Справа №751/9745/15-ц
Провадження №2/751/233/17
Рішення

Іменем України

19 квітня 2017 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Мороз К. В.

при секретарі Гнатюк І. М.

за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 звернувся з позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна та визнання права, в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частку житлового будинку № 39, відповідно до генерального плану в технічному паспорті та свідоцтві про право власності значиться як А3-1 по вул. Варзара в м. Чернігові, загальною площею 73,1 кв.м.

Мотивуючи вимоги тим, що приблизно в жовтні 2000 року він познайомився з ОСОБА_7

18.02.2003 року позивач розлучився зі своєю колишньою дружиною, після чого з 18.02.3003 року до 10.12.2012 року він і ОСОБА_7 проживали однією сімєю по вул. Варзара у буд. 39 у місті Чернігові, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, але звернувшись в серпні 2012 року до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу не встигли офіційно його зареєструвати.

У відповідності до довідки про склад сім'ї позивач зареєстрований та проживає ІНФОРМАЦІЯ_1 з 14.09.2006 року та разом з ним була зареєстрована та проживала ОСОБА_7 з 29.01.2000 року.

10 грудня 2012 року ОСОБА_7 померла. За час життя вона мала у власності будинок № 39, відповідно до генерального плану в технічному паспорті та свідоцтві про право власності значиться як А3-1, по вул. Варзара в м. Чернігові, загальною площею 73,1 кв.м., що було набуто (побудовано та узаконено) під час спільного проживання та зареєстровано 23.09.2010 року.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина, за життя нею не був складений заповіт. Відповідно до рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.02.2013 року було встановлено факт проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 року по 10.12.2012 року.

Враховуючи відсутність у ОСОБА_7 спадкоємців за заповітом, а також відсутність спадкоємців за законом першої, другої, третьої черги, позивач в квітні 2013 року звернувся до приватного нотаріуса з заявою про відкриття спадкової справи на майно померлої ОСОБА_7, однак дана спадкова справа вже була відкрита 13.02.2013 року у приватного нотаріуса ОСОБА_5 за заявою відповідача, заяву позивача також було прийнято.

З огляду на те, що спадкове майно складається з будинку № 39 по вул.. Варзара, в м. Чернігові як таке, що було набуто (побудовано та узаконено) позивачем та ОСОБА_7 під час спільного проживання та зареєстровано 23.09.2010 року на померлу ОСОБА_7, вищевказане майно є спільно нажите майно під час проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, тому в такому разі це майно є спільною сумісною власністю, де 1/2 частки цього майна є власністю позивача.

09.11.2015 року представник позивача надав суду заяву про зміну підстав позову, в якій просить визнати право власності на 1/2 частку житлового будинку № 39, відповідно до генерального плану в технічному паспорті та свідоцтві про право власності значиться як А3-І, по вул. Варзара в м. Чернігові, загальною площею 73,1 кв.м., за ОСОБА_6, як обєкт права спільної сумісної власності подружжя (том 1, а. с. 53-55).

Позивач в судовому засіданні 23.12.2015 року позов підтримав, пояснив, що він та ОСОБА_7 затіяли ремонт поміняли вікна, відкоси надворі і зсередини, в коридорі підшили стелю, повісили люстру, убрали котел і поставили новий, застелили палац. Провели опалення на другому поверсі, там же застелили, утеплили, все за його рахунок, поставили батареї, які купили, переробив сам камін. Поставили розсувні двері в кімнату, зашили гіпсокартоном стелю, всю проводку робив сам. На кухні зашили стелю, провели проводку. Робітникам платив по договору. Ванну кімнату від реставрували, змінив умивальники, унітаз. Поклеїли нові шпалери, штори, багети, двері боковушки на горі. ОСОБА_4 в цьому будинку не був, він жив окремо, з мамою. Ремонт почали робити в травні 2012 року, до цього був поточний ремонт. Пояснив, що в нього були гроші після розлучення і ще він взяв в борг 5000 грн. Приблизно 70000 грн. витратили на ремонт. З ОСОБА_7 почали жити разом в березні 2003 року в тій частині де і зараз живе, жили з ОСОБА_7 і її матір»ю. Світло було, опалення було, все замінили, було водопостачання, газопостачання. Поклали ламінат в кімнаті, поклеїли шпалери.

Представник позивача в судовому засіданні заяву про зміну позовних вимог підтримав. Пояснив, що рішенням суду встановлений факт сумісного проживання між позивачем та ОСОБА_7 Прибудову, перебудову здійснювали за спільні кошти. Позивач є спадкоємцем 4 черги, він звернувся з заявою про прийняття спадщини, відповідач є спадкоємцем 2 черги. Пояснив, що позивач не заперечує, що майно було успадковане, як незавершене будівництво, без внутрішнього оздоблення і там не можна було проживати. З 2005 року робився косметичний ремонт.

Відповідач в судовому засіданні 16.12.2015 року просив відмовити у задоволенні позову, пояснив, що в 2000 році він зустрічав Новий рік за адресою м. Чернігів, вул.. Варзара № 39, в будинку все було, жив батько відповідача і дідусь. В 2003 році позивач почав приходити до тітки і влітку 2004 року переселився. До ОСОБА_6 в будівлі А-3 все було, у тітки стояв котел. Максимум, що вони робили разом, виламали стіну і зробили проект. Двері ніхто не міняв, можливо поміняли двері-купе, вікна. Опалення робив дід, стояв один лічильник, але окремі два котли.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволені позову , оскільки позивач не надав докази згідно ст. 62 СК України, що витрачені особисті кошти або спільні на істотне збільшення вартості житлового будинку. Ремонт проводився не значний, тобто істотних змін не було.

Третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 в судове засіданні не з'явився. Подана заява про розгляд справи без його участі.

Керуючись ст. 169 ЦПК України суд ухвалив справу розглянути у відсутності осіб, які не з'явилися в судове засідання.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що вона приблизно в 2009 році працювала у магазині «Вена». В новій частині не було ремонту, коли було потрібно ОСОБА_7 зверталася до свідка і всі будматеріали купували через неї. Купували опалення, всі вікна, робив кум позивача ОСОБА_9. Практично були лише одні стіни. В будівлі А-3 свідок була до ремонту 1998-1999 роки приїжджала в стару частину, стіни були нічим не оброблені, була якась підлога. В 2006-2007 роках була потріскана стеля, ремонту не було, опалення не було. Ремонт робили в 2009 році, у свідка цікавилися, яких працівників можна найняти. В 2000-2001 роках починали робити ремонт, стіни були можливо пошпакльовані. ОСОБА_10 ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запитували, часто ОСОБА_6 приїжджав і платив гроші. Зі слів ОСОБА_7 у ОСОБА_6 були деякі заощадження після розлучення. Опалення робили наймані робітники.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона є другом сім»ї, кращою подругою ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 жили спочатку на другому поверсі , до цього робився ремонт неякісний, опалення було. Робилося все за гроші ОСОБА_6 і робили вдвох. Були батареї, але вони не працювали, були старі вікна, була підлога з старих дошок, стіни, клали гіпсокартон, ОСОБА_2 проводив електрику. Вікно змінили після 2009 року, утеплювались стіни, ставилось нове опалення, провели труби, обложили плиткою, поставили сантехніку, вікно. Ремонтні роботи робив ОСОБА_6, Мартинов, ОСОБА_9. Для роботи з опаленням наймали людей. ОСОБА_7 розповідала, що ОСОБА_3 дружина віддала гроші в доларах, також витрачали те, що вони вдвох напрацювали, ОСОБА_6 заробляв більше.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що ремонтні роботи не проводилися. З 1995 року по 2004 рік спілкувалися. Змінилися в будинку тільки шпалери. В старій прибудові жив дідусь і батько. Коли померли дідусь, бабуся і батько, тоді ОСОБА_6 переїхав жити до ОСОБА_7. Вхідні двері стоять старі, 5 вікон на першому поверсі, 2 вікна на другому поверсі.. Двері нові одні міжкімнатні - розсувні, всі інші двері старі. ОСОБА_6 заселився в 2004 році в нову частину будинку. Батареї і зараз стоять чугунні старі. На другому поверсі опалення проведене. Метало пластикові вікна установлені, але невідомо коли. В 2006-2007 роках захопили 2 кімнати, з 2004 року ОСОБА_6 жив у новій кімнаті, в захопленій кімнаті був котел, його немає.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що ремонт почали робити коли ОСОБА_6 почав проживати з ОСОБА_7, свідок робив своїми руками. Були голі стіни, перебрали підлогу. Гроші давав ОСОБА_6 символічно. Свідок допомагав встановлювати новий котел, старий був несправний.

Вислухавши осіб, які брали участь у судовому засіданні, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_7 померла 10 грудня 2012 року (а.с.5).

Згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 19.02.2013 року встановлено факт проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу з 01 січня 2004 року по 10 грудня 2012 року. ( том 1 а.с.9-10).

Згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05.10.2010 року за ОСОБА_7 зареєстровано право власності на будинок 39 по вулиці Варзара, м. Чернігів, форма власності приватна (том 1 а.с.11). На підставі дозволу на переобладнання та заповіту від 25 липня 2001 року рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради № 218 від 23 вересня 2010 року доручено Чернігівському МБТІ оформити свідоцтва про право власності на підставі проведеної технічної інвентаризації ОСОБА_7 на житловий будинок № 39 по вулиці Варзара, в м. Чернігові ( том 1 а. с. 92).

Відповідно до висновку експерта № С-351 за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 15.03.2017 року ( том 2 а.с.17-40) описано характеристику житлового будинку «Аз-1» з мансардним поверхом А4-1 та балконом ІІ по вулиці Варзара, 39 в м. Чернігові між стінами до та після ремонтних робіт: площа 73,1 кв.м., інженерний благоустрою (комунікації): стан до проведення ремонтно-будівельних робіт - електропостачання, водопостачання, газопостачання, каналізація, опалення, стан після проведення ремонтно ремонтно-будівельних робіт електропостачання, водопостачання, газопостачання, каналізація, опалення. Поверхність: стан до проведення ремонтно-будівельних робіт одноповерховий з мансардою, стан після проведення ремонтно ремонтно-будівельних робіт одноповерховий з мансардою. Конструктивні рішення: стан до проведення ремонтно-будівельних робіт і стан після проведення ремонтно ремонтно-будівельних робіт змін по конструктивному рішенні будинку не відбулося. Технічний стан приміщень: стан до проведення ремонтно-будівельних робіт просте оздоблення, стан після проведення ремонтно ремонтно-будівельних робіт поліпшене оздоблення.

Ринкова вартість житлового будинку «А3-1» з мансардним поверхом А4-1 та балконом ІІ по вулиці Варзара, буд. № 39 в м. Чернігові на момент проведення дослідження в стані до проведення ремонтних робіт на момент проведення дослідження з заокругленням до цілих становить: 73,1х5984=437430 грн.

Ринкова вартість житлового будинку «А3-1» з мансардним поверхом А4-1 та балконом ІІ по вулиці Варзара буди. № 39 в м. Чернігові на момент проведення дослідження в стані після проведення ремонтних робіт на момент проведення дослідження з заокругленням до цілих становить: 73,1х6475=473323 грн. Житловий будинок «А3-1» з мансардним поверхом А4-1 та балконом ІІ по вулиці Варзара буд. 39 в м. Чернігові станом на день проведення експертизи у стані до проведення та після проведення робіт, з заокругленням до цілих, збільшився у своїй вартості: 30=35893 грн.

Відсоток на скільки збільшився у своїй вартості житловий будинок «А3-1» з мансардним поверхом А4-1 та балконом ІІ по вулиці Варзара в буд. 30 в м. Чернігові станом на день проведення експертизи у стані до проведення та після проведення робіт, з заокругленням до цілих становить 35893/473323х100=8%.

Згідно ст. 74 Сімейного кодексу України, право на майно жінки та чоловіка, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 57 Сімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Згідно ч.1 ст. 62 Сімейного кодексу України виникнення права спільної сумісної власності подружжя на майно, що належало дружині, чоловікові якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до положень ч.3 ст. 10, ст. 60 КПК України позивачем не надано належних та допустимих доказів, що вартість житлового будинку № 39 по вул. Варзара в м. Чернігові, який належав на праві приватної власності ОСОБА_7, за період з 01 вересня 2004 року по 10 грудня 2012 року, істотно збільшилася, внаслідок спільних трудових чи грошових затрат ОСОБА_7 та ОСОБА_3 або затрат ОСОБА_3, а тому судом не встановлені правові підстави визначені ст. 74, ч.1 ст. 62 СК України для задоволення позовних вимог ОСОБА_3.

Пояснення свідків про проведення ремонтних робіт, надані копії товарних чеків ( том 1 а. с. 57-89) ні є належними доказами істотного збільшення вартості житлового будинку. Висновок експерта № С-351 за результатами проведення додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 15 березня 2017 року ( том 2 а. с. 17- 32) спростовує обґрунтування пред'явленого позову.

В зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати за оплату судової будівельно-технічної експертизи в розмірі 14688 грн. та 3500 грн. витрат на правову допомогу.

Згідно ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_6 в доход держави підлягають стягненню судові витрати в сумі 5602 грн. 80 коп. (6090-487,20=5602,8)

Керуючись ст. ст. 3, 10,11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

Вирішив:

В задоволені позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання права власності відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 18188 ( вісімнадцять тисяч сто вісімдесят вісім) грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ГУК у м. Києві /м. Київ/ 22030106, , банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача 820019, розрахунковий рахунок 0001, код бюджетної класифікації 22030106) судовий збір в сумі 5602 (п'ять тисяч шістсот дві) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К. В. Мороз