АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 216/3160/16-ц 22-ц/774/347/К/17
Справа № 216/3160/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/347/К/17 суддя Биканов І.Р.
Категорія № 59 (4) Суддя-доповідач - Барильська А.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Митрофанової Л.В.,

секретар: Гладиш К.І.,

за участю: представника позивача ПАТ «КБ «ПриватБанк» - Бродька Анатолія Івановича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Ставніченко Олени Петрівни, третя особа: ОСОБА_4 про визнання безпідставною відмови нотаріуса у видачі дубліката правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2016 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі - ПАТ «КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом до відповідача приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Ставніченко О.П. про визнання безпідставною відмови нотаріуса у видачі дубліката правовстановлюючого документу.

В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14.05.2012 року, яке набрало законної сили, задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та надано право ПАТ КБ «ПриватБанк» продати від власного імені житловий будинок АДРЕСА_1 для задоволення позовних вимог за кредитним договором № KRKRG100150858 від 05.07.2007 року

ПАТ КБ «ПриватБанк» є іпотекодержателем зазначеного предмету іпотеки, а ОСОБА_4 власником квартири. Для продажу житлового будинку банку необхідний правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу від 05.07.2007 року за реєстром № 1912, що укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4, посвідчений 05.05.2007 року приватним нотаріусом Криворізького Нотаріального округу Ставніченко О.П., який ОСОБА_4 був втрачений.

04 квітня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до нотаріуса з заявою про видачу дублікату договору купівлі-продажу від 05.07.2007 року, однак нотаріус відмовив у вчиненні цієї нотаріальної дії, посилаючись на неоднозначність судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки на підставі судового рішення позивачу надано право отримати витяг МБТІ, а також всі повноваження для здійснення продажу, а про право отримання дублікату правовстановлюючого документу у рішенні не йдеться.

ПАТ «КБ «ПриватБанк» не погоджується із відмовою нотаріуса в зв'язку з тим, що на сьогодні існує акт застосування законодавства, яким є судове рішення від 14.05.2012 р. Згідно цього рішення банку надані усі права, що необхідні для продажу квартири, яка перебуває в іпотеці, а, якщо у банка немає правовстановлюючого документу на це майно з причини його втрати іпотекодавцем, то виникає право на отримання його дублікату.

Крім того, відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій з підстав неоднозначного розуміння рішення суду суперечить ст. 49 Закону України «Про нотаріат», яка визначає конкретний перелік підстав відмови нотаріуса або посадової особи у вчиненні нотаріальних дій.

Вважаючи дії приватного нотаріуса щодо відмови у видачі дубліката правовстановлюючого документу незаконними, просив суд зобов'язати приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Ставніченко О.П. видати ПАТ «КБ «ПриватБанк» дублікат договору купівлі-продажу від 05.07.2007 року за р. № 1912, що укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та посвідчений 05.07.2007 року приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Ставніченко О.П., а також стягнути з приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Ставніченко О.П. на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» судові витрати в розмірі 1378 грн.

Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада 2016 року в задоволенні позовної заяви ПАТ «КБ «ПриватБанк» до приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Ставніченко О.П. про визнання безпідставною відмови нотаріуса у видачі дубліката правовстановлюючого документу - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ПАТ «КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ «КБ «ПриватБанк».

Представник позивача зазначає, що для продажу житлового будинку, Банку необхідний правовстановлюючий документ, а саме: договір купівлі-продажу від 05.07.2007 року, який був втрачений боржником ОСОБА_4 та без якого Банк не може укласти договір купівлі-продажу, як іпотекодержатель.

Апелянт вважає, що ст. 53 Закону України «Про нотаріат» не підлягає застосуванню у разі, якщо за дублікатом документу звернувся іпотекодержатель, а тому відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій з підстави неоднозначного розуміння рішення суду від 14.05.2012 року, є незаконною.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк», з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам Закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 травня 2012 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № KRKRG 100150848 від 05.07.2007 року, у розмірі 35938,35 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме, житловий будинок А-1, загальною площею 55,6 кв.м., житловою площею 37,6 кв.м., з господарчими та побутовими будівлями і спорудами: Вп/д - погріб, І - водоколонка, ІІ- замощення, 3 1-3 - огорожа, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та належить на праві приватної власності ОСОБА_4 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №KRKRG100150848 від 05.07.2007 року) ПАТ КБ «ПриватБанк» будь-яким способом з іншою особою-покупцем.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

У задоволенні позовних вимог про виселення відповідачів зі спірного будинку відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2012 року, рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 14 травня 2012 року в частині відмови у задоволенні позову ПАТ «КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про виселення та відмови у наданні банку повноважень, необхідних для здійснення продажу нерухомого майна скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Виселено ОСОБА_4 із будинку, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_1 зі зняттям його з реєстраційного обліку. Надано ПАТ «КБ «ПриватБанк» право на отримання витягу з Державного реєстру прав власності та наданням банку всіх повноважень для здійснення продажу нерухомого майна. В іншій частині рішення залишено без змін. (а.с. 6-8).

04 квітня 2016 року позивач ПАТ «КБ «ПриватБанк» звернувся до відповідача приватного нотаріуса Ставніченко О.П. щодо видачі дублікату правовстановлюючого документу, а саме: договору купівлі-продажу від 05.07.2007 року будинку № АДРЕСА_1, однак, згідно відповіді від 18.04.2016 року, приватний нотаріус Ставніченко О.П. зазначила, що Пат «КБ «ПриватБанк», відповідно до закону України «Про нотаріат», не входить до кола осіб, яким можливо видати дублікат документу (а.с. 9).

Звертаючись з позовом, ПАТ «КБ «ПриватБанк» зазначив, що відповідно до судового рішення від 14.05.2012 року, Банку надані усі права, що необхідні для продажу будинку, який перебуває в іпотеці, а, якщо у банка немає правовстановлюючого документу на це майно з причини його втрати іпотекодавцем, то виникає право на отримання його дублікату.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що нотаріусом правомірно відмовлено банку у видачі дублікату договору купівлі-продажу будинку, оскільки банк не входить до кола таких осіб та не є стороною договору.

Колегія суддів не може погодитись з даним висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Згідно із ч. 5 ст. 38 даного Закону, дії щодо продажу предмета іпотеки та укладання договору купівлі-продажу здійснюються іпотекодержателем від свого імені, на підставі іпотечного договору, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки, без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження іпотекодавця.

Частиною 10 ст. 38 зазначеного Закону визначено, що договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки.

Зі змісту вказаних положень Закону України «Про іпотеку» випливає, що в разі звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання іпотекодержателю права продати такий предмет іпотеки, укладений іпотекодержателем договір купівлі-продажу має відповідати всім вимогам законодавства, зокрема, і щодо форми договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно із п. 2.7 глави 2 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок), якщо рішенням суду або договором про задоволення вимог іпотекодержателя передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, посвідчення таких договорів здійснюється за загальними правилами посвідчення договорів відчуження.

Пунктом 1.1 глави 2 розділу ІІ Порядку визначено, що правочини щодо відчуження та застави майна, право власності на яке підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності (довірчої власності) на майно, що відчужується або заставляється, та, у передбачених законодавством випадках, документів, що підтверджують державну реєстрацію прав на це майно в осіб, які його відчужують.

За змістом п. 1.2 глави 2 розділу ІІ Порядку право власності на квартиру, що відчужується, може бути підтверджено, зокрема, нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу або його дублікатом.

Таким чином, якщо рішенням суду надано іпотекодержателю всі повноваження для здійснення продажу нерухомого майна, то під час укладення такого договору купівлі-продажу іпотекодержатель зобов'язаний надати оригінал договору купівлі-продажу предмета іпотеки або його дублікат.

Відповідно до ч. 7 ст. 8 Закону України «Про нотаріат», довідки про вчинення нотаріальні дії та копії документів, що зберігаються у нотаріуса, видаються нотаріусом виключно фізичним та юридичним особам, за дорученням яких або щодо яких вчинялися нотаріальні дії.

Згідно із ч. 1 ст. 53 Закону України «Про нотаріат», у разі втрати або зіпсування документа, посвідченого або виданого нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування, за письмовою заявою осіб, перелічених у першому реченні частини п'ятої статті 8 цього Закону, видається дублікат втраченого документа.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Загальними засадами цивільного законодавства, зокрема є судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність (п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції посилалися на ст. ст. 8, 53 Закону України «Про нотаріат», зазначаючи, що ПАТ «КБ «ПриватБанк» не є тією особою, яка в розумінні ст. 8 Закону України «Про нотаріат» має право вимагати від нотаріуса дублікат договору купівлі-продажу будинку.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не враховано рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 липня 2012 року, яким виселено ОСОБА_4 із будинку, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, АДРЕСА_1 зі зняттям його з реєстраційного обліку та надано ПАТ «КБ «ПриватБанк» право на отримання витягу з Державного реєстру прав власності та наданням банку всіх повноважень для здійснення продажу нерухомого майна, а відмова нотаріуса у видачі правовстановлюючого документу (дубліката договору купівлі-продажу), який у позивача відсутній, позбавляє банк можливості укласти правочин щодо відчуження предмету іпотеки, оскільки надання такого документу нотаріусу при укладанні договору з покупцем передбачено законодавством. У зв'язку з чим доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як таке, що ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням матеріального закону, з ухваленням нового рішення у справі про задоволення позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк», яким, виходячи з обставин, викладених в позовній заяві, ставиться питання щодо визнання незаконними дій приватного нотаріуса Ставніченко О.П. та зобов'язання її видати дублікат договору купівлі-продажу від 05 липня 2007 року за реєстровим № 1912, що укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з відповідача приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Ставніченко О.П. на користь позивача ПАТ «КБ «ПриватБанк» підлягає судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції в розмірі в розмірі 1378 грн. та за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 1515,80 грн., а всього 2893,80 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 02 листопада 2016 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Ставніченко Олени Петрівни, третя особа: ОСОБА_4 про визнання безпідставною відмови нотаріуса у видачі дубліката правовстановлюючого документу - задовольнити.

Визнати незаконними дії приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Ставніченко Олени Петрівни щодо відмови у видачі Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «ПриватБанк» дублікату договору купівлі-продажу від 05 липня 2007 року за реєстровим № 1912, що укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та посвідчений 05.07.2007 року приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Ставніченко Оленою Петрівною.

Зобов'язати приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Ставніченко Олену Петрівну видати Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «ПриватБанк» дублікат договору купівлі-продажу від 05 липня 2007 року за реєстровим № 1912, що укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та посвідчений 05.07.2007 року приватним нотаріусом Криворізького нотаріального округу Ставніченко Оленою Петрівною.

Стягнути з приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Ставніченко Олени Петрівни на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати по справі в розмірі 2893 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: А.П. Барильська

Судді: Я.М. Бондар

Л.В. Митрофанова