Справа № 754/7754/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

07 квітня 2017 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді - Галась І.А.,

при секретарі - Ленській Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення поцивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк " ПриватБанк " до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 09.02.2017 року, ухваленим в справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги позивача були задоволені.

06.03.2017 року відповідач звернулася до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду в якому просила скасувати рішення Деснянського районного суду міста Києва та призначити справу до розгляду в загальному порядку, посилаючись на неотримання повістки та безпідставність позовних вимог.

В судове засідання відповідач не з'явилася, про розгляд заяви повідомлялася належним чином.

Представник позивача в судове засідання не з'явився,у наданих до суду запереченнях просив у задоволені заяви відмовити.

Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних причин.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається мають істотне значення для вирішення справи.

Даною нормою закон передбачив обов'язкову умову для скасування заочного рішення, а саме: встановлення судом, того, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин.

З матеріалів справи вбачається, що позивач знала про розгляд позовної заяви ПАТ КБ " ПриватБанк " до неї, оскільки особисто була присутня в судових засіданнях 16.09.2016 та 21.10.2016. Про оголошення перерви в судовому засіданні на 21.12.2016 року відповідач була повідомлена, про, що свідчить розписка наявна в матеріалах справи.

В судове засідання на 21.12.2016 сторони по справі не з'явилися, крім того своїм клопотанням ОСОБА_1 просила відкласти розгляд справи у зв'язку із хворобою.

В розгляді справи було оголошено перерву 09.02.2017.

У своїй заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 посилається на те, що судової повістки про призначення справи на 09.02.2017 не отримувала.

Суд вважає, що факт не отримання відповідачем судової повістки не може бути поважною причиною неявки в судове засідання на 09.02.2017, оскільки про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Судова повістка була повернута суду з відмітною Укрпошта «за закінченням терміну зберігання».

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Враховуючи вищенаведене та те, що заявником - відповідачем у справі доказів поважності причин неприбуття у судове засідання 09.02.2017 не надано, остання провадженням у справі не цікавилася, хоча сучасні засоби зв'язку та технології (пошта, телефон, офіційний веб-сайт судової влади, СМС-повістки, система електронний суд) дозволяють це робити навіть без особистого відвідування суду, суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення є необґрунтованою, тому підстави для застосування ст. 232 ЦПК України відсутні.

Відповідно до ст. 231 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст. 231, 232 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення поцивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк " ПриватБанк " до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: