області, актовий запис №02 - розірвано.

Неповнолітніх дітей залишено проживати з матір'ю.

В поданій на рішення апеляційній скарзі відповідач вказує на його незаконність, оскільки судом не було повно та всебічно з'ясовано обставини та докази на які покликалась позивач. Крім того, судом першої інстанції було допущено порушення норм процесуального права, зокрема його не було належним чином повідомлено про день та час розгляду справи судом, що позбавило його можливості брати участь у судовому засіданні та подавати свої доводи та докази з приводу заявлених вимог.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції правильно виходив з того, що сторони не ведуть спільне господарство, сім'я розпалась, зберегти її неможливо, тому шлюб необхідно розірвати.

На підтвердження такого висновку в рішенні наведені відповідні мотиви та докази з якими погоджується і апеляційний суд.

Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ст.ст. 111,112 СК України застосування судом заходів примирення подружжя є правом, а не обов'язком суду і в разі встановлення того, що подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечить таким, що мають суттєве значення інтересам будь-кого з подружжя, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач наполягала на розірвані шлюбу, у наданий судом строк для примирення подружжя

З врахуванням викладеного, суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, оскільки подальше його збереження суперечить вимогам закону про право позивача на добровільність шлюбу.

Відповідачем не наведено переконливих доказів, які свідчили б про можливість відновлення сімейних стосунків з позивачем.

За таких обставин висновок суду про розпад сім'ї і неможливість її збереження відповідає матеріалам справи і рішення ґрунтується на законі.

Доводи викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду.

Разом з тим в судовому засіданні апеляційного суду, відповідач покликався на те, що суд не з'ясував думку неповнолітніх дітей з ким із батьків вони бажають проживати та безпідставно залишив проживати із матір'ю сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки він фактично проживає з ним і не бажає проживати з матір'ю.

Відповідно до ч.3 ст.160 СК України дитина, якій виповнилось чотирнадцять років, сама визначає своє місце проживання.

Отже, спір між матір'ю та батьком щодо місця проживання ОСОБА_3 є з правової точки зору, безпредметним і не впливає на правильність рішення суду.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань (ч.2 ст.308 ЦПК України)

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 27 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий :

Судді