Справа № 2-з/489/8/17
н/п № 489/79/17
У Х В А Л А

17 лютого 2017 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді - Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в:

В січні 2017 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, однією з позовних вимог якого просив визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 27/1 по пров. Квітневому, у м. Миколаєві, укладений 16 жовтня 2013 р., між представником продавця ОСОБА_2 ОСОБА_3 і покупцем ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5, скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_4 в державному реєстрі речових прав.

З метою запобігання порушення своїх прав та забезпечення можливості виконання в майбутньому рішення суду позивач ОСОБА_1 заявив клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту і заборони на відчуження та вчинення будь-яких дій щодо погіршення стану спірного житлового будинку - № 27/1 по пров. Квітневому, у м. Миколаєві. Заява про забезпечення позову обґрунтована можливою реалізацією відповідачем спірного будинку, заставити, або вчинити дії, які призведуть до руйнації будинку, чи зниження його вартості, що може зробити неможливим виконання судового рішення,

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову та дослідивши матеріали цивільної справи № 489/79/17, суд приходить до переконання про необхідність задовольнити заяву.

На підставі договору купівлі-продажу серії та номер: 964, виданого 16 жовтня 2013р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5, ОСОБА_4 став власником житлового будинку № 27/1 по провулку Квітневому у м. Миколаєві.

Даний договір купівлі продажу оскаржується позивачем в судовому порядку, провадження по справі відкрите за позовом ухвалою від 14 лютого 2017р.

Частинами 1, 3 статті 151 ЦПК України визначено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття їх може утруднити зробити неможливим виконання рішення суду. Відповідно до частини 1 статті 152 ЦПК України, такими видами є зокрема, накладення арешту на майно, що належать відповідачеві і знаходиться у нього або в інших осіб. Частиною 3 статті 152 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співвмірними із заявленими позивачами вимогами.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що між сторонами існує спір, предметом якого - житловий будинок № 27/1 по провулку Квітневому у м. Миколаєві, то вимога забезпечити позов шляхом накладення арешту на будинок із забороною вчиняти дії щодо будинку, яка тісно повязана з предметом позову є обґрунтованою і підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту, що є співвмірним із заявленими позивачем вимогами.

Керуючись ст.ст.151-153, ст.ст.208-210 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Заяву задовольнити частково.

Накласти арешт на житловий будинок № 27/1 по провулку Квітневому у м. Миколаєві.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно.

Ухвала можу бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом пяти днів з дня її отримання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Губницький Д.Г.