Провадження № 2/638/1334/17
08.02.2017 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Подус Г.С.,
за участю секретаря Коваленко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням,-
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати ОСОБА_4, такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Суд, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно зі свідоцтвом на право власності на нерухоме майно №14647338 від 23.05.2007 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є власниками АДРЕСА_2.
В належній позивачам квартирі АДРЕСА_3 зареєстрована колишня жінка ОСОБА_2 ОСОБА_4, з якою позивач розірвав шлюб 04.11.2014 року, а тому на момент звернення до суду відповідачка не є ні членом родини позивача, ні близькою для неї людиною, що підтверджується Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.11.2014 року.
Факт не проживання ОСОБА_4 за місцем проживання можуть підтвердити свідки.
Відповідач проживає окремо, добровільно виписатися зі спірного приміщення не відмовляється, але її фактичне місце перебування для позивачів невідоме. Подібні дії порушують права позивачів, оскільки вони змушені сплачувати комунальні послуги.
Оскільки вiдповiдач, фактично, в квартирі не проживає та не сплачує за комунальні послуги та квартирну платню за користування житловим приміщенням, не несе iнших витрат по утриманню квартири та не приймає участi у спiльному побутi, він вважається таким, що втратив право користування квартирою.
В судове засідання позивач не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечували.
Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Цивільний кодекс України містить норму, яка визначає підстави для втрати особою права користування житловим приміщенням в разі відсутності цієї особи без поважних причин.
Так, відповідно до ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно до ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
На підставі ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається належним йому майном та може вимагати усунення будь-яких порушень свого права.
Право власності є абсолютним і підлягає захисту від будь-яких осіб. Згідно ст. 383 ЦК України, як власник квартири позивач має право особисто мешкати в ній або використовувати по своєму бажанню: продавати, дарувати, заповідати, передавати в оренду, укладати інші угоди.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Відповідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідач, не будучи власником спірної квартири, не маючи права на користування нею, але залишаючись в ній зареєстрованим, тим самим чинить перешкоди позивачу в реалізації ним своїх прав власника квартири.
Відповідно до п. п. 3, 7 ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особливого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" "зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
За таких обставин суд вважає, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів.
Керуючись ст.ст. 4-8, 10,11,60, 88, 209,212,214, 215, 224-226, 317, 319, 321, 328, 405 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Г.С. Подус