АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 543/556/16-ц Номер провадження 22-ц/786/261/17Головуючий у 1-й інстанції Гришко О. Я. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого: Дорош А.І.

суддів: Карпушина Г.Л., Триголова В.М.

при секретарі: Ачкасовій О.Н.

з участю

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 25 листопада 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Лазірківської сільської ради, Оржицької районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа: відділ Держгеокадастру в Оржицькому районі, про визнання права на земельну частку (пай) та виділення земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися в суд з позовами до Лазірківської сільської ради, Оржицької районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про виділення земельної ділянки.

У позовній заяві ОСОБА_3 вказує, що вона з 14.04.1999 року працювала в ПСП «Лазірки» Оржицького району Полтавської області до 20.06.2003 року, після чого була звільнена за власним бажанням. ОСОБА_4 зазначає у позовній заяві, що він працював у КСП «Лазірки» Оржицького району Полтавської області з 26.06.1996 року, був членом даного підприємства до 16.05.2013 року, після чого був звільнений за власним бажанням.

Паювання земель КСП «Лазарки» було проведено згідно розпорядження голови Оржицької районної державної адміністрації №557 від 24 грудня 1996 року, але після розпаювання земель КСП «Лазірки» з невідомих обставин їм не були виділені земельні частки (пай).

Згідно звітних загальних зборів уповноважених членів підприємства від 04.02.2000 року вони були включені в списки членів приватно-пайового підприємства на одержання земельної частки (паю) із земель резервного фонду.

З приводу отримання у власність земельних ділянок із резервного фонду позивачі зверталися до Лазірківської сільської ради Оржицького району Полтавської області, проте їм було відмовлено у наданні земельної частки (паю) з тих підстав, що землі як в межах села, так і за межами села зарезервовані учасникам АТО, крім того, в рішеннях сільської ради зазначається, що вирішення цього питання не відноситься до компетенції сільської ради. Позивачі звернулися з відповідними листами до Оржицької райдержадміністрації, на що їм було повідомлено, що до компетенції райдержадміністрації вирішення даних питань не відноситься та рекомендовано звернутися до суду. Позивачі також зазначають, що вони зверталися до Головного управління Держземагентства в Полтавській області з відповідними листами, відповіді на які до цього часу так і не отримали. З відділу Держгеокадастру в Оржицькому районі надійшла відповідь, що вони мають право отримати у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства в розмірі до 2 га в рахунок земель запасу чи резервного фонду.

Посилаючись на вищевикладені обставини, ОСОБА_4 просив поновити пропущений строк як пропущений із поважних причин, скасувати рішення Лазірківської сільської ради №04/29 від 22.12.2015 року як не законне, визнати за ним право на земельну частку (пай), площею 4, 52 умовних кадастрових гектари, та виділити із резервного фонду земель Лазірківської сільської ради Оржицького району Полтавської області земельну частку (пай) у розмірах, встановлених на території Лазірківської сільської ради Оржицького району Полтавської області.

Позивач ОСОБА_3, уточнивши свої позовні вимоги, просила поновити пропущений строк як пропущений із поважних причин, скасувати рішення Лазірківської сільської ради №04/30 від 22.12.2015 року як не законне, визнати за нею право на земельну частку (пай), площею 4, 52 умовних кадастрових гектари, та виділити із резервного фонду земель Лазірківської сільської ради Оржицького району Полтавської області земельну частку (пай) у розмірах, встановлених на території Лазірківської сільської ради Оржицького району Полтавської області.

Ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 25.10.2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 об'єднані в одне провадження (а.с. 128).

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 25 листопада 2016 року поновлено ОСОБА_4 пропущений для звернення до суду строк позовної давності.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Оржицької райдержадміністрації відмовлено.

Позов ОСОБА_4 в частині вимог до Лазірківської сільської ради та Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право на земельну частку (пай), площею 4, 52 умовних кадастрових гектари.

Скасовано рішення Лазірківської сільської ради №04/29 від 22.12.2015 року як незаконне.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Судові витрати віднесені за рахунок позивача ОСОБА_4.

Поновлено ОСОБА_3 пропущений для звернення до суду строк позовної давності.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Оржицької райдержадміністрації відмовлено, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області відмовлено.

Позов ОСОБА_3 в частині вимог до Лазірківської сільської ради задоволено частково.

Скасовано рішення Лазірківської сільської ради №04/30 від 22.12.2015 року як незаконне.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Судові витрати віднесені за рахунок позивача ОСОБА_3.

Не погодившись з судовим рішенням, його в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови їй у праві власності на земельну частку (пай) площею 4,52 в умовних кадастрових гектарах та виділення в натурі із резервного фонду земель Лазірківської сільської ради Полтавської області та просить ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, в іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволеню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно п. 1,3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_3 з 10.09.1975 року по 01.06.1982 року працювала в колгоспі імені Димитрова, а з 14.04.1999 року по 20.06.2003 року в Приватно-пайовому підприємстві «Лазірки» (а.с. 5-6).

ОСОБА_4 з 26.06.1996 року по 16.05.2013 року працював у КСП «Лазірки», яке реформовано в ППП «Лазірки» за протоколом №1 від 14.02.1997 року загальних зборів членів підприємства. ПСП «Лазірки» за протоколом №1 від 04.02.2000 року загальних зборів членів підприємства реорганізовано шляхом приєднання до ППП «Лазірки» (протокол № 1 від 05.01.2007 року), 03.07.2008 року поновлено реєстрацію ПСП «Лазірки», яке стало правонаступником ППП «Лазірки» (а.с. 5-6, 78-79).

Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Лазірки» був виданий Лазірківською сільською радою Оржицького району 8 лютого 1996 року. До нього додавався список громадян, які мають право на земельний пай.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були включені до списків членів КСП «Лазірки», які додані до Державного акта на колективну власність на землю від 08.02.1996 року (а.с. 15, 85).

Розпорядженням голови Оржицької районної державної адміністрації від 24 грудня 1996 року на території Лазірківської сільської ради затверджено розмір паю у розмірі 4,52 умовних кадастрових гектарів, які передані у власність КСП «Лазірки» (а.с. 14).

В архівних довідках зазначено, що у протоколі від 04 лютого 2000 року №1 звітних загальних зборів уповноважених членів приватного-пайового підприємства «Лазірки» є рішення прийняти в члени підприємства ОСОБА_5 і подати в списки на одержання земельної частки (паю) з земель резервного фонду (а.с. 7).

ОСОБА_4 включений за номером 27 до списку членів приватного-пайового підприємства «Лазірки» на одержання майнового та земельного паю з земель резервного фонду (а.с. 80).

Листами від 18.12.2015 року Оржицька районна державна адміністрація повідомила позивачів, що виділення останнім земельних ділянок не відноситься до компетенції райдержадміністрації і позивачам було запропоновано вирішити це питання в судовому порядку (а.с. 10, 82).

З листів відділу Держгеокадастру в Оржицькому районі вбачається, що позивачі можуть звернутися із заявою до органу місцевого самоврядування або органу державної влади щодо передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель запасу чи резервного фонду в розмірі до 2 га в порядку, визначеному статтею 118 Земельного кодексу України (а.с. 15, 85).

Рішенням другої сесії сьомого скликання Лазірківської сільської ради Оржицького району Полтавської області від 22.12.2015 року № 04/30 позивачу ОСОБА_3 відмовлено у наданні земельної частки (пай) в зв'язку з тим, що землі запасу та землі не надані у власність та постійне користування в межах населеного пункту за межами населеного пункту зарезервовані учасникам АТО. У рішенні зазначено, що вирішення даного питання не відноситься до компетенції сільської ради та запропоновано звернутися до суду.

Рішенням другої сесії сьомого скликання Лазірківської сільської ради Оржицького району Полтавської області від 22.12.2015 року № 04/29 позивачу ОСОБА_4 відмовлено у наданні земельної частки (пай) в зв'язку з тим, що землі запасу та землі не надані у власність та постійне користування в межах населеного пункту за межами населеного пункту зарезервовані учасникам АТО. У рішенні зазначено, що вирішення даного питання не відноситься до компетенції сільської ради та запропоновано звернутися до суду.

Колегія суддів, беручи до уваги те, що рішення місцевого суду оскаржено лише позивачем ОСОБА_3 в частині відмови у задоволенні її позову про визнання за нею права на земельну частку (пай) та виділення її в натурі із резервного фонду земель сільради, то, виходячи з вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України, колегія суддів переглядає рішення суду в цій частині.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3 в частині визнання права на земельну частку (пай) та виділення її в натурі із резервного фонду земель сільради, місцевий суд виходив з того, що остання не довела, що є колишнім членом колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарского кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, не довела, що є пенсіонером з їх числа, тому відсутні підстави для задоволення цих вимог.

Проте, з таким висновком місцевого суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Пунктом 7 цього Указу установлено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Як на підставу своїх вимог позивач ОСОБА_3 посилається на те, що згідно звітних загальних зборів уповноважених членів ППП «Лазірки» від 04.02.2000 р. протоколу № 1 вона була прийнята в члени підприємства та подана в списки на одержання земельної частки (паю) з земель резервного фонду, тобто позивач посилалася саме на ці підстави, які передбачені п. 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверенням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підтвердження цього позивач надала архівну довідку від 27.02.2015 р. № 01-39/14 архівного сектору Оржицької РДА Полтавської області, з якої вбачається, що у протоколі від 04.02.2000 року № 1 звітних загальних зборів уповновадених членів приватно-пайового підприємства «Лазірки» є рішення прийняти в члени підприємства ОСОБА_3 і подати в списки на одержання земельної частки (паю) із земель резервного фонду, одночасно повідомили, що без наявності хронологічних рамок інформації, що витребовується, не має можливості надати копію рішення Лазірківської сільської ради Оржицького району Полтавської області «Про передачу у приватну власність земельної частки (паю) ОСОБА_3» (а.с. 7).

У суді апеляційної інстанції представник позивача надав копію архівного витягу із протоколу звітних загальних зборів уповноважених членів приватно-пайового підприємства «Лазірки» від 04.02.2000 року № 1, згідно якого вирішили прийняти в члени підприємства ОСОБА_3 і подати в списки на одержання земельної частки (паю) з земель резервного фонду (а.с. 228). Також надав архівну копію протоколу № 1 звітних загальних зборів уповноважених членів приватно-пайового підприємства «Лазірки» від 04.02.2000 р., посвідчену завідувачем архівного сектору, з якого вбачається, що ОСОБА_3 рішенням вказаних зборів була прийнята у члени підприємства та вирішено зборами подати її в списки на одержання земельної частки (пай) з земель резервного фонду.

Вказані докази не є новими, оскільки в архівній довідці від 27.02.2015 р. № 01-39/14 архівного сектору Оржицької РДА Полтавської області є посилання на існування такого протоколу та прийняття вказаного рішення зборами від 04.02.2000 року.

Беручи до уваги ту обставину, що ОСОБА_3 дійсно була прийнятв в члени підприємства та приймалося рішення подати її в списки на одержання земельної частки (паю) із земель резервного фонду, колегія приходить до висновку про те, що вимога про визнання за нею право на земельну частку (пай) площею 4,52 умовних кадастрових гектари підлягає задоволенню.

Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні цієї позовної вимоги, місцевий суд залишив поза увагою вказані фактичні обставини та прийшов до помилкового висновку про відмову у її задоволенні з інших підстав, на які позивач не посилалася.

Щодо позовної вимоги про виділення в натурі земельної частки (пай) площею 4,52 в умовних кадастрових гектарах із резервного фонду земель Лазірківської сільської ради Полтавської області, то вона задоволенню не підлягає, оскільки Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачений певний порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок (паїв) їх власникам за наявності рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) за умови звернення особи із заявою до відповідних органів, до компетенції яких входить вирішення даного питання.

У задоволенні цієї вимоги слід відмови саме з цих підстав.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що у рішенні місцевого суду має місце неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, тому рішення суду підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п. 1,3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 25 листопада 2016 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 до Лазірківської сільської ради, Оржицької районної державної адміністрації, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, третя особа: відділ Держгеокадастру в Оржицькому районі, про визнання права на земельну частку (пай) та виділення її із резервоного фонду земель сільради - скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині позовних вимог.

Визнати за ОСОБА_3 право на земельну частку (пай) площею 4, 52 умовних кадастрових гектари.

У задоволенні позовної вимоги ОСОБА_3 до Лазірківської сільської ради Оржицького району Полтавської області, Оржицької райдержадміністрації Полтавської області, Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про виділення в натурі земельної частки (пай) площею 4,52 в умовних кадастрових гектарах - відмовити.

В іншій частині рішення місцевого суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

С У Д Д І :