Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що 10.06.2013року між позивачем та відповідачем було укладено договір б/н відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у розмірі 3100грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позичальник зобов'язався повністю повернути кошти та сплатити проценти згідно умов договору. Однак, відповідач допустив виникнення боргу і станом на 31.08.2016року заборгованість становить 28919,91грн. Позивач просив стягнути з відповідача в судовому порядку зазначену суму боргу та суму судового збору.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, до суду надійшла заява від позивача про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, подав суду заяву в якій просить суд зменшити розмір нарахованої пені, та штрафні санкції в зв'язку з скрутним матеріальним становищем, утриманням двох неповнолітніх дітей, та у зв'язку з тим, що являється інвалідом III групи. Просив суд провести розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 10.06.2013року між Публічним акціонерним товариством «Приватбанк» і відповідачем було укладено договір б/н на отримання кредиту в розмірі 3100грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Зазначене підтверджено копією анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.5).

Встановлено, що п.п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг» на підставі яких відповідач при укладенні договору про надання банківських послуг дає свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову.

В судовому засіданні встановлено, що станом на 31.08.2016року заборгованість за вказаним кредитним договором становить 28919грн. 91 коп., з яких : заборгованість за кредитним договором 3096,56грн..; заборгованість за відсотками за користування кредитом 21020,02грн.; заборгованість за пенею та комісією 2950; та штрафи ( п.п.2.1.1.7.6.Умов та правил надання банківських послуг) - 500 грн. - штраф (фіксована частина) і 1353,33грн. - штраф (процентна складова) .

Судом встановлено, що відповідач з умовами кредитного договору був ознайомлений, отримав кредитні кошти в обумовленій сумі, але позичальником умови договору щодо строків повернення боргу, порушені.

Задовольняючи позов частково, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав від 30.03.2012 р.за №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» істотними обставинами в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але і інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Так, судом встановлено, що відповідачу було надано позику на умовах забезпеченості, поворотності, строковості на суму 3100 грн. Позичальник повертав позику та нараховані відсотки і не заперечує своєї вини з приводу виникнення заборгованості, але просить зменшити розмір неустойки, та штрафних нархувань через скрутне своє матеріальне становище, утримання двох дітей.

Суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст. 551 ЦК України при вирішенні даного позову.

Таким чином, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково, зменшивши розмір неустойки, яка, згідно умов договору, позивачем нарахована в загальному розмірі на 4803, 33 грн. (пеня, комісія, штрафи). При цьому суд врахував клопотання відповідача, його майновий стан, стан здоров»я та відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання.

Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума заборгованості за вказаним кредитним договором - 24616грн.58коп., яка складається з тіла кредиту - 3096,56грн., відсотків за користування кредитом - 21020,02грн., та неустойки 500 грн. штрафу (фіксована частина).

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судових витрат по справі, що складаються з сплачених коштів судового збору - 1378 грн.

Керуючись ст.ст.526,536,551,611,1054 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» ст.ст. 10, 60, 88, 212 - 215, 296 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «КБ «Приватбанк» заборгованість в сумі 24616грн. 58 коп. (двадцять чотири тисячі шістсот шістнадцять гривень п»ятдесят вісім копійок) та судові витрати у справі в сумі 1378 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів після його проголошення.

Суддя О. Я. Ярмола