Справа № 279/593/17
Провадження № 2/279/907/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2017 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого-судді Моголівця І.А.,

з участю секретаря Аллахвердієвої Ю.С.

розглянувши в м. Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який зареєстрований 14.11.1992 року актовий запис № 15. На даний час від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач вказує, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, під час перебування в шлюбі між ними постійно виникають непорозуміння і сварки, так як відповідач проявляє до нього неповагу, та вони не можуть знайти спільної мови між собою. Фактично шлюбні відносини між ними припинено вже більше року, та вони проживають окремо один від одного. При таких обставинах сумісне життя та збереження сім`ї стали неможливим. Спір про поділ спільног нажитого майна вони будуть вирішувати окремо.

Сторони подали суду письмові заяви, в яких просили розглядати справу в їх відсутність, позивач позов підтримав, відповідач позов визнала.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 1992 року.

Судом встановлені фактичні взаємини подружжя та обставини їх життя, а саме те, що сторони втратили один до одного почуття кохання та взаємоповаги, не підтримують сімейних та подружніх стосунків, проживають окремо один від одного, від шлюбу не мають неповнолітніх дітей.

Дійсними причинами позову є припинення шлюбних відносин та окреме один від одного проживання подружжя.

Відповідно до ст.ст. 21 та 24 СК України, шлюб є сімейним союзом чоловіка і жінки, який ґрунтується на їх вільній згоді. Це право подружжя як вільно вступати у шлюб, так вільно і його припиняти.

Шлюб існує формально, сторони правами подружжя не користуються, обов'язків подружжя не виконують.

Суд встановив, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, яку до того ж підтримує і відповідач.

Таким чином судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин сім'ю зберегти не можливо, а тому на підставі ст.112 СК України позов підлягає задоволенню.

Позивач також подав письмову заяву в якій просив повернути йому сплачений судовий збір в розмірі 640 гривень.

Відповідно до ст.5 ч.1 п.13 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір підлягає поверненню учаснику бойових дій у справах, повязаних з порушенням їхніх прав.

Справа про розлучення не є порушенням прав позивача, так як вступ до шлюбу та розірвання шлюбу є сімейним союзом, особистою, добровільною справою людини, вільним його рішенням.

Керуючись ст.ст.88, 213-218, 235 ЦПК України, ст.ст.21, 24, 110, 112, 113, 141,160 СК України, ЗУ "Про судовий збір",

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Шлюб укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянами України, та зареєстрований 14.11.1992 року Михайлівською сільською радою Коростенського району Житомирської області, актовий запис № 15 - розірвати.

Прізвище після розірвання шлюбу відповідачу ОСОБА_2 залишити «Летій».

В частині повернення ОСОБА_1 судового збору в розмірі 640 гривень - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Коростенського міськрайонного суду І.А.Моголівець