Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя - Кучина Н.Г.
при секретарі - Довбенко Г.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав ,-
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради звернувшись з позовом до Рівненського міського суду Рівненської області, просить за ухилення від виконання обов"язків по вихованню дитини, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтування позову вказує, що на обліку обліку у відділі правового та соціального захисту дітей служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської перебуває малолітня ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживала в сім"ї, в якій батьки або особи, що їх замінюють ухиляються від виконання батьківських обов"язків. Дані про батька дитини в актовому записі про народження вказані згідно з ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (одинока мати). У вересні 2015 року до служби у справах дітей надійшов лист від Рівненського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді про залучення представника служби до обстеження матеріально-побутових умов проживання та проведення профілактичної бесіди щодо належного виконання батьківських обов"язків з ОСОБА_2 стосовно малолітньої доньки, ОСОБА_1. Дитина разом з матір"ю проживали у квартирі ОСОБА_4, співмешканця ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно з інформацією Рівненського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді, ОСОБА_4 схильний до зловживання алкоголем та до агресивної поведінки. Умови для проживання та розвитку дитини у його квартирі були створені частково. Під час візиту в сім"ю, ОСОБА_2 не могла конкретно показати спальне місце дитини та достатню кількість продуктів для харчування малолітньої ОСОБА_1. Під час здійснення оцінки потреб було виявлено, що мати з дитиною не відвідувала дитячого педіатра протягом року, дівчинка потребувала методично обстеження, лікування та влаштування до спеціалізовано навчального закладу. Центром неодноразово проводились профілактичні бесіди щодо важливості регулярного проходження медичного огляду та вчасного лікування дитини, роз"яснювалась, як негативна поведінка дорослих впливає на психоемоційних розвиток дитини, однак жінка не усвідомлює проблеми, вважає певну негативну поведінку нормою та не виявляє бажання до співпраці.
До служби у справах дітей у жовтні 2015 року надійшли повідомлення від ОСОБА_5 (бабусі малолітньої ОСОБА_1) та ОСОБА_6 (тітки малолітньої ОСОБА_1), у яких вони вказують що ОСОБА_2 12 жовтня 2015 року залишила свою трирічну доньку ОСОБА_1 на бабусю, ОСОБА_5 Повідомляли, що на телефонні дзвінки мама не відповідає, не цікавиться дитиною, не забезпечує її необхідними продуктами харчування. ІНФОРМАЦІЯ_5 дитині виповнилося 4 роки, ОСОБА_2 не прийшла, не зателефонувала та не привітала дитину з Днем народження. ОСОБА_5 повідомила, що не має змоги у подальшому займатися вихованням та утриманням малолітньої онуки ОСОБА_1 у зв"язку із тривалими хворобами.
За адресою проживання ОСОБА_2 неодноразово направлялися виклики про необхідність з"явитися до служби у справах дітей для надання пояснення стосовно виконання нею батьківських обов"язків по відношенню до малолітньої ОСОБА_1. 14 січня 2016 року до служби у справах дітей прийшла ОСОБА_2 та надала письмове пояснення стосовно виконання батьківських обов"язків в якрму зазначила, що від своєї матері дізналась про те, що ОСОБА_1 знаходиться у КЗ "Рівненський обласний навчально-реабілітаційний центр". Працівниками служби із ОСОБА_2 проведено профілактичну бесіду щодо належного виховання дитини, наголошено про обов"язок відвідувати дитину у КЗ "Рівненський обласний навчально-реабілітаційний центр" POP та забезпечувати ОСОБА_1 необхідними речами. ОСОБА_2 зобов"язалась відвідувати дитину в навчальному закладі. У своєму поясненні ОСОБА_2 також зазначила, що усвідомлює про наслідки невиконання батьківських обов"язків та те, що може бути позбавленою батьківських прав стосовно своєї доньки, проте позитивних результатів робота з ОСОБА_2 не дала.
В судове засідання представник позивача подала письмове клопотання, в якому просить справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити в повному обсязі.
Відповідач будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи у судове засідання не з"явилася повторно, клопотань про розгляд справи за її відсутності до суду не надіслала.
Суд, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення у справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_1 є - ОСОБА_8 та ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиці, про що в книзі реєстрації народжень 15.11.2011 року зроблено відповідний актовий запис №2937.
Відомості про батька малолітньої дитини ОСОБА_1 в свідоцтві про народження проведені згідно з ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується листом від 21.10.2015 року №7854/08-04-31 відділу ДРАЦС Рівненського МУЮ.
30 вересні 2015 року до служби у справах дітей надійшов лист від Рівненського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді про залучення представника служби до обстеження матеріально-побутових умов проживання та проведення профілактичної бесіди щодо належного виконання батьківських обов"язків з ОСОБА_2 стосовно малолітньої доньки, ОСОБА_1. Дитина разом з матір"ю проживали у квартирі ОСОБА_9, співмешканця ОСОБА_2, за адресою: АДРЕСА_1.
Комісією у складі працівників служби у справах дітей, Рівненського міського центру соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді, дільничним інспектором міліції було встановлено, що 2-кімнатна квартира забезпечена частково меблями та побутовою технікою, на дивані розкидані недопалки, на вікнах стояли порожні пляшки з-під спиртних напоїв. Малолітня ОСОБА_1 на час обстеження була відсутня за даною адресою. Мати, ОСОБА_2 пояснила, що донька тимчасово проживає з бабусею, ОСОБА_10, 1945 р. н., за адресою: АДРЕСА_2. З ОСОБА_2 було проведено профілактичну бесіду, під час якої вона була попереджена про адміністративну відповідальність за ухилення від створення належних умов життя та виховання дитини, відповідно до ст. 184 СК України про адміністративні правопорушення. Також матері роз"яснено ст. 150 СК України щодо обов"язків займатися вихованням та розвитком дитини, ст. 164 СК України щодо підстав позбавлення батьківських прав та ст. 170 СК України щодо відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав.
