Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

12 квітня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ТОВ «Озерна-агро» до ОСОБА_1, Фермерського господарства «Курінного», Реєстраційна служба Білоцерківського МРУЮ Київської області про визнання недійними договорів оренди земельних ділянок, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 11.02.2011 року між ТОВ «Озерна-Агро» та ОСОБА_1, яка є власником двох земельних ділянок площею 2,7001 га та 2,9376 га, було укладено два договори оренди землі, які були зареєстровані 24.02.2011року, у відповідності до законодавства, яке діяло на той час. Строк дії даних договорів оренди було визначено на 5 років, тобто, до 24.02.2016 року. 01.09.2015 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено додаткові угоди про внесення змін до договорів оренди, було змінено строк дії договорів до 01.05.2027 року та збільшено розмір орендної плати. Позивач відразу не зареєстрував ці додаткові угоди та в січні 2016 року дізнався, що 29.09.2015 року між ОСОБА_1 та ФГ «Курінного» були укладені 2 договори оренди цих самих земельних ділянок, тобто було виявлено подвійну реєстрацію договорів оренди землі. Позивач зазначає, що саме він має переважне право на поновлення існуючих договорів оренди, та спірні договори оренди земельних ділянок було укладено в період дії Договорів оренди від 11.02.2011 року, а тому просить суд визнати недійсними договори оренди землі №20 і №21 від 29.09.2015 року укладених між ОСОБА_1 та ФГ «Курінного».

Представник позивача, згідно довіреності, в судовому засіданні підтримала позов.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, представників не направили, про день і час розгляду справи були повідомлені належно, заяв та/або клопотань суду не подали, з урахуванням думки представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи відповідно до вимог ст..224-226 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельних ділянок площею 2,7001 га та площею 2,9376 га , які розташовані на території Биковогребельської сільської ради Білоцерківського району. Наведене підтверджується копією Державних актів на право власності на земельну ділянку (а.с.14, 28).

В судовому засіданні встановлено, що 11.02.2011 року між ТОВ «Озерна-Агро» та ОСОБА_1 було укладено Договір оренди землі, предметом якого є строкове платне користування земельною ділянкою площею 2,7001 га (кадастровий № :05:016:0019) . Також, сторонами даного договору оренди землі було підписано Акт прийому-передачі орендованої земельної ділянки /а.с.15-16,17/.

В судовому засіданні встановлено, що 11.02.2011 року між ТОВ «Озерна-Агро» та ОСОБА_1 було укладено Договір оренди землі, предметом якого є строкове платне користування земельною ділянкою площею 2,9376 га (кадастровий № :05:016:0018) . Також, сторонами даного договору оренди землі було підписано Акт прийому-передачі орендованої земельної ділянки /а.с.29-30,31/.

В судовому засіданні встановлено, що 24.02.2011 року в управлінні Держкомзему у Білоцерківському районі було зареєстровано вказані Договіри оренди землі . Зазначене підтверджено копією Договорів оренди з відміткою про реєстрацію.

В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та ОСОБА_1 01.09.2015 року були укладені додаткові угоди до договорів оренди, якими було змінено строк дії договорів до 01.05.2027 року та збільшено розмір орендної плати. Наведене підтверджено копією додаткових угод (а.с. 18,32).

Встановлено, що 24.11.2015 року було зареєстровано Реєстраційною службою Білоцерківського МРУЮ Київської області договір оренди №21 від 29.09.2015 року та договір оренди землі №20 від 29.09.2015 року, укладені між ОСОБА_1 та ФГ «Курінного». Зазначена обставина стала перешкодою для реєстрації вказаних додаткових угод, укладених 01.09.2015 року між позивачем та ОСОБА_1, що слідує з Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (а.с.19,33).

Встановлено, що 29.09.2015 року між ФГ «Курінного» та власником земельних ділянок ОСОБА_1 були укладені два Договори оренди землі №20 та №21 ділянки, предметом яких є строкове платне користування земельними ділянками площею 2,7001 га (кадастровий № :05:016:0019) і площею 2,9376 га (кадастровий № :05:016:0018) (а.с. 23,37)

Судом встановлено, що позивач продовжує обробляти земельні ділянки та виконує всі умови укладених з ОСОБА_1 договорів оренди землі, сплачує орендодавцю ОСОБА_1 плату за орендовані земельні ділянки, а відповідач ФГ «Курінного», фактично, не приступив до використання спірних земельних ділянок.

При вирішенні даного спору суд виходив з наступного.

Так, спірні правовідносини регулюються Законом України «Про оренду землі» в редакції чинній на час укладення договорів оренди між сторонами, ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно до ст. 14 Закону України Про оренду землі, договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Як було зазначено вище, ТОВ «Озерна-Агро», як орендар скористалося своїм правом на поновлення договорів оренди. Згідно додаткових угод від 01.09.2016 року було визначено змінено строк дії договорів до 01.05.2027 року та збільшено розмір орендної плати.

Згідно ст.. 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення

договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за

місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

В силу ч.1 ст.210 ЦК України та ч.1 ст.20 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі підлягає державній реєстрації і виходячи зі змісту статей 210, 640 ЦК України та ст.18 Закону України «Про оренду землі» є укладеним з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про оренду землі» спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. ст. 215, 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Як було встановлено судом, що укладені між позивачем та ОСОБА_1 договори оренди земельних ділянок мали строк дії д 24.02.2016 року, а 29.09.2015 року, тобто під час дії вказаних договорів оренди землі від 11.02.2011 року, ОСОБА_1 уклала нові договори оренди цих же земельних ділянок з орендарем ФГ «Курінного», чим порушила права позивача на володіння та користування землею на умовах договорів оренди від 11.02.2011 року.

Відповідно до п. 2 Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельних ділянок.

Відповідно п. 8 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстратор: під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про право набувача або про нерухоме майно. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, до яких надійшов запит, зобов'язані безоплатно в установленому законодавством порядку протягом трьох робочих днів надати державному реєстратору відповідну інформацію, зокрема щодо зареєстрованих речових прав на нерухоме майно, у тому числі земельні ділянки.

Однак, державний реєстратор всупереч вимог закону не перевірив чи були зареєстровані права на спірні земельні ділянки за договором оренди за іншими особами.

Таким чином, вимоги позивача про визнання недійсними договорів оренди №20,№21, укладених між ОСОБА_1 та ФГ «Курінного» є обґрунтованими та підлягають до задоволення, і зазначені висновки суду відповідачами не спростовано в судовому засіданні.

За змістом ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст..88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідач ФГ «Курінного» на користь позивача сума судового збору- 1378 грн., яка визначена відповідно до положень ст. 4 Закону Україїни «Про судовий збір».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.210,215,216 ЦК України, ст..ст. 1,13,14,20,33 Закону України «Про оренду землі», Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 1998 року № 2073, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 213-215, 294, 296 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсними договори оренди землі №20 та №21 від 29.09.2015 року, укладені між ОСОБА_1 і Фермерським господарством «Курінного», за якими право оренди було зареєстроване 24.11.2015 року Реєстраційною службою Білоцерківського районного управління юстиції Київської області за номером запису про право в державному реєстрі № 12234556 та за № 12233489 .

Стягнути з Фермерського господарства «Курінного» на користь ТОВ «Озерна-Агро» судові витрати по справі в сумі 1378 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_2