Справа № 147/1500/16-ц Провадження № 22-ц/772/1157/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 50 Доповідач Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючої судді Шемети Т. М.,

суддів: Зайцева А. Ю., Панасюка О. С.

за участі: секретаря судового засідання Куленко О. В.,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача орган опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації, про зміну розміру аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_5 поданою її предстаником ОСОБА_3 на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 14 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

В грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з цим позовом та ставив вимогу змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей відповідно до рішення Тростянецького районного суду від 27.11.2015 року по цивільній справі № 147/1266/15-ц, відкликати виконавчий лист та стягувати аліменти в твердій грошовій сумі, в розмірі 1 500 грн. щомісячно до повноліття старшої дитини.

Позовні вимоги мотивував тим, що з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_6 Кіріла, ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття. На момент ухвалення рішення позивач працював в Бершадській філії ПАТ «Зернопродукт МХП» та отримував стабільну заробітну плату з якої у нього була можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. На даний час у нього змінились обставини, які мають значення для зміни розміру аліментів, змінилось місце роботи: з 21.06.2016 року по даний час він працює в ТОВ «Техніка і технологія» на посаді механіка гарантійно-сервісної служби. Дохід є мінливим та нестабільним, за вказаний період склав 17 892, 51 грн. До влаштування на роботу він майже 2 місяці не працював, через що виникла заборгованість по сплаті аліментів в сумі 9 908, 76 грн.. Вказує, що нарахування та виплата заробітної плати зумовлені характером роботи, коли немає замовлень на ремонти техніки, на аліменти доводиться віддавати усю заробітну плату, при такому порядку сплати аліментів йому фактично не залишається коштів на прожиття.

ОСОБА_8 Тростянецького районного суду Вінницької області від 14 березня 2017 року, позов задоволено в повному обсязі: змінено розмір аліментів, які стягуються за рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області по справі №147/1266/15-ц від 27.11.2015 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_7, та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500, 00 грн., які підлягають індексації, щомісячно, до досягнення старшою дитиною повноліття, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили. Відкликано з Тростянецького районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області виконавчий лист №147/1266/15-ц за рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 27.11.2015 року. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 551, 20 грн. судового збору.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_5 через свого адвоката ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої, посилаючись на неповне зясування, недоведеність обставин, які мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду встановленим обставинам по справі, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано положення ст. 183, 184 СК України, так як позивач має постійне та офіційне місце роботи, отримує постійну заробітну плату два рази на місяць, що підтверджується наданою ним довідкою з місця роботи № 2852 від 29.11.2016 року, яка є підставою для відмови в позові. Звертає увагу суду на те, що фактично відбулося зменшення розміру аліментів, що протирічить інтересам дітей.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_3 підтримав подану ним апеляційну скаргу з викладених у ній підстав. Представник позивача ОСОБА_2 заперечила проти задоволення апеляційної скарги, зазначила що рішення суду є справедливим та враховує інтереси позивача, адже в нього є заборгованість по аліментах і при стягненні ? частини від його заробітку він не може її погасити. Представник органу опіки та піклування в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб що зявились, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, проаналізувавши докази, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Задовольняючи позовні вимоги та змінюючи стягувані в частці від заробітку аліменти на аліменти у твердій грошовій сумі, суд першої інстанції виходив з того, що після ухвалення рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей у позивача змінилось матеріальне становище, так як він почав працювати на іншому підприємстві, його дохід став мінливим, нестабільним, значно меншим ніж на час присудження аліментів, доказів покращення матеріального становища позивача відповідачем надано не було.

Однак такий висновок суду не відповідає нормам матеріального права, які слід застосувати до даних правовідносин та постановлений з неповним зясуванням фактичних обставин, які мають значення для справи.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірваний.

Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9), ОСОБА_6 Кіріла, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10), ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11), які проживають разом з матір'ю і знаходиться на її утриманні .

ОСОБА_8 Тростянецького районного суду Вінницької області по цивільній справі №147/1266/15-ц від 27.11.2015 року з ОСОБА_4 стягуються аліменти на користь ОСОБА_10 на утримання трьох дітей в розмірі 1/2 частки від його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 6, 7), на підставі якого видано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні у Тростянецькому РВ ДВС (а.с. 8).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд першої інстанції вважав зміну місця роботи суттєвою зміною матеріального становища відповідача, так як в нього зменшилася заробітна плата . Такий висновок суду є невірним.

Аліменти присуджені до стягнення з відповідача ОСОБА_8 Тростянецького районного суду Вінницької області по цивільній справі №147/1266/15-ц від 27.11.2015 року, визначені в частці від його заробітку. Тому зміна місця роботи сама по собі не є підставою для зміни способу стягнення аліментів за відсутності інших обставин, які б могли стати підставою для такої зміни, адже не зважаючи на розмір заробітної плати, аліменти на дітей стягується з відповідача в ? частині від його заробітку, а тому його твердження про те. Що йому приходиться віддавати всю суму заробітної плати на аліменти, - є неправдивим.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За таких обставин, враховуючи, що позивач має постійне місце роботи, отримує заробітну плату, не навів жодних інших обставин, які б могли вплинути на зміну розміру аліментів з частки на тверду грошову суму, тобто не довів підстав для визначення аліментів саме в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України), в задоволенні позову слід відмовити.

Судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини справи, що привело до помилкового висновку суду про можливість стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, помилкове тлумачення судом норм закону призвело до неправильного вирішення спору, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а подана апеляційна скарга, - задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 подану її предстаником ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 14 березня 2017 року, скасувати та ухвалити нове:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача орган опіки та піклування Тростянецької районної державної адміністрації, про зміну розміру аліментів.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча підпис ОСОБА_11

Судді: підпис ОСОБА_12

підпис ОСОБА_13

Згідно з оригіналом

Головуючий суддя Т. М. Шемета