Ухвала

іменем україни

8 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.

суддів: Євграфової Є.П., Ізмайлової Т.Л.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Галицького районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Галицького районного суду

м. Львова від 15 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 1 жовтня 2015 року,

встановила:

У січні 2015року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 20 листопада 2013 року, на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова, у фізичної особи-підприємця «ОСОБА_3.» (далі - ФОП «ОСОБА_3.») було проведено обшук та вилучено тютюнові вироби на загальну суму 3 902,50 грн. Після звернення до правоохоронних органів позивач дізналась, що вилучені у неї тютюнові вироби були здані до камери схову та втрачені під час подій, що мали місце в ніч на 19 лютого 2014 року. Зазначала, що внаслідок такої бездіяльності їй було спричинено матеріальну шкоду на суму 3 902,50 грн та заподіяно моральної шкоди, яка виразилась у її душевних, психічних та фізичних стражданнях.

Ураховуючи наведене, просила стягнути з Галицького районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області на її користь 3 902,50 грн матеріальної шкоди та 20 000 грн моральної шкоди.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 травня

2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України через Головне управління Державне казначейської служби України у Львівській області, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, на користь

ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 3 902,50 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 1 жовтня

2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалюючи рішення про стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції посилався на те, що вилучені у позивача тютюнові вироби були втрачені працівниками органів внутрішніх справ, чим позивачу було завдано матеріальної шкоди на суму 3 902,50 грн (вартість вилученої продукції), а відтак, завдана шкода підлягає стягненню з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Львівській області, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_3

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що належним відповідачем щодо заявлених позовних вимог про відшкодування шкоди є Державна казначейська служба України, яка до участі у розгляді справи залучена не була.

Проте повністю з такими висновками погодитися не можна з огляду на наступне.

Установлено, що з метою відшукання і вилучення сигарет марок «Класик червоний», а також інших сигарет ПАТ «А/Т Тютюнова компанія «В.А.Т.-Прилуки» та документів, згідно яких вищевказані тютюнові вироби потрапили на реалізацію в магазин, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 8 листопада 2013 року надано дозвіл на обшук в магазині ФОП «ОСОБА_3.», розташованого по АДРЕСА_1.

Згідно протоколу обшуку від 20 листопада 2013 року при обшуку магазину ФОП «Гдакович» за вказаною вище адресою було виявлено та вилучено сигарети різних марок на загальну суму 3 902,50 грн.

6 жовтня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до начальника Галицького районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області із заявою про надання їй інформації щодо вилученого в неї товару.

Листом Галицького районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області від 21 жовтня 2014 року ОСОБА_3 повідомлено, що вилучені у неї

20 листопада 2013 року тютюнові вироби були здані до камери зберігання та втрачені під час подій, що мали місце в ніч на 19 лютого 2014 року.

Постановою старшого слідчого слідчого відділення Галицького районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ у Львівській області від 17 листопада

2014 року закрито кримінальне провадження за ч.1 ст. 199 КК України, у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

З обставин справи, встановлених судом, убачається, що предметом даного позову є відшкодування шкоди завданій позивачу, яка виразилась у неповерненні останній вилучених у неї тютюнових виробів, а відкрите кримінальне провадження закрито з реабілітуючих підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

Статтями 2, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Так, участь сторін у цивільному процесі зумовлена тим, що судовий спір має місце саме між ними і його вирішення впливає безпосередньо на їх права чи обов'язки.

Згідно з ч. 4 ст. 10, пп. 1, 2 ч. 6 ст. 130 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти здійсненню їхніх прав, а також уточнити позовні вимоги та вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі згідно з процедурою, передбаченою ст. 33 ЦПК України.

У п. 101 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз'яснено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди, заподіяної громадянинові незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, його посадовими або службовими особами, слід виходити з того, що зазначений орган має бути відповідачем у такій справі, якщо це передбачено відповідним законом (наприклад, ст. 9 Закону «Про оперативно-розшукову діяльність»). Якщо ж відповідним законом чи іншим нормативним актом це не передбачено або в ньому зазначено, що шкода відшкодовується державою (за рахунок держави), то поряд із відповідним державним органом суд має притягнути як відповідача відповідний орган Державного казначейства України.

Відтак, суд першої інстанції повинен був роз'яснити позивачу, згідно зі ст. 33 ЦПК України, про право подання клопотання щодо залучення Державної казначейської служби України у процесуальному статусі відповідача.

Ураховуючи викладене, ухвалені в справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки під час розгляду справи суди не встановили усіх обставин, необхідних для правильного застосування судом норм матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини, що не дозволяє суду касаційної інстанції ухвалити нове рішення.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 травня 2015 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 1 жовтня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.С. Висоцька

Судді:Є.П. Євграфова Т.Л. Ізмайлова О.В. Умнова І.М. Фаловська