Справа № 703/3644/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.04.2017 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Калашника В.П.

за участю секретаря Холодняк Л.П.

та адвокатів ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно,

установив:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на земельні ділянки загальною площею 2,62 га, розташовані на території Костянтинівської сільської ради Смілянського району.

В обґрунтування позову зазначила, що 19 березня 2005 року в с. Плоске Смілянського району померла її мати ОСОБА_5

Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Костянтинівської сільської ради Смілянського району Черкаської області, загальною площею 2,62 га.

Вона є спадкоємцем першої черги і у визначений законом строк подала заяву до Смілянської нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

А тому, просила визнати за нею право власності на це спадкове майно.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю і пояснив, що позивач є єдиним спадкоємцем, який звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. В звязку з цим, за позивачем належить визнати право власності на все спадкове майно.

Відповідач та його представник позов не визнали і пояснили, що на час смерті ОСОБА_5 з нею постійно проживала дочка ОСОБА_6, яка є матірю відповідача. Оскільки вона не відмовилась від прийняття спадщини, то є такою, що її прийняла. На даний час жодних перешкод для оформлення спадщини у нотаріуса не існує. Документи для видачі свідоцтва про право на спадщину подані відповідачем до Смілянської держнотконтори в повному обємі, включаючи і державний акт на земельну ділянку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позові належить відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19 березня 2005 року в с. Плоске Смілянського району Черкаської області померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 001144.

Як вбачається із посвідки про народження № 306700 та свідоцтва про одруження серії І-УР № 252308 померла доводилась позивачу матірю.

У відповідності з державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧР № 004644 ОСОБА_5 була власником двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 1,81 га та 0,81 га, загальна площа 2,62 га, які розташовані на території Костянтинівської сільської ради Смілянського району Черкаської області.

Згідно із спадковою справою із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_5 звернулась ОСОБА_3

У відповідності із свідоцтвом про народження серії ІІІ-СР № 367330, свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СР № 254658 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СР № 003352 другою дочкою померлої була ОСОБА_6, яка на день смерті ОСОБА_5 з нею була зареєстрована та постійно проживала, що підтверджується довідкою Костянтинівської сільської ради № 44 від 13 січня 2016 року.

Заповітом, посвідченим 15 квітня 1994 року секретарем виконкому Костянтинівської сільської ради Смілянського району та зареєстрованим в реєстрі за № 33, ОСОБА_5 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла ОСОБА_6

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

13 жовтня 2015 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом органу державної реєстрації цивільного стану м. Доностія-Сан Себастьян Іспанія. Як вбачається із свідоцтва про народження серії ІІ-СР № 254763 вона доводилась ОСОБА_4 матірю.

З повідомлення держнотаріуса від 25 листопада 2016 року № 2324/01-16 встановлено, що ОСОБА_4 прийняв спадщину після ОСОБА_6 Документи для оформлення спадщини, в тому числі і земельних ділянок, які залишились після ОСОБА_5, подані ним до нотконтори в повному обсязі.

Це ж підтвердив і відповідач в судовому засіданні, пояснивши, що оригінал державного акту на право власності на земельні ділянки, які належали ОСОБА_5 він надав до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав.

Станом на 13 січня 2016 року державний нотаріус Смілянської державної нотаріальної контори відмовила ОСОБА_3М у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ОСОБА_5 у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що підтверджується відповідною постановою.

В судовому засіданні встановлено, що на час звернення позивача до суду, нотаріусу надано оригінали цих правовстановлюючих документів.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Єдиною підставою звернення до суду з позовом ОСОБА_3 зазначила відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Оскільки на час звернення до суду з відповідним позовом перестали існувати перешкодити у оформлені спадщини у нотаріуса, звернення до суду обумовлене бажанням у такий спосіб оформити спадщину, що суперечить засадам цивільного судочинства, яке покликане розв'язувати (вирішувати) спір.

Таким чином, судом встановлено відсутність перешкод для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а тому відсутні підстави для задоволення вимог про визнання права на спадщину в судовому порядку.

У відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з цим, з позивача на користь відповідача належить стягнути 2600 грн. понесених ОСОБА_4 витрат на правову допомогу.

На підставі наведеного і ст. 1216-1218, 1222, 1223, 1268 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 213, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2600 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий: В. П. Калашник