Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі : головуючої - судді Монич О.В.,

при секретарі Пассер М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1, що діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 із позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення боргу. Позовну заяву мотивує тим, що 01 квітня 2015 року між позивачем та відповідачем був укладений договір позики за умовами якого ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 в борг грошові кошти в сумі 1500 дол. США, які зобовязався повернути повністю до 01.09.2016 р., про що видав боргову розписку про безпроцентну позику.

Однак на момент виконання договору, 01.09.2016р. ОСОБА_3 ОСОБА_2 кошти не повернув. Під час спілкування посилається на ряд причин, які унеможливлюють виконання ним вчасно умов договору.

Враховуючи, що розмір неповернутої позики станом на 01 вересня 2016р. разом із оплатою трьох процентів річних за користування позикою становить 1569,41 дол. США, станом на 16.11.2016 р. складає 40821,92 грн. то обчислення пені за подвійною обліковою ставкою НБУ за період прострочення складає відповідно за рік згідно із періодами: з 17.11.2015 р,на момент подачі позову 17961,64 грн.

Просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2, суму заборгованості яка складається з урахування розміру основного боргу, трьох процентів річних та пені за прострочення виконання зобовязання, та становить 57783,56 грн.

В судове засідання позивач та його представник не зявилися, представник позивача надав заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу у його відсутності

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків

Судом встановлено, що 01 квітня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір позики за умовами якого ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 в борг грошові кошти в сумі 1500 дол. США, які зобовязався повернути повністю до 01.09.2016 р., що підтверджується доданою до матеріалів справи заявою.

Однак на момент виконання договору, 01.09.2016р. ОСОБА_3 ОСОБА_2 кошти не повернув. Під час спілкування посилається на ряд причин, які унеможливлюють виконання ним вчасно умов договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане в гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно - правовим актом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строку та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Враховуючи те, що відповідач в передбачений в заяві від 01.04.2015 р., гроші не повернув, суд вважає, що вказана в заяві від 01.04.2015 р. сума в розмірі 1500 доларів США, що еквівалентно (згідно курсу НБУ станом на 16.11.2016 р. по курсу 26,011 грн. 100 дол. США) 39016 грн. 50 коп. підлягає стягненню з ОСОБА_3 в повному обсязі.

Суд звертає увагу, що боржник може нести відповідальність за порушення умов зобовязання, яка передбачена в самому зобовязанні, оскільки в ст. 549 ЦК України як один із видів забезпечення виконання зобовязання передбачена неустойка (штраф, пеня). Неустойкою, згідно приписів цієї статті, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання і які обчислюються у відсотках від суми невиконаного або від несвоєчасно виконаного зобовязання.

Стягнення 3 % річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України є заходом цивільно-правової відповідальності за порушення грошового зобовязання. Відповідно до змісту ч. 2 ст. 625 ЦК України фактично 3 % річних є пенею, яка може застосовуватись в разі прострочення грошового зобовязання, якщо в його умовах не був передбачений такий вид санкції за його порушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до вимог ч. 1 ст. 625 цього ж кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а згідно з ч. 2 цієї статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Три проценти річних нараховуються на суму позики (основного боргу) без урахування вже нарахованих процентів за користування основним боргом (сумою позики), якщо в договорі не встановлено інше. Три проценти річних від суми простроченої позики нараховуються від дня, коли сума позики мала бути повернута, до дня її фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, передбачених договором позики.

Таким чином, виходячи із суми основного боргу в розмірі 1500 дол. США - 3% річних за період становить разом із оплатою трьох процентів річних за користування позикою становить 1569,41 дол. США що еквівалентно (згідно курсу НБУ станом на 16.11.2016 р. по курсу 26,011 грн. 100 дол. США) та складає 40821,92 грн.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1,2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку

України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Враховуючи, що розмір неповернутої позики станом на 01 вересня 2016р. разом із оплатою трьох процентів річних за користування позикою становить 1569,41 дол. США, станом на 16.11.2016 р. складає 40821,92 грн. то обчислення пені за подвійною обліковою ставкою НБУ за період прострочення складає відповідно за рік згідно із періодами: з 17.11.2015 р, на момент подачі позову 17961,64 грн.

На підставі наведеного суд вважає позов обгрунтований, мотивований та кий що підлягає задоволення в повному обсязі.

Так як у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судових витрат.

На підставі наведеного керуючись ст.ст. 525, 526, 549, 551, 625, 1046, 1047, 1049 ст.ст.88,113,213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2 (НОМЕР_1, виданого Стрийським ВМ УМВС України у Львівській області 30.04.1998 р.) на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики що становить 57783,56 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2 (НОМЕР_1, виданого Стрийським ВМ УМВС України у Львівській області 30.04.1998 р.) на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 577,85 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Монич О.В.