Ухвала

іменем україни

12 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - реєстраційна служба Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, про визнання договору оренди недійсним, зобов'язання вчинити дії та за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, ОСОБА_5 до товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» про визнання договору дійсним, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24 листопада 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря» (далі - ТОВ «Зоря») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 5 вересня 2014 року між ним та ОСОБА_5 було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 7,0674 га, строком на п'ять років. 30 грудня 2014 року ТОВ «Зоря» звернулося до реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яка була прийнята реєстратором. 31 грудня 2014 року рішенням реєстратора ТОВ «Зоря» відмовлено у державній реєстрації, оскільки заявлене право вже зареєстровано. 18 березня 2015 року на його адресу надійшов лист від фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4), з якого стало відомо, що 3 листопада 2014 року між ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4 також укладено договір оренди спірної земельної ділянки, який 12 листопада 2014 року пройшов державну реєстрацію. Позивач вважав себе землекористувачем спірної земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Зоря», з урахуванням уточнених позовних вимог, просило визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 3 листопада 2014 року, укладений між ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4, щодо передачі в оренду земельної ділянки, площею 7,0674 га, зареєстрований 12 листопада 2014 року; провести державну реєстрацію договору оренди від 5 вересня 2014 року, який укладений між ним та ОСОБА_5

У червні 2015 року ФОП ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду із зустрічним позовом, в якому просили визнати дійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між ними 3 листопада 2014 року та зареєстрований реєстраційною службою 12 листопада 2014 року.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 вересня 2015 року первісний позов ТОВ «Зоря» задоволено. Визнано недійсним договір оренди землі від 3 листопада 2014 року, укладений між ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4, щодо передачі в оренду земельної ділянки, загальною площею 7,0674 га, яка розташована на території Михайло-Лукашівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, зареєстрований 12 листопада 2014 року реєстраційною службою Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області. У задоволенні зустрічного позову ФОП ОСОБА_4, ОСОБА_5 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 17 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині задоволення первісного позову та ухвалено у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Зоря» відмовлено. У решті рішення місцевого суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2016 року рішення апеляційного суду Запорізької області від 17 грудня 2015 року в частині вирішення первісних позовних вимог ТОВ «Зоря» до ФОП ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - реєстраційна служба Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, про визнання договору оренди недійсним, зобов'язання вчинити дії скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення апеляційного суду Запорізької області від 17 грудня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 24 листопада 2016 року рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 вересня 2015 року в частині визнання недійсним договору оренди землі від 3 листопада 2014 року, укладеного між ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4 залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про підставність й доведеність заявлених ТОВ «Зоря» позовних вимог щодо визнання недійсним договору оренди землі від 3 листопада 2014 року, укладеного між ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_4, та відсутність підстав для задоволення зустрічного позову ФОП ОСОБА_4, ОСОБА_5 з огляду на його необґрунтованість.

Такий висновок судів відповідає встановленим у справі обставинам та правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 18 грудня 2013 року у справі № 6-127цс13.

Крім того, вирішуючи спір, апеляційний суд повністю виконав вказівки суду касаційної інстанції, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2016 року, які в силу ч. 4 ст. 338 ЦПК України є обов'язковими при новому розгляді справи.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 14 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко
О.В. Ступак

Колегія суддів: