Справа №266/4434/16-ц
Провадження№ 2-п/266/17/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2017 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Курбанової Н.М.,

при секретарі Шишхановій К.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя Донецької області заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 25.01.2017 року, ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги позивача ОСОБА_2 були задоволені та стягнуто з ОСОБА_1на користь ОСОБА_2, суму боргу за договором позики у розмірі 50000,00 грн., судові витрати по сплаті судового збору в частині вимог майнового характеру у розмірі 551,20 грн., а всього 50551,20 грн.

09.03.2017 року ОСОБА_1, звернулася до суду із заявою про скасування заочного рішення та затвердження мирової угоди, посилаючись на те, що із заочним рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя від 25.01.2017 року не згодна, так як дійсно, відповідно до розписки від 12.04.2016 року вона отримала в борг від ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 50000 грн., які зобовязалася повернути в строк до 01.07.2016 року. Проте із скрутним матеріальним становищем вона не змогла повернути борг і на теперішній час для неї така сума є завеликою, але вона розуміє, що борг має повернути. Про своє скрутне становище вона повідомила ОСОБА_2 і запропонувала йому мирову угоду, яку вони не встигли надати суду до прийняття остаточного рішення по справі.

Відповідачка ОСОБА_1 до відкритого судового засідання не зявилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі.

Позивач ОСОБА_2 до відкритого судового засідання не зявився за невідомих суду причин, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення та затвердження мирової угодиу відсутність сторін.

Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд вважає, що заява про скасування заочного рішення та затвердження мирової угодизадоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 228 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У відповідності до п. 2 ч.3 ст.231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення, скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотні значення для правильного вирішення справи. Зі змісту ст. 232 ЦПК випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

На підставі ст. 224 ЦПК суд до постановлення ухвали про заочний розгляд справи обов'язково повинен перевірити факт повідомлення відповідача належним чином про час і місце судового засідання. Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи повинно проводитися відповідно до вимог статей 74 - 76 ЦПК. При цьому в матеріалах справи повинні бути належні докази такого повідомлення. Якщо відповідні докази відсутні, то відповідач не може вважатися повідомленим належним чином, і підстав для заочного розгляду справи не існує.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.01.2017 року Приморським районним судом міста Маріуполя було винесено заочне рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 50000,00 грн., судові витрати по сплаті судового збору в частині вимог майнового характеру у розмірі 551,20 грн., а всього 50551,20 грн. (а.с.20).

Судові повістки направлені відповідачу були ним отримані 24.12.2016 року та 16.01.2017 року. Крім того, заочне рішення відповідачка ОСОБА_1 отримала 17.02.2017 року, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 13, 16, 22).

Відповідачка викликалася в судові засідання на 26.12.2016 року об 12-00 годині, 25.01.2017 року о 11-30 годині, але до суду не зявилася.

Суд вважає, що відповідач зловживав правом сторони по справі, нехтуючи викликом до суду, тому суд керуючись ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, розглянув справу заочно, в розумні строки.

Таким чином, суд приходить до висновку, що належним чином повідомив відповідача про день та час слухання справи та винесення рішення по справі, у відповідності до вимог закону.

Крім того, судом встановлено, що відповідачка, ставлячі питання про скасування заочного рішення, посилається на те, що при ухвалені 07.07.2015 року заочного рішення, суд не прийняв до уваги обставини, що мають важливе значення. На думку відповідача, цими доказами є те, що до ухвалення судом рішення 25.01.2017 року із за свого скрутного матеріального становища вона не змогла повернути ОСОБА_2 борг та запропонувала йому мирову угоду, яку вони не встигли надати суду.

Судом встановлено, що рішення ґрунтується на таких доказах, як письмове боргове зобовязання відповідача за розпискою, де сума боргу вказана у гривні та саме цю суму стягнув суд з відповідача. Крім того, відповідачка у своїй заяві не заперечує проти наявності у неї суми боргу та фактично визнала позов.

Таким чином, відповідачкою, не надано суду доказів, які б мали суттєве значення для правильного вирішення справи.

Сторони подали до суду клопотання про визнання та затвердження мирової угоди, за якою в рахунок боргу ОСОБА_1 просять визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0954 загальною площею 4,530 га, що належить їй на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку ЯГ №722217 від 01.08.07 року на праві приватної власності, розташованої в Донецькій області на території Володарської селищної ради.

Предметом спору є боргові зобовязання відповідача за розпискою, однак як вбачається з мирової угоди позивач та відповідачка просять визнати право власності на належну відповідачці земельну ділянку в рахунок боргу перед позивачем, що не повязане із предметом спору і суперечить вимогам закону.

Керуючись ч. 1 ст. 73, ч. 2 ст. 228, ст. ст. 231 , 232 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми боргу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Курбанова Н. М.