РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Єфіменко Н.В.

при секретарі Вакула І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

28 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що шлюб існує формально, шлюбних відносин сторони не підтримують. Зазначила, що 10.06.2011р. зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Причиною розірвання шлюбу є різні погляди на сімейне життя та характери сторін.

Позивач до судового засідання не зявилась, про місце та час розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву, в якій позов підтримала, просила задовольнити, залишити їй шлюбне прізвище «Левинець», судові витрати покласти на неї, справу розглянути за своєї відсутності. Зазначила, що сумісне господарство не ведеться, майновий спір відсутній, після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати з нею.

Відповідач до судового засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просив розглянути справу за своєї відсутності. Зазначив, що сумісне господарство не ведеться, майновий спір відсутній.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить наступного:

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно ч. 2 ст. 112 СУ України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2011р. сторони уклали шлюб, зареєстрований у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №412 (а.с.4). Від цього шлюбу є неповнолітня дитина ОСОБА_3, 18.04.2013 р.н.(а.с.5). Сторони не підтримують шлюбних відносин, майновий спір відсутній.

З урахуванням викладеного, зважаючи на визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що фактично сімя розпалась та не може бути відновлена, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, а тому позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При подачі позову позивачем сплачений судовий збір у сумі 551 грн. 21 коп. (а.с.6), що в порядку ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 110, 112 СК України, ст. ст. 10, 11, 60, 174, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 10.06.2011р. у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №412 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище «Левинець».

Стягнути з ОСОБА_2 (16.01.1987р.н., іпн НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн 0) судові витрати у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 21 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо рішення винесено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя