Справа №642/1180/17
Провадження №2-о/642/57/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Скляренко С.О., при секретарі Антоненко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову РС ХМУЮ про встановлення факту смерті, -

Встановив:

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті 02.12.2016 матері заявника ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., у м. Брянка Луганської області.

В обґрунтування заяви зазначено, що 02.12.2016 померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є матірью заявника. Документами, що підтверджують факт смерті ОСОБА_3, є довідка про причину смерті №5 від 03.12.2016 та свідоцтво про смерть 1-ВВ №021437 від 07.12.2016, яке видано російською мовою «Отделом записи актов гражданского состояния Брянковского городского управления юстиции Министерства юстиции Луганской Народной Республики», тобто факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України. Заявник має намір провести державну реєстрацію смерті матері згідно чинного законодавства України та отримати відповідне свідоцтво про смерть задля реалізації спадкових прав.

В судове засідання заявник та його представник не зявився, надавши заяву з проханням розглядати справу у їх відсутності, зазначивши, що доводи підтримують у повному обсязі, просять її задовольнити.

Зацікавлена особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову РС ХМУЮ про дату та час слухання справи також повідомлений був належним чином, в судове засідання представник не зявився, причини неявки суду невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктами 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Судом встановлено, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є матірю заявника ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище (ОСОБА_3), що підтверджується свідоцтвом про народження №212256 від 14.05.1960 та свідоцтвами про укладення шлюбу з ОСОБА_4 №430816 від 12.10.1985, після реєстрації якого заявнику було присвоєно прізвище «Кулікова», та з ОСОБА_5 №038421 від 07.03.2007, після реєстрації якого заявнику було присвоєно прізвище «Мішина».

Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть І-В №021437 від 07.12.2016, виданого російською мовою «Отделом записи актов гражданского состояния Брянковского городского управления юстиции Министерства юстиции Луганской Народной Республики», 02.12.2016 у м. Брянка ЛНР померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Вказаний орган підпорядковується Луганській Народній республіці, на яку відповідно до норм і принципів міжнародного права, покладено відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території, що передбачено ч. 3 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ) виданий органами та /або особами, створеними, обраними або призначеними в порядку, не передбаченому Законом України, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженихнаказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5(у редакціїнаказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого.

Згідно ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність достатніх та належних підстав для задоволення даної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 234, 256- 259 ЦПК України, ст. ст.. 17, 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах ОСОБА_2, зацікавлена особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову РС ХМУЮ про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті 02 грудня 2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., у м. Брянка, Луганська область, Україна.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення .

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

С У Д Д Я ОСОБА_6