У жовтні 2015 року надійшли повідомлення від ОСОБА_5 (бабусі малолітньої ОСОБА_1) та ОСОБА_6 (тітки малолітньої ОСОБА_1), у яких вони вказують що ОСОБА_2 12 жовтня 2015 року залишила свою трирічну доньку ОСОБА_1 на бабусю, ОСОБА_5 Повідомляли, що на телефонні дзвінки мама не відповідає, не цікавиться дитиною, не забезпечує її необхідними продуктами харчування. ІНФОРМАЦІЯ_5 дитині виповнилося 4 роки, ОСОБА_2 не прийшла, не зателефонувала та не привітала дитину з Днем народження. ОСОБА_5 повідомила, що не має змоги у подальшому займатися вихованням та утриманням малолітньої онуки ОСОБА_1 у зв"язку із тривалими хворобами..
Актом обстеження матеріально-побутових умов від 02 листопада 2015 року встановлено, що дитина проживає за адресою АДРЕСА_2 разом із бабусею, ОСОБА_10, яка повідомила що в подальшому не має можливості доглядати та утримувати онуку. При огляді дитини дитячим педіатром було визначено потребу у госпіталізації малолітньої ОСОБА_1 до міської дитячої лікарні. Малолітня ОСОБА_1 доставлена до міської дитячої лікарні за адресою, м. Рівне, вул. В.Чорновола, 72, та знаходилась на стаціонарному лікуванні у відділенні педіатрії без супроводу матері. За час перебування на стаціонарному лікуванні в міській дитячій лікарні мати жодного разу не поцікавилась станом здоров"я доньки, не провідувала її.
З оглянутого судом витягу з протоколу діагностичного засідання ПМПК від 10 листопада 2015 року № 456/3245 вбачається, що ОСОБА_1 рекомендовано навчання за програмою для дітей з тяжкими порушеннями мовлення, розвиток когнітивної сфери, потребує індивідуального контролю і підтримки позитивної мотивації у процесі навчання, розвиткова робота з психологом з формування навичок соціальної взаємодії, охоронно-педагогічний режим зорового навантаження.
Згідно епікризу № 4050 13 листопада 2015 року встановлено, що ОСОБА_1 була виписана з міської дитячої лікарні в задовільному стані. Згідно з висновком обласної ПМПК та направлення управління освіти та науки Рівненської ОДА, влаштована до комунального закладу "Рівненський обласний навчально-реабілітаційний центр" Рівненської обласної ради, де перебуває на даний час.
13 листопада 2015 року службою у справах дітей були направленні матеріали до Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Рівненській області про притягнення ОСОБА_2, до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП за невиконання обов"язків щодо виховання дитини.
З інформації від 16.11.2016 року вих.№93-ю комунального закладу "Рівненський обласний навчально-реабілітаційний центр" вбачається, що за жовтень-листопад 2016 року мама жодного разу не відвідувала свою малолітню дитину ОСОБА_1, ні усно, ні по телефону не цікавиться життям, розвитком та здоров"ям дитини. Під час відвідування матір"ю своєї доньки (а саме: 12.02.2016, 29.07.2016 та 07.09.2016) працівниками закладу проводилися бесіди щодо належного виховання, забезпечення необхідними речами та канцелярським приладдям своєї дитини.
Відповідно до рапорта дільничого офіцера поліції Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області від 14.12.2016 року, ОСОБА_2 характеризується з негативної сторони, а саме: постійно зловживає алкогольними напоями, порушує громадський порядок, постійно конфліктує з сусідами. За фактами порушень громадського порядку до Рівненського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області неодноразово надходили скарги на поведінку ОСОБА_2 З нею неодноразово проводилась профілактична робота виховного характеру, однак дана громадянка продовжує вести аморальний спосіб життя, що виражається у систематичному зловживанні алкогольними напоями спільно із її співмешканцем ОСОБА_9, відсутності постійного і тимчасового місця роботи.
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" предметом основної турботи та основним обов"язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Крім того, ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз"яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов"язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'"сування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Як встановлено судом, мати ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов"язків щодо виховання дитини, матеріально не допомагає. Дитина знаходиться у комунальному закладі "Рівненський обласний навчально-реабілітаційний центр" Рівненської обласної ради.
Статтею 164 СК України визначено підстави позбавлення батьківських прав, а саме ухилення батька від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини.
Відповідачка ОСОБА_2 не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та свідомо нехтує своїми обов"язками.
Про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її малолітньої дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідчить висновок Органу опіки та піклування виконкому Рівненської міської ради №08-5757 від 14 грудня 2016 року.
На підставі викладеного, беручи докази в їх сукупності суд вважає, що наявні усі підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав стосовно її малолітньої дочки.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 88, 169, 214-215, 225 ЦПК України,-
Позов органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, батьківських прав стосовно доньки - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640,00 грн. в дохід державного бюджету.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.
У випадку неподання заяви про перегляд заочного рішення чи апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після закінчення строку на їх подання.
Суддя: