Справа № 500/7614/13-ц
Провадження № 2/500/749/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2017 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого Жигуліна С.М.

при секретарі Павлюк Л.П.

за участю представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ізмаїлі

справу за позовом

Ізмаїльської міської ради Одеської області

до

ОСОБА_2,

ОСОБА_3,

ОСОБА_4

про

виселення

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача пояснила, що за результатами перевірки паспортного режиму 14 липня 2013 року було встановлено незаконне заселення відповідачів за адресою кімнати АДРЕСА_2, який знаходиться у комунальній власності за рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №1345 від 20 вересня 2007 року. Також пояснила, що рішенням №478 від 28 квітня 2016 року позивачеві ОСОБА_2 надано приміщення АДРЕСА_2 жилою площею 13,4 кв.м. на склад сім'ї одна особа. Вказаним рішенням визначено про обов'язок звільнити кімнату №505 у вказаному гуртожитку. Просить виселити ОСОБА_3, ОСОБА_4 із самоправно зайнятого житлового приміщення за адресою АДРЕСА_2. Також просить виселити ОСОБА_2 із самоправно зайнятого житлового приміщення за адресою АДРЕСА_2.

Відповідач ОСОБА_2 проти позовних вимог заперечує, пояснив, що за рішенням №478 від 28 квітня 2016 року й2ому надано приміщення АДРЕСА_2 жилою площею 13,4 кв.м. на склад сім'ї одна особа, де він зараз і знаходиться. Окрім нього у вказаному приміщенні інші особи не проживають. Разом із тим вказане приміщення менше санітарної норми, у зв'язку із чим він користується прохідною кімнатою для доступу до місць загального користування.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 допустили повноту неявку в судове засідання, оповіщені у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, про причину неявки не повідомили.

Вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

У відповідності до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих у порядку, передбаченому ст. 60, 131 ЦПК України.

Протоколом №4 засідання міжвідомчої комісії від 14 травня 2005 року за зверненням осіб, до кола яких увійшов відповідач ОСОБА_2 прийнято рішення про переобладнання під квартири приміщення гуртожитку в будинку АДРЕСА_2.

Рішенням №1345 виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради від 20 вересня 2007 року будинок АДРЕСА_2 прийнято до комунальної власності.

Актом від 14 червня 2013 року встановлене проживання ОСОБА_2 в кімнаті АДРЕСА_2.

Розпорядженням за № 57р Ізмаїльського міського голови від 19 лютого 2016 року вулиця перейменована на Грушевського Михайла.

Посвідченням серії НОМЕР_1 від 07 квітня 1997 року відповідачеві ОСОБА_2 встановлено статус ветеранів війна - учасників бойових дій. у відповідності до вимог ст.. 12,13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантіях їхньої соціального захисту» відповідач має право на скидку при оплаті за опалення 21 кв.м. опалювальної площі на кожну особу, що проживає в жилому приміщенні і додатково 10,5 кв.м. на сім'ю.

Довідкою із домової книги всім трьом відповідачам в якості членів сім'ї адресою визначено будинок №2 квартира №101 (1) з двох кімнат жилою площею 26,0 кв.м. та загальною 36,53 кв.м.

Договором від 19 червня 2008 року за вказаною адресою позивачеві ОСОБА_2 надаються послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою квартири АДРЕСА_2.

Таким чином проживання позивача із сім'єю у вказаному приміщенні не є самоправним.

Долученим до матеріалів справи планом визначено про користування відповідачем квартирою №101 (1), яка складається звої кімнат площею 26,0 кв.м., до якої належать також приміщення коридору, кухні та санвузла.

Представник позивача надав змінений план, за яким позивач проживає у цій же квартирі, яка складається з двох приміщень по 13,4 кв.м. жилою площею 26,8 кв.м., до якої належать коридор, кухня та санвузол.

Вказана квартира є ізольованою, житлові кімнати є прохідними та з урахуванням вимог ст. 47-50 ЖК України в окремий об'єкт проживання не можуть бути виділені та розподілені іншим особам.

Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради за № 478 від 28 квітня 2016 року відповідачеві надано приміщення АДРЕСА_2 жилою площею 13,4 кв.м. на склад сім'ї одна особа та зобов'язано звільнити кімнату №505 у вказаному приміщенні. Ордером за № 6 від 30 травня 2016 року, який видано на підставі рішення № 478 від 28 квітня 2016 року, та який у відповідності до вимог ст.58 ЖК України є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Разом із тим до матеріалів справи не долучені докази, які підтверджують проживання відповідача у кімнаті №505, відповідач пояснив, що у вказаній квартирі він не проживає, що у сукупності наданих доказів є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог щодо виселення із кімнати №505.

З урахуванням вказаного суд вважає, що на час прийняття вказаного рішення виконавчий комітет Ізмаїльської міської ради за № 478 від 28 квітня 2016 року необґрунтовано надав позивачеві ОСОБА_2 жиле приміщення площею 13,4 кв.м. без урахування наявності ще однієї кімнати, якою можна користуватись лише за наявності доступу до місць загального користування, якими є коридор, кухня та санвузол.

Поясненнями відповідача ОСОБА_2 визначено, що інші відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в приміщенні не проживають, інші докази представник позивача не надала, що у свою чергу є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог щодо предмета виселення.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України розподіляються судові витрати.

Керуючись ст. 209-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Ізмаїльської міської ради Одеської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виселення відмовити.

Скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С.М.Жигулін