АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/235/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Гринчука Р.С.,

суддів: Костенка А.М., Грох Л.М.,

секретар - Гриньова А.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договоромз апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2016 року,

встановила:

В грудні 2015 року ПАТ "УкрСиббанк"звернулося в суд з позовом до ДП "Проскурівм'ясопродукт" і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.В обґрунтування позову зазначало, що 12 серпня 2013 року між ПАТ "УкрСиббанк" (надалі Банк) та ДП "Проскурівм'ясопродукт" було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг №0. Відповідно до умов цього договору Банк зобовязався надавати названому підприємству кредитні послуги в українській гривні в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті, що становить 364989 грн. Відповідно до умов генерального договору боржник зобовязався повернути в повному обсязі суми використаного ліміту в термін не пізніше 11 серпня 2016 р. Умови і порядок надання, строк і сума, порядок виконання зобовязань, розмір і порядок оплати стосовно кожної кредитної послуги в межах генерального договору оформлювався окремою індивідуальною угодою, яка була невідємною частиною генерального договору. В забезпечення виконання зобовязань за генеральним кредитним договором між ПАТ "УкрСиббанк" і ОСОБА_3 12 серпня 2013 р. було укладено договір поруки №256563, відповідно до умов якого останній зобовязався відповідати у повному обсязі за виконання ДП "Проскурівм'ясопродукт" усіх зобовязань, що виникли з Генерального договору. 15 липня 2014 р. між ПАТ "УкрСиббанк" і ДП "Проскурівм'ясопродукт" було укладено індивідуальну угоду №0, відповідно до якої підприємство отримало кредитні кошти в сумі 364989 грн. під 16,9% річних і зобовязалось їх повернути не пізніше 14 липня 2015 року. Однак у встановлений строк кредитні кошти повернуті не були.

В звязку з наведеним ПАТ "УкрСиббанк" звернулося в суд та просило стягнути з ДП "Проскурівм'ясопродукт" і ОСОБА_3 в солідарному порядку суму боргу з повернення кредитних коштів, процентів за користування кредитом та пені за генеральним договором про надання кредитних коштів №0 від 12 серпня 2013 року (індивідуальна угода №0 від 15 липня 2014 року) в розмірі 503065,34 грн., з яких: 364989 грн. кредитна заборгованість, 62660,18 грн. заборгованість зі сплати процентів, 400 грн. заборгованість зі сплати комісії, 68797,92 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 6194,77 грн. пеня за прострочення сплати процентів, 23,47 грн. пеня за прострочення сплати комісії, та судовий збір в сумі 7545 грн. 98 коп.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 листопада 2016 року провадження у справі за позовом ПАТ "УкрСиббанк" до ДП "Проскурівм'ясопродукт" про стягнення заборгованості за кредитом закрито.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2016 року в задоволенні позову ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "УкрСиббанк" не погоджується з рішенням суду, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги до ОСОБА_3 в повному обсязі. Посилається на порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, неповне зясування обставин справи. Вказує, що згідно з п. 2.1. договору поруки підписанням цього договору поручитель дав згоду на зміну умов генерального договору і такі зміни не потребують укладення відповідних угод до договору поруки. Крім того, стверджує, що за час дії генерального договору зміни до нього не вносились, а індивідуальні угоди від 12.08.2013 року та 15.07.2014 року були укладені відповідно до умов і в межах дії генерального договору. Зазначає, що позичальник і поручитель під час укладення договорів із банком повністю погоджувались з їх умовами, і свою волю та згоду скріпили підписами.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта ПАТ «УкрСиббанк» апеляційну скаргу підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення скарги заперечив.

Заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом встановлено, що 12.08.2013 року ПАТ «УкрСиббанк» та ДП «Проскурівм'ясопродукт» уклали генеральний договір про надання кредитних послуг №0, відповідно до умов якого банк зобовязався надати ДП «Проскурівм'ясопродукт» кредитні послуги в українській гривні в рамках ліміту, встановленого в базовій валюті, що становить 364989,00 грн. з кінцевим строком повернення не пізніше 11 серпня 2016 року.

Умови, порядок надання, строк і сума, порядок виконання зобовязань, розмір, порядок та терміни оплати за кредитні послуги стосовно кожної кредитної послуги в межах генерального договору оформлюється додатковою угодою до генерального договору у формі індивідуальної угоди, що являється невідємною його частиною.

15.07.2014 року між банком та ДП «Проскурівм'ясопродукт» укладено індивідуальну угоду № 0 до генерального договору про надання кредитних послуг №0, відповідно до умов якої банк надав ДП «Проскурівм'ясопродукт» кредит в сумі 364989,00 грн. на строк до 14 липня 2015 року, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 16,9% річних, а у випадку порушення п. 3.4.7 генерального договору щодо забезпечення надходжень грошових потоків на поточний рахунок позичальника процентна ставка з 15 жовтня 2014 року встановлюється в розмірі 18,4 % річних. За користування кредитними коштами понад встановлений індивідуальною угодою термін встановлюється процентна ставка у подвійному розмірі від ставки, що діє для строкової суми основного боргу на дату виникнення такого прострочення.

В забезпечення виконання зобовязань за генеральним договором про надання кредитних послуг №0 між банком та ОСОБА_3 укладено договір поруки № 256563 від 12.08.2013 року, відповідно до умов якого поручитель зобовязався відповідати перед банком у повному обсязі за виконання ДП «Проскурівм'ясопродукт» усіх зобовязань, що виникли з генерального договору.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що порука ОСОБА_3 є припиненою з тих підстав, що індивідуальні угоди до генерального договору про надання кредитних послуг, укладені між ПАТ «УкрСиббанк» та ДП «Проскурівм'ясопродукт», містять положення, які збільшують зобов'язання позичальника, а саме: визначено реальні строки повернення боржником чергових траншів раніше, ніж встановлений умовами генерального договору граничний термін, що надає право кредитору застосувати в разі порушення позичальником цих строків окрему процентну ставку за користування кредитними коштами понад встановлений термін і пеню, що також призвело до збільшення обсягу відповідальності поручителя за основними зобов'язаннями без його згоди.

Однак такий висновок суду є помилковим і не відповідає обставинам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми порука припиняється за дії двох умов: внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання; ці зміни призвели, або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Зокрема, до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; установлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо. Наведений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі N 6-701цс15, аналогічні у постановах Верховного Суду України від 17 грудня 2014 року у справі N 6-185цс14, від 17 лютого 2016 року у справі № 6-3176цс15.

Правовий висновок щодо застосування норми ч. 1 ст. 559 ЦК України наведений також у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15, відповідно до якого таке збільшення відповідальності може відбутися внаслідок змін забезпеченого порукою зобов'язання, які безпосередньо спрямовані на підвищення суми кредиту, процентної ставки за користування кредитом, пені тощо або на включення опосередковано обтяжливих умов відповідальності поручителя, зокрема, шляхом скорочення термінів повернення кредитів.

У постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі N 3-988гс15 з приводу застосування ч. 1 ст. 559 ЦК України надано правовий висновок про те, що закон пов'язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов'язання за відсутності на це згоди поручителя та із зумовленим такою зміною збільшенням обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного зобов'язання, забезпеченого порукою. Згоди поручителя на зміну умов основного договору, внаслідок якої обсяг його відповідальності не збільшується, не вимагається.

Згідно з п. 1.1. генерального договору про надання кредитних послуг №0 від 12 серпня 2013 року банк зобовязується надавати Позичальнику кредитні послуги у валюті, вказаній в цьому Договорі, в рамках ліміту, що дорівнює 364989 грн. (далі ліміт Договору), у порядку і на умовах, зазначених у цьому Договорі. Умови і порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобовязань, розмір і порядок плати за кредитні послуги стосовно кожної кредитної послуги в межах цього Договору оформлюється додатковою угодою до цього Договору у формі окремої Індивідуальної угоди (надалі за текстом Індивідуальна угода), що є невідємною частиною цього Договору.

Під терміном кредитна послуга, згідно з визначенням, наведеним у генеральному договорі, розуміються наступні види банківських операцій: автокредит, комерційна іпотека, кредит, кредитна лінії.

В п. 1.2. генерального договору зазначено, що надання кредитних послуг здійснюється відповідно термінів, передбачених Індивідуальними угодами, але не раніше 12 серпня 2013 року.

Пунктом 1.2.1 генерального договору встановлено, що позичальник повинен виконати свої зобовязання по поверненню в повному обсязі суми використаного ліміту за цим Договором в термін не пізніше 11 серпня 2016 року, і виконати всі зобовязання, передбачені Індивідуальними угодами в терміни, встановлені індивідуальними угодами, але в будь-якому випадку терміни виконання зобовязань Позичальника за Індивідуальними угодами не повинні перевищувати термін, передбачений цим пунктом Договору, якщо тільки не застосовується інший термін виконання зобовязань, встановлений цим Договором та/або згідно умов відповідної угоди Сторін.

Пунктом 1.3. генерального договору передбачено, що за надання кредитних послуг Позичальник сплачує Банку Плату за кредитні послуги, яка визначається в відповідних Індивідуальних угодах, що є невідємною частиною цього Договору.

Термін плата за кредитні послуги в генеральному договорі визначено як проценти та комісії згідно Індивідуальних угод, що є невідємною частиною до цього Договору.

Аналіз наведених положень генерального договору про надання кредитних послуг свідчить про те, що цим договором встановлені лише загальні положення і принципи кредитних правовідносин сторін, а конкретні види кредитних послуг, умови, порядок і строки їх надання, а також плата за кредитні послуги підлягали встановленню в окремих індивідуальних угодах. Такі угоди повинні бути укладені в межах та ґрунтуватись на принципах, прописаних у генеральній угоді.

Так, умови генерального договору не містять положень щодо плати за надані кредитні послуги, зокрема, розмір процентної ставки та комісії. Однак з положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України випливає, що однією з істотних умов кредитного договору є розмір процентної ставки. Термін повернення в повному обсязі суми використаного ліміту 11 серпня 2016 року - встановлений п. 1.2.1. генерального договору як граничний термін, в межах якого повинні були виконуватись зобовязання за індивідуальними угодами. Крім того, генеральним договором не передбачено, яка саме кредитна послуга надається і на який строк. Вказане дає підстави для висновку, що правова природа індивідуальної угоди полягає у конкретизації умов генерального договору, а положення генерального договору співвідносяться із положенням індивідуальної угоди як загальне і спеціальне. Індивідуальною угодою не було внесено жодних змін до генерального договору, як помилково вважав суд першої інстанції. Без підписання індивідуальних угод, які згідно генерального договору є його невідємною частиною, сам по собі генеральний договір не вважається укладеним кредитним договором, оскільки не містить всіх істотних умов, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 1.1. договору поруки №256563 від 12 серпня 2013 року поручитель поручається перед Кредитором за виконання Дочірнім підприємством «Проскурівм'ясопродукт» усіх його зобовязань перед Кредитором, що виникли з Генерального договору про надання кредитних послуг №0 від 12 серпня 2013 року (далі Основний договір), укладеного між Кредитором та Боржником, існуючих в теперішній час, і тих, що можуть виникнути в майбутньому, у тому числі на підставі окремих угод, що можуть бути укладені в рамках Основного договору. Поручитель відповідає перед Кредитором за порушення зобовязань Боржника за Основним договором. Згідно з п. 2.1. вказаного договору у випадку зміни умов Основного договору Поручитель підписанням цього Договору підтверджує свою згоду на здійснення таких змін. Сторони погодили, що зміни, які здійснюються відповідно до умов цього пункту Договору не потребують додаткового укладення Сторонами угод щодо внесення змін.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки будь-які зміни, про внесення яких кредитор був зобов'язаний повідомити та отримати згоду від поручителя, до кредитного договору не вносились, а ОСОБА_3 зобов'язався солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за генеральним договором про надання кредитних послуг, невідємною частиною якого є індивідуальна угода № 0 від 15 липня 2014 року, позовні вимоги ПАТ "УкрСиббанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договоромслід задовольнити в повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Як вбачається з платіжного доручення № від 25.11.2015 року за подання позовної заяви позивачем було сплачено 7545,99 грн. судового збору.

Відповідно до платіжного доручення № від 08.12.2016 року за подання апеляційної скарги апелянт сплатив 8300,58 грн. судового збору.

Оскільки позовні вимоги та апеляційна скарга підлягають до повного задоволення, тому з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» слід стягнути вказані судові витрати.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 листопада 2016 рокускасувати та ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість за кредитним договором в розмірі 503065 грн. 34 коп., з яких: 364989 грн. кредитна заборгованість, 62660 грн. 18 коп. заборгованість зі сплати процентів, 400 грн. заборгованість зі сплати комісії, 68797 грн. 92 коп. пеня за прострочення сплати кредиту, 6194 грн. 77 коп. пеня за прострочення сплати процентів, 23 грн. 47 коп. пеня за прострочення сплати комісії.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви в сумі 7545 грн. 98 коп. та 8300 грн. 58 коп. за подачу апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_4 Доповідач Гринчук Р.С.

Категорія 27