Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №310/7389/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Троценко Т.А.
Провадження №22-ц/778/1552/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

секретаря Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Бердянське підприємство теплових мереж» про розірвання договору,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом, який в подальшому уточнила та вказувала, що 10.08.2010 року між нею та ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» було укладено договір №200063 про надання послуг з централізованого опалення.

У звязку з тим, що послуги надавалися відповідачем нерегулярно, з порушенням температурного режиму, позивач 09.04.2012 року звернулася до відповідача із письмовою заявою про розірвання договору, на що отримала відмову.

24.05.2012 року заяву позивачки про відєднання її квартири від централізованого теплопостачання було розглянуто на засідання міжвідомчої комісії з питань відключення споживачів від централізованого опалення, де було прийнято рішення про задоволення її заяви, та до відповідача направлено клопотання про відключення її квартири від тепломережі, про що свідчить виписка з протоколу №3 від 24.05.2012 року.

Проте ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» не виконав рішення комісії, квартиру від централізованого теплопостачання не відключив.

Наступну заяву позивачки аналогічного змісту було розглянуто на засіданні міжвідомчої комісії з розгляду питань про відключення споживачів від централізованого опалення від 21.09.2012 року. Зазначала, що комісія, посилаючись на те, що вона не зібрала підписи усіх мешканців будинку на протоколі зі згодою про відключення її від централізованого опалення, незаконно їй відмовила.

В серпні 2014 року вона самочинно демонтувала батареї, опалює свою квартиру за допомогою електричних конвекторів.

За фактом демонтажу батареї на неї було складено адміністративний протокол №401 від 20.10.2014 року, вона сплатила адміністративний штраф.

Зазначає, що послуг відповідача вона не потребує та не отримує, про що складені протоколи за участю співвласників багатоквартирного будинку, де вона мешкає, проте не зважаючи на це відповідач продовжує нараховувати їй заборгованість за теплопостачання з 01.02.2014 року по червень 2016 року.

Ніякої потреби у наявності стояку немає, оскільки власники квартир № 10,8,6,4 з 5-го до 2-го поверху опалюються автономно, квартира №2 на 1 поверсі опалюється за допомогою електричних конвекторів.

Зазначала, що не являється споживачем послуг відповідача, з 20.10.2014 року, новий договір не укладала, між нею та відповідачем відсутні юридичні правовідносини.

Посилаючись на вказані обставини, просила суд:

- визнати договір №200063 від 10.08.2010 року між нею ОСОБА_3 та відповідачем розірваним з 20.10.2014 року, моменту оформлення протоколу №401 представником виконавчого комітету Бердянської міської радим, про відєднання від мереж централізованого опалення;

- зобовязати відповідача припинити нарахування на її імя подальших сум боргу за ненадані послуги з теплопостачання з моменту оформлення протоколу про відключення з 20.10.2014 року;

- зобовязати відповідача зробити перерахунок боргу за період з 20.10.2014 року по 2016 рік.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги про визнання договору №200063 від 10.08.2010 року про надання послуг з централізованого опалення, укладеного між нею та відповідачем розірваним.

Від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в який вона також просить суд стягнути з відповідача понесені нею судові витрати (а.с.110).

ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» надало заперечення на апеляційну скаргу, в яких просять суд постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін; розгляд справи провести без участі представника відповідача (а.с.112-117).

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст. 11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Встановлено, що 10 серпня 2010 року між сторонами у справі було укладено договір №200063 про надання послуги з централізованого опалення квартири №2, розташованої у багатоквартирному будинку № 66/51 по вул. Енгельса (вул. Привокзальна) в м. Бердянську Запорізької області (а.с.10-11).

Пунктом 8.2 вказаного договору передбачено, що договір може бути розірваний достроково у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця.

Відповідно до ч. 1, ч.3 ст. 651 ЦК України розірвання договору допускається виключно за згодою сторін, якщо інше не встановлене законом. У випадку односторонньої відмови від договору, якщо право на таку відмову встановлено законом, договір вважається розірваним.

Як вбачається з п. 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до п. 25 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

В п. 26 Правил, вказано, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Відповідно до п. 27 Правил, витрати, повязані з відключенням від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, а також встановлення індивідуальних (автономних) систем опалення, відшкодовуються споживачами відповідно до калькуляції, складеної виконавцем.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005 № 4 затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який передбачає виконання низки проектно-технічних дій та погоджень їх результатів з уповноваженим органами. Якщо при відключенні від централізованого опалення не було дотримано вимог Правил та Порядку, такі дії вважаються самочинними.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №401 від 20 жовтня 2014 року виявлений факт самовільного відключення ОСОБА_3 квартири №2 від системи централізованого опалення шляхом зрізання батарей опалення за відсутності дозвільних документів на проведення даних робіт (а.с.18).

Крім того, рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 липня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 01 листопада 2016 року, у справі №310/1940/16-ц за позовом ПАТ «Бердянське підприємство теплових мереж» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості встановлено, що відключення ОСОБА_3 приладів опалення в квартирі є самовільним, оскільки ОСОБА_3 зверталась в міжвідомчу комісію з питання відключення її квартири від мережі централізованого опалення, але їй було відмовлено. Рішення міжвідомчої комісії від 21.09.2012 року в судовому порядку ОСОБА_3 не оскаржувала.

Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено.

Відмовляючи в задоволенні указаного позову, суд першої інстанції, правильно виходив із недоведеності та необґрунтованості заявлених позовних вимог, відсутності передбачених законом підстав для розірвання договору про надання послуги з централізованого опалення, а також для зобовязання відповідача припинити нарахування на імя позивача сум боргу за послуги теплопостачання, та зобовязання відповідача зробити перерахунок боргу.

При цьому суд правильно вважав, що такі обставини, як відсутність потреби в отриманні послуг та самовільне відключення квартири від системи централізованого опалення, не є підставами для розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення, обовязковість яких передбачена чинним законодавством.

На підставі вищенаведеного колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають встановленим в судовому засіданні обставинам справи і нормам матеріального та процесуального права.

Доводів, які спростовували б законність і обґрунтованість постановленого судом рішення апеляційна скарга в собі не містить.

При таких обставинах судом першої інстанції повно і всебічно зясовані всі обставини справи, доказам дана належна правова оцінка, ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Крім того, за положеннями ст. 88 ЦПК України у разі відмови відповідачу ОСОБА_3 у задоволенні її апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок позивача будь-яких судових витрат, повязаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 лютого 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: