Справа № 755/4941/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.04.2017 року суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П. розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна лізингова компанія «ЛЮКСКАР» про захист прав споживача, визнання договору майнового лізингу недійсним та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2017 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна лізингова компанія «ЛЮКСКАР» про захист прав споживача, визнання договору майнового лізингу недійсним та стягнення коштів.

03 квітня 2017 року вказану позовну заяву було передано в провадження судді Катющенко В.П. в порядку визначеному ст. 11-1, ч.1 ст. 118 ЦПК України.

До позовної заяви позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій просив суд: накласти арешт на грошові кошти в межах суми позовних вимог в розмірі 54 809 гривень 00 копійок, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «НЛК «Люкскар» (код ЄДРПОУ 370 34 873, МФО 351005, рахунок № 2600 9630 9895 02 в ПАТ «УкрСиббанк»), що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Зоологічна, буд. 4а, офіс 139, до прийняття судом рішення по суті.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь в справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Види забезпечення позову визначені в ст. 152 ЦПК України.

Частиною першою статті 153 ЦПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як роз'яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлені позовні вимоги про визнання недійсним договору № 75887-25 від 25 лютого 2017 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Національна Лізингова Компанія «ЛЮКСКАР» та ОСОБА_1; стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Національна Лізингова Компанія «ЛЮКСКАР» на його користь 54 809 гривень 00 копійок.

В той же час, матеріали позовної заяви не містять відомостей, що підтверджують належність коштів на рахунку № 2600 9630 9895 02 в ПАТ «УкрСиббанк» саме відповідачу. Крім того, у суду відсутні відомості про загальний розмір коштів, що перебувають на рахунку № 2600 9630 9895 02 в ПАТ «УкрСиббанк», що позбавляє суд можливості визначення співмірності виду забезпечення позову заявленим позовних вимогам. Також, судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст. 152 Цивільного процесуального кодексу України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна лізингова компанія «ЛЮКСКАР» про захист прав споживача, визнання договору майнового лізингу недійсним та стягнення коштів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151 - 152, 210, 293 Цивільного процесуального кодексу України, п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна лізингова компанія «ЛЮКСКАР» про захист прав споживача, визнання договору майнового лізингу недійсним та стягнення коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна карга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: