АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк», третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Ампір СК», про визнання недійсним договору поруки,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року, -

встановила:

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року у задоволенні названого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Представник ПАТ КБ «Приват Банк» проти апеляційної скарги заперечила.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про його час і місце повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи в позові, суд першої інстанції виходив із його необґрунтованості та безпідставності.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що 30 грудня 2014 року товариством «Ампір СК» підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, які складають договір банківського обслуговування № б/н від 30.12.2014 року.

Товариству було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms- повідомлення або інших), що визначено Умовами та правилами надання банківських послуг.

20 січня 2015 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приват Банк» укладено договір поруки.

За умовами договору позивач взяв на себе зобов'язання нести відповідальність за виконання ТОВ «Ампір СК» зобов'язань за угодами-приєднання відповідно до розділу 3.2.1 «Кредитний ліміт» Умов та правил надання банківських послуг та розділу 3.2.2 «Кредит за послугою «Гарантовані платежі».

Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 зазначив, що кредитний договір ТОВ «Ампір СК» з ПАТ КБ «Приват Банк» у письмовій формі не укладало, а відтак договір поруки підлягає визнанню недійсним на підставі ст. ст. 203, 205 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Отже, підставою недійсності правочину за ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України є суперечність саме змісту правочину нормам ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства з огляду на те, що змістом правочину є відповідні його виду умови.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду м. Києва від 29 вересня 2016 року стягнуто з ТОВ «Ампір СК» на користь ПАТ «КБ «Приват Банк» 35 000 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 23 267 грн. 54 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 22 537 грн. 40 коп. пені, 4 410 грн. 00 коп. заборгованості по комісії та 1 378 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Підставою для стягнення вказаної заборгованості стало неналежне виконання ТОВ «Ампір СК» Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені в мережі Інтернет, які складають договір банківського обслуговування № б/н від 30.12.2014 року.

Таким чином, вказаним судовим рішення встановлені такі обставини: факт укладення договору № б/н від 30.12.2014 року, укладення договору у письмовій формі, неналежне виконання товариством умов укладеного договору, висновки суду про стягнення кредитної заборгованості.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував вимоги закону, які регулюють спірні правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання недійсним договору поруки.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до протилежних висновків, є помилковими.

Доводи апеляційної скарги про нікчемність правочину, спростовується рішенням господарського суду, яким встановлена його чинність.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 30 листопада 2016 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 30 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання неюзаконної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук