Справа № 129/2530/15-ц
Провадження № 6/135/2/17
УХВАЛА

13.04.2017 року Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: судді Корнієнка О.М.,

при секретарі Паладій В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин заяву ОСОБА_1 про встановлення, зміну способу і порядку виконання рішення Ладижинського міського суду від 21.06.2016 року по цивільній справі № 129/2530/15-ц, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про встановлення, зміну способу і порядку виконання рішення Ладижинського міського суду від 21.06.2016 року по цивільній справі № 129/2530/15-ц. Зазначила, що вказаним рішенням суду вирішено усунути перешкоди ОСОБА_2 в користуванні квартирою № 3 в будинку № 4 по вул. Соборна в м. Гайсині шляхом його вселення у вказану квартиру. Суд видав виконавчий лист. Вказала, що є обставини, що ускладнюють виконання судового рішення, роблять його неможливим. В квартирі, що складається з двох кімнат проживає вона і ОСОБА_3, який є інвалідом першої групи, якого вона доглядає. Вільної кімнати немає. Згідно рішення суду ОСОБА_2 не визначено частку квартири в натурі, що потрібно зробити. Вважає, що останній не може бути вселений в квартиру до визначення його частки в натурі. Повідомила, що в суді розглядається спір про розподіл квартири і ОСОБА_2 погодився на компенсацію його частки.

Заявник, будучи належно повідомленою про час та місце судового засідання, в судове засідання не зявилась. Представник заявника ОСОБА_4 згідно поданої суду заяви просив розглянути справу в його відсутність, заяву підтримує.

ОСОБА_2 та його представник в судове засідання не зявилися. Згідно поданої заяви просили розглянути справу без них. Вважають подану заяву безпідставною і такою, що не підлягає задоволенню.

Третя особа ОСОБА_3, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення виходячи з такого.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст. 373 ЦПК за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Судом встановлено, що 21.06.2016 року Ладижинським міським судом прийнято рішення по цивільній справі № 129/2530/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3, про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення в квартиру. Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Судом вирішено усунути перешкоди ОСОБА_2 в користуванні квартирою № 3 в будинку № 4 по вул. Соборна в м. Гайсин Вінницької області шляхом вселення ОСОБА_2 у вказану квартиру.

Відповідно до ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 12.09.2016 року рішення Ладижинського міського суду від 21.06.2016 року залишено без змін. Вказане рішення Ладижинського міського суду набрало законної сили.

За заявою позивача судом видано виконавчий лист на виконання рішення суду.

Вказаними судовими рішеннями встановлено, що ОСОБА_2 є власником 1/2 частини двокімнатної квартири АДРЕСА_1. Судами встановлено, що оскільки ОСОБА_2 є співвласником квартири, а тому на рівні із іншими співвласниками має право володіти, користуватись та розпоряджатись своєю часткою квартири.

Суд вважає, що зазначені заявником обставини не є винятковими та такими, що унеможливлюють виконання рішення суду про вселення ОСОБА_2 в квартиру.

Так, звертаючись із даною заявою ОСОБА_1 не зазначила яким чином вона просить змінити виконання рішення суду. Який новий спосіб чи порядок виконання рішення застосувати.

Очевидно, що зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен зясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Разом з тим, судом встановлено, що неможливо змінити спосіб і порядок виконання рішення суду про вселення ОСОБА_2 в квартиру, оскільки таке рішення є немайновим, і встановлення чи зміна способу виконання рішення призведе до зміни самого рішення суду.

Така позиція суду узгоджується із розясненнями, викладеними в п. 9 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», де зазначено, що суди повинні враховувати, що неможливо змінити спосіб і порядок виконання судового рішення у немайнових справах, за якими боржник присуджується до вчинення певних дій, оскільки це призведе до зміни самого рішення суду, а згідно з ч. 2 ст. 218 ЦПК після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України (справа № 6-1829цс15 від 25 листопада 2015 року) поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Посилання заявника на те, що не визначено в натурі частку ОСОБА_2 в квартирі, а спір про поділ квартири розглядається судом, не є підставою для зміни чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суду. Зважаючи, зокрема, й на те, що відсутні докази того, що визначено в натурі частку в квартирі і самої ОСОБА_1, хоча це не перешкоджає їй проживати у квартирі.

Питання про відстрочення виконання рішення суду заявник не ставить. Згідно з вимогами статей 10, 60, 373 ЦПК саме заявники зобовязані довести зазначений локальний предмет доказування.

Проживання інших осіб в квартирі, не може бути перешкодою для реалізації права власника половини квартири ОСОБА_2 на володіння та користування своєю власністю, яке захищене судом шляхом винесення рішення про вселення в квартиру.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заявником не зазначено обставин, які утруднюють виконання рішення суду, а зазначені заявником обставини не можуть бути підставою для зміни чи встановлення способу виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 209-210, 373 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення, зміну способу і порядку виконання рішення Ладижинського міського суду від 21.06.2016 року по цивільній справі № 129/2530/15-ц залишити без задоволення.

На ухвалу протягом пяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Ладижинський міський суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: