Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Тимофєєвої Г.Л.

при секретарі Сухіна О.Ю.

за участю:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Прялкіна Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Добропілля цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Криворізької сільської ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В :

В березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до Добропільського міськрайонного суду з позовом, до Криворізької сільської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку площею 5,34 га, розташовану та території Криворізької сільської ради Добропільського району, яка належала останньому згідно Державного акту на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 07.11.2005р.

Відповідно до заповіту від 31.01.2008 року вказане майно померлий заповів позивачеві. Інших родичів у нього не має. Зазначив, що він є єдиним спадкоємцем цього майна.

27 жовтня 2009 року він у встановлений законом строк склав нотаріально посвідчену заяву про прийняття спадщини, яка була посвідчена приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Резніченко О.А.

Для звернення до нотаріальної контори зі місцем відкриття спадщини, позивач доручив колишньому керівнику ТОВ «Рута-Плюс» ОСОБА_6 направити вказану заяву нотаріусу. Спадкова земельна ділянка перебувала в оренді вказаного підприємства.

Разом з тим, ОСОБА_6 заяву ОСОБА_3 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до нотаріуса не подав. Через це, при зверненні представника позивача, ОСОБА_1 до приватного нотаріуса по Добропільському районному нотаріальному округу Молодняк О.В. 23.02.2017р. з заявою, про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4, позивачу було відмовлено, про що винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в якій зазначено, що видати зазначене свідоцтво неможливо, тому що строк подання заяви про прийняття спадщини терміном у шість місяців сплив.

В обґрунтовування позову, позивач зазначає, в нотаріальну контору у визначений законом термін не звернувся, оскільки вважав, що його нотаріально посвідчену заяву направить ОСОБА_6, який на той час був директором ТОВ «Рута-Плюс», підприємства, в оренді якого перебувала спадкова земельна ділянка.

Крім того, зазначив, що він як співзасновник ТОВ «Рута-Плюс» фактично володів та користувався спадковою земельною ділянкою через договір оренди земельною ділянки від 08.04.2008 року. Після смерті ОСОБА_4 він фактично прийняв спадкове майно, прийнявши в користування спадок, оскільки вказаний договір від 08.04.2008р. був укладений на 49 років та після смерті заповідача продовжує свою дію. Він як спадкоємець використовує цю земельну ділянку, але орендну плату не отримує, через те, що сторони в договорі: орендодавець та орендар співпадають в одній особі - ОСОБА_3

У зв'язку з чим, представник позивача просить суд визначити ОСОБА_3 додатковий строк достатній для подання до Приватного нотаріуса по Добропільському міському нотаріальному округу Донецької області Молодняк Л.П., заяви про прийняття спадщини за законом, після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 року, строком один місяць.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, звернувся з заявою, що його інтереси за довіреністю представляє ОСОБА_1

Представник позивача, ОСОБА_1, що діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності, а також була допитана судом в порядку ст. 184 ЦПК України, як свідок, в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_3 підтримала в повному обсязі. Пояснила, що вона з 2008 р. по 2009 р. працювали секретарем ТОВ «Рута-Плюс». З 2012р. по теперішній час працює менеджером ТОВ «Рута-Плюс». Позивач є засновником ТОВ «Рута-Плюс», що розташоване на території Криворізької сільської ради Добропільського району та займається вирощуванням зернових культур.

В січні 2008 року до нього звернувся мешканець села Криворіжжя, ОСОБА_4, та запропонував скласти на нього заповіт на земельну ділянку, яка належала йому на праві власності та перебувала в оренді ТОВ «Рута-Плюс». Зазначила, що ОСОБА_4 був самотньою людиною, дітей родичів у нього не було.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_4 помер.

Через те, що ОСОБА_3 був мешканцем м. Донецька, він в 27.10.2009 році у приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу Резніченко О.А. склав та посвідчив заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом та доручив ОСОБА_6, що був на той час директором ТОВ «Рута-Плюс», оформити його спадкові права зі місцем відкриття спадщини в Криворізькій сільській раді.

У зв'язку з тим, що позивач після смерті ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину та продовжив користуватись спадковою земельною ділянкою як орендар за договором, він вважав себе таким, що прийняв спадщину.

В грудні 2016 року, після перевірки документів підприємства, ОСОБА_3 стало відомо, що ОСОБА_6 спадкові права не оформив, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подав. Нотаріально посвідчену заяву ОСОБА_3 працівники ТОВ «Рута-Плюс» знайшли в столі.

Де до цього моменту знаходилась заява спадкоємця від 27.10.2009р., ні ОСОБА_1, ні працівникам ТОВ «Рута-Плюс» було не відомо.

Після звільнення з підприємства ОСОБА_6 20.08.2014р., ОСОБА_3 доручив ОСОБА_1 оформити свої спадкові права на земельну ділянку

23.02.2017 року, ОСОБА_1, як представник позивача за довіреністю, звернулась до нотаріуса Молодняк О.В. з заявою, про видачу ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4, але їй було відмовлено, про що винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в якій зазначено, що видати зазначене свідоцтво неможливо, тому що строк подання заяви про прийняття спадщини терміном у шість місяців сплив.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що через проведення на території м. Донецька, де мешкав ОСОБА_3, та території Донецької області АТО, він протягом 2014-2016 років не перевіряв наявність відкриття спадкової справи за його заявою.

Показання свідка ОСОБА_1 узгоджуються з наданими витягами з протоколів зборів засновників ТОВ «Рута-Плюс», копіями заяв та наказів від 13.11.2004р., від 20.08.2014р., згідно яких, ОСОБА_6, обіймав посаду директора ТОВ «Рута-Плюс», був прийнятий на роботу за погодженням засновника ОСОБА_9 (а.с. 86-93)

Представник відповідача, Криворізької сільської ради, Прялкіна Т.С., в судовому засіданні позов визнала повністю. Пояснила, що ОСОБА_4 був зареєстрований в с. Криворіжжя з 2000 року. Зазначила, що він був самотньою людиною, мав І групу інвалідності. З 2003 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10, яка проживала з ним в квартирі без реєстрації. 25.05.2009 року він помер. 14 квітня 2011 року померла ОСОБА_10 Після їх смерті в будинку ніхто не проживав. На даний момент в ньому проживають переселенці з зони АТО. Вказана квартира завжди належала Криворізькій сільській раді.

Щодо наявності у ОСОБА_4 дітей, відповідачу не відомо.

Питання про визнання спадщини відумерлою, що залишилась після смерті ОСОБА_4, відповідачем не порушувалось.

Вислухавши пояснення представників позивача, відповідача, допитавши свідка та вивчивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1272 ч.3 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності належала земельна ділянка площею 5,34 г, розташована на території Криворізької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2, виданим Добропільською райдержадміністрацією 07.11.2005р. (а.с.4)

За договором оренди землі від 08.04.2008 року, укладеним між ОСОБА_4 та ТОВ «Рута-Плюс» в особі директора ОСОБА_6, та актом передачі земельної ділянки, орендодавець ОСОБА_4 передав орендарю ТОВ «Рута-Плюс», зазначену ділянку в оренду на 49 років. (а.с.5-7)

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_4 у віці 91 рік помер в с. Криворіжжя Добропільського району Донецької області, про що Добропільським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 06.10.2016р. повторно видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3, місце державної реєстрації Виконком Криворізької сільської ради Добропільського району Донецької області (а.с. 10)

На час смерті ОСОБА_4 був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_1. Про свідчать довідки, видані Криворізькою сільською радою від 10.10.2016р., від 17.03.2017р. (а.с. 29, 39)

З копії паспорта громадянина України на ім'я ОСОБА_4, вбачається, що він з 22.12.2003р. перебував в зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_10 (а.с.99)

Згідно довідки Криворізької сільської ради від 12.04.2017р. № 785, на день смерті ОСОБА_4 з ним без реєстрації проживала його дружина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.97,98)

Відповідно до копії актового запису про смерть № 23 від 15.04.2011 року, ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_7.(а.с.82-84)

Відповідно до заповіту, посвідченому 31 січня 2008 року секретарем виконкому Криворізької сільської ради, за номером 186, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на випадок своєї смерті, належну йому на підставі Державного акту серії НОМЕР_1, виданого 07 листопада 2005 року Добропільською райдержадміністрацією, земельну ділянку площею 5,34 га, розташовану на території Криворізької сільської ради, заповів гр-ну ОСОБА_3 (а.с. 11)

27 жовтня 2009 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу, ОСОБА_11 за номером 1509, посвідчено заяву ОСОБА_3 про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. (а.с. 13, 35)

23 лютого 2017 року представник ОСОБА_3 по довіреності, ОСОБА_1, звернулась до приватного нотаріуса по Добропільському районному нотаріальному округу Молодняк О.В. з заявою про видачу свідоцтва про прав на спадщину за заповітом на ім'я її довірителя ОСОБА_3 (а.с. 24)

Постановою від 23 лютого 2017 року приватного нотаріуса по Добропільському районному нотаріальному округу Молодняк О.В., відмовлено громадянину ОСОБА_3 в оформленні свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, 1918 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_5., через пропущення строку подання заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.14, 38).

З копії спадкової справи № 17/2017, що заведена приватним нотаріусом Добропільського районного нотаріального округу Молодняк О.В., зокрема з Інформації довідки зі Спадкового реєстру , витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, вбачається, що 23.02.2017р. була зведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4, за заповітом № 186 від 21.01.2008р., посвідченим Криворізькою сільською радою, за заявою ОСОБА_3, яку на особистому прийомі подала представник по довіреності, ОСОБА_1 Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. (а.с.22-23, 30-32)

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, як слідує з правового висновку Верховного Суду України, прийнятого Судовою палатою у цивільних справах при розгляді справи №6-85 цс 12 від 26.09.2012 року, правила ч. 3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.

Оскільки однією з загальних засад цивільного законодавства згідно ст. 3 ЦК України є судовий захист цивільного права та інтересу, а Законом України „Про судоустрій і статус суддів" визначено, що метою здійснення правосуддя є захист прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, тому суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства та захисту права, повинен сприяти учасникам цивільних правовідносин, які звернулися до суду у відповідності до ст. 3 ЦПК за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у реалізації ними цих прав, у тому числі і спадкових.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_3 є засновником ТОВ «Рута-Плюс», про що свідчить копія безкоштовного запиту з реєстру юридичних осіб, копія протоколи зборів засновників (а.с. 54-56, 86, 87, 92-93)

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вона працює інспектором з кадрів ТОВ «Рута-Плюс». Власником даного підприємства є ОСОБА_3 З 2004 року по 20 серпня 2014р. директором працював ОСОБА_6 Пояснила, що в 2009 року ОСОБА_3 доручав ОСОБА_6 оформили свої спадкові права на земельну ділянку ОСОБА_4, але він чомусь це не зробив та не повідомив ОСОБА_3 про свою бездіяльність.

В кінці 2016р. працівники підприємства в столі знайшли нотаріальну заяву ОСОБА_3 про прийняття спадщини від 27.10.2009р.

Після цього, питанням спадщини ОСОБА_3 на підставі довіреності займалась ОСОБА_1

Свідки ОСОБА_1 та ОСОБА_12 підтвердили, що за договором оренди землі від 08.04.2008 року, земельна ділянка ОСОБА_4 перебуває в оренді в ТОВ «Рута-Плюс» строком на 49 років. ОСОБА_3 як власник підприємства та орендар земельної ділянки, після смерті ОСОБА_4 фактично прийняв спадщину та продовжив користуватись спадковою земельною ділянкою.

Суд приходить до висновку, що спадкоємець ОСОБА_3 на момент смерті заповідача ОСОБА_4 фактично прийняв спадкове майно, володіє та використовує за цільовим призначенням земельною ділянкою, площею 5,34 га, розташованою та території Криворізької сільської ради Добропільського району, яка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 07.11.2005р.

Своє право, передбачене ст. 1268 ЦК України, позивач намагався реалізувати 27 жовтня 2009 року, шляхом оформлення нотаріально посвідченої заяви 27.10.2009 року. Через причини, що не залежали від його волі, воно реалізовано не було.

ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, про що вказано у доданій до позовної заяви копії паспорта позивача серії НОМЕР_4, виданого Калінінським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 05.04.1997р. (а.с. 12).

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 7 листопада 2014 р. № 1085-р місто Донецьк належить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Отже, м. Донецьк належить до тимчасово окупованої території, а згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Місце проживання позивача є тимчасово окупованою територією як результат негативних наслідків збройного конфлікту, територією на якій здійснюється порушення прав людини та відбуваються прояви насильства, а відповідно до ч. 2 ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII зазначені обставини вважаються загальновідомими і такими, що не потребують доведення, якщо інформація про них міститься в офіційних звітах (повідомленнях) Верховного Комісара Організації Об'єднаних Націй з прав людини, Організації з безпеки та співробітництва в Європі, Міжнародного Комітету Червоного Хреста і Червоного Півмісяця, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, розміщених на веб-сайтах зазначених організацій, або якщо щодо таких обставин уповноваженими державними органами прийнято відповідні рішення.

Таким чином, судом приходить до висновку, що позивач, як мешканець окупованої території, через існуючи реальні загрози для його життя, у разі переміщення по окупованій території, яка непідконтрольна державній владі України, протягом 2014-2016 років був позбавлений можливості перевірити наявність спадкової справи, що відкрилась після смерті ОСОБА_4 за його заявою за заповітом та повторно звернутись до нотаріуса за оформленням своїх спадкових прав.

Вищезазначені обставини в подальшому вплинули на реалізацію позивачем свого права на спадщину, що залишилась після смерті заповідача ОСОБА_4

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Таким чином, судом встановлено, що в силу об'єктивних та істотних обставин, причини пропуску позивачем, встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, є поважними.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до Криворізької сільської ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,- задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, строком один місяць, починаючі від дня набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в Апеляційний суд Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Вступну та резолютивні частини рішення суду проголошено в судовому засіданні 13 квітня 2017 року

Повний текст рішення буде виготовлено протягом п'яти днів.

Суддя Г.Л.Тимофєєва

13.04.2017