Номер провадження 2-п/643/37/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Стальмакової В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2015 року, ухваленого в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Московський районний відділ м. Харкова Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, про виселення та зняття з реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Москогвського районного суду м. Харкова від 17.12.2015 року позов ОСОБА_2 задоволено. Виселено ОСОБА_1 з квартири № 200, що розташована за адресою: м. Харків, проспект П'ятдесятиріччя ВЛКСМ, буд. № 63, та знято його з реєстрації місця проживання за вказаною адресою.

На адресу суду надійшла заява від відповідача ОСОБА_1, в якій останній просить скасувати вищевказане рішення суду та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В обгрунтування заяви зазначено, що про ухвалене судом рішення він дізнався тільки 22.12.2016 року, коли отримав його копію у суді. Так, у судові засідання, призначені по справі, у тому числі 17.12.2015 року, про яке він дізнався лише з тексту заочного рішення суду, він не зміг з'явитись по незалежним від нього причинам, оскільки не знав про час та місце його проведення. Він є інвалідом та практично не пересувається. Також він постійно знаходився за місцем своєї реєстрації у себе вдома, у тому числі коли справа була в суді, тому що це є його основним місцем проживання. Повісток він не отримував, ніяких документів з суду до нього не надходило, позовної заяви він також не отримував та не знає її зміст. Таким чином, він був позбавлений можливості знати про час та місце розгляду справи, тому що не був повідомлений належним чином. У зв'язку з тим, що він не міг прийняти участь в розгляі справи особисто або через представника, він не зміг скористатись правами, передбаченими ст. 27, 31 ЦПК України, був позбавлений можливості надати суду документи щодо обставин справи, які не вивчалися в судовому засіданні і мають значення для встановлення фактів. Так, він на протязі останніх десяти років сплачував по квартирі усі комунальні платежі, підтримував квартиру у відповідному стані, робив поточний ремонт за власні кошти. Він постійно проживає у вказаній квартирі та іншого житла в нього немає. Крім того, він був позбавлений можливості надати суду свої особисті пояснення та викликати в судове засідання свідків, задати певні питання позивачу щодо предмету позову та внесення запису про зняття його з реєстрації.

ОСОБА_1, а також його представник в судове засідання не зявились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином. Від представника відповідача надійшла заява, в якій останній просить відкласти розгляд справи на іншу дату у зв'язку з зайнятістю в іншому судовому процесі.

Позивач ОСОБА_2, а також представник третьої особи Московського РВ м. Харкова ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не зявились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви про скасування заочного рішення.

З огляду на викладене, керуючись ч. 1 ст. 231 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про перегляд заочного рішення за відсутності нез'явившихся осіб на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, підставою скасування заочного рішення є сукупність двох умов: поважність причин неявки в судове засідання та наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання щодо наявності поважних причин неявки відповідача в судове засідання, суд керується наступним.

Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Судові повістки неодноразово надсилались відповідачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, яка була зазначена в якості його місця проживання згідно даних адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Харківській області (а.с. 14, а.с. 129). Ця ж саме адреса була зазначена в якості місця проживання відповідача в його заяві про скасування заочного рішення (а.с. 171), а також в угоді про надання правової допомоги (а.с. 184).

Так, в матеріалах справи міститься 7 рекомендованих повідомлень, які підтверджують направлення на вказану адресу ОСОБА_1 судових повісток та матеріалів позову, які повертались до суду у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 багаторазово був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

За таких обставин суд не може визнати обґрунтованими доводи ОСОБА_1 відносно того, що він не викликався в судове засідання у встановленому ЦПК України порядку, в звязку з чим було порушено його право на подання доказів та заперечень проти позову.

Вирішуючи питання відносно того, чи мають докази, на які посилався відповідач, істотне значення для правильного вирішення даної справи, суд керується наступним.

Відповідач в заяві про скасування заочного рішення не зазначив певних, індивідуально визначених, письмових доказів, на які він посилається в обгрунтування заперечень проти позову, а також певних осіб, яких він планує допитати в якості свідків, не зазначив конкретні обставини справи, для з'ясування яких є необхідним дослідження вказаних доказів. Також відповідачем не зазначено, які саме запитання та з приводу яких саме обставин справи він бажає задати позивачу в ході судового розгляду справи.

Посилання відповідача на ту обставину, що він протягом останніх десяти років сплачував комунальні платежі, підтримував квартиру у належному стані, робив поточний ремонт, не має, на думку суду, істотного значення для правильного вирішення даної цивільної справи, виходячи з мотивів та норм законодавства, якими керувався суд при ухваленні заочного рішення, а також виходячи із мотивів, якими керувався суд касаційної інстанції під час скасування попередніх рішення судів першої та апеляційної інстанції про відмову в позові та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

За таких обставин, виходячи з доводів заяви про скасування заочного рішення, суд позбавлений можливості встановити наявність у відповідача доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення даної справи.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви про скасування заочного рішення.

Керуючись ст. 208-210, 231, 232 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 17.12.2015 року, ухваленого в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Московський районний відділ м. Харкова Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, про виселення та зняття з реєстрації залишити без задоволення.

Роз'яснити ОСОБА_1, що заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Крівцов Д.А.