Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/672/17 Головуючий у 1-й інстанції: Горбачова Ю.В.
Є.У.№ 320/4965/16 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Дашковської А.В.,

Гончар М.С.,

При секретарі: Остащенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» про визнання дій відповідача протиправними та стягнення коштів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 листопада 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, який в ході розгляду справи неодноразово доповнював і уточнював. Зазначав, що являється споживачем послуг поштового зв'язку, які відповідач надає неякісно і несвоєчасно, а його накази і розпорядження, які не відповідають ст.ст. 3,22,24,64 Конституції України, ст.ст. 17,18 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.21 Закону України «Про звернення громадян», цьому сприяють. Зокрема, на поштових відправленнях не зазначається дата їх надходження у відділення зв'язку, що унеможливлює встановлення точної дати доставки поштової кореспонденції; листи і заяви повертаються без вручення із зазначенням про відсутність адресата, хоча адреса на конвертах зазначається правильно; його щомісячна соціальна виплата доставляється із запізненням на 1-2 дні, тощо. Посилаючись на вказані обставини, просив визнати нелегітимними п 3.1.6.2 Наказу УДППЗ «Укрпошта» № 211 від 12.05.2006 року «Про не штемпеювання поштової кореспонденції» та Наказ «Укрпошти» від 31.03.2015 року про встановлення неоднакового часу виїмки листів з поштових скриньок в селі Терпіння Мелітопольського району Запорізької області; зобов'язати відповідача поновити штемпелювання вхідної поштової кореспонденції, вжити заходи по усуненню проявів хамства і корупції серед поштових працівників, внести зміни до поштових правил, які передбачають відповідальність за корупційні дії та неетичну поведінку поштарів, заборонити вимагати кошти за подання заяв і повернення поштових листів, стягнути з відповідача на користь державного бюджету мито за судовий розгляд справи, а також 121, 50 грн. за несвоєчасну доставку рекомендованих листів та їх безпідставне невручення і повернення без поважних причин.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 листопада 2016 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення по справі та визнати дії «Укрпошти» протиправними, що проявились у недоставці оплачених листів, нештемпелюванні простої кореспонденції та вимаганні плати за заву про заборону на доставку листів. Просив розглянути справу у його відсутність.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.ст. 307, 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 не надано належних і допустимих доказів на підтвердження позовних вимог про неправомірність дій відповідача, невідповідність оспорюваних наказів вимогам закону, порушення прав і охоронюваних законом інтересів споживача.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та ґрунтується на доказах, яким дана правильна оцінка.

Встановлено, що ОСОБА_3,1962 року народження, інвалід третьої групи загального захворювання, являється споживачем послуг поштового зв'язку. З квітня 2014 року він неодноразово звертався до адміністрації УДППЗ «Укрпошта» зі скаргами з приводу незадовільної роботи листоноші відділення поштового зв'язку села Терпіння, Мелітопольського району, Запорізької області; нерегулярного виймання поштової кореспонденції з поштової скриньки, несвоєчасної відправки пошти; незручного графіка доставки рекомендованих листів адресату, тощо.

За результатами звернень і скарг Запорізькою дирекцією УДПППЗ «Укрпошта» неодноразово проводилися службові перевірки, в ході яких не було виявлено будь-яких порушень графіків доставки поштової кореспонденції, виїмки поштових скриньок, вимог посадових інструкцій з боку працівників відділення поштового зв'язку села Терпіння, а скарги визнавалися необґрунтованими (а.с.41-50).

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частина перша та друга статті 3 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальний за це.

За ст. 10 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Натомість ані протягом розгляду справи у суді першої інстанції, ані при апеляційному розгляді, ОСОБА_3 не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідачем порушені його права як споживача послуг поштового зв'язку, а діями працівників пошти йому завдано матеріальної і моральної шкоди.

Вимагаючи скасування наказу УДППЗ «Укрпошта» № 211 від 12.05.2006 року, позивач не обґрунтував і не довів належними і допустимими доказами, у чому полягає його незаконність та чим даний наказ порушує права громадян та особисто права позивача.

Доводи ОСОБА_3 щодо неправомірності дій відповідача ґрунтуються виключно на його особистій неприязні до листоноші ОСОБА_4 Вказані обставини не заперечувалися сторонами в ході розгляду справи у суді, підтверджуються копією постанови суду від 17.12.2015 року у справі про адміністративне правопорушення (а.с.51,69).

Заяви позивача щодо нецензурних висловлювань та хамської поведінки листоноші по відношенню до нього, а також інші обставини, на які він посилався, зокрема, збирання працівниками поштового відділення врожаю черешні в робочий час, зняття телефонної слухавки у відділенні для імітації перебування на робочому місці, доставки йому розпечатаної кореспонденції, в судовому засіданні не були доведені належними і допустимими доказами.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вимоги позивача щодо зміни часу доставки пошти на його адресу являються необґрунтованими, оскільки листоноша діє на виконання своїх посадових обов'язків відповідно графіку доставки пошти до адресата в межах робочого часу. Позивач як споживач поштових послуг має право відмовитись від доставки рекомендованих листів за адресою свого проживання та отримувати всю кореспонденцію у зручний для нього час у відділенні поштового зв'язку, або за його письмовою заявою такі листи можуть залишатися листоношею у його поштовій скриньці.

В судовому засіданні також не знайшло свого підтвердження обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з Укрпошти 121,50 грн. за несвоєчасну доставку рекомендованих листів та їх безпідставне невручення і повернення без поважних причин, оскільки жодних допустимих і належних доказів на підтвердження цих обставин надано не було.

Статтею 18 Закону України «Про поштовий зв'язок» передбачений вичерпний перелік підстав для покладення матеріальної відповідальності на оператора поштового зв'язку, зокрема, за несвоєчасну доставку усіх видів реєстрованих поштових відправлень на оператора поштового зв'язку накладається штраф у розмірі 25 % вартості послуг поштового зв'язку.

Разом з тим, позивач не надав суду реєстрових номерів листів, які не були вручені адресату або були вручені невчасно.

Доводи апеляційної скарги про неправомірність дій відповідача щодо стягнення з нього додаткової плати за подання заяви про не доставку йому листів від Боргової Агенції «Пристав», являються також безпідставними.

Згідно п. 123 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року, адресат має право за додаткову плату подати заяву: про продовження строку зберігання в об'єкті поштового зв'язку місця призначення адресованого йому поштового відправлення, поштового переказу до двох місяців з дня надходження; пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень, поштових переказів на іншу адресу; розшук відправленого йому реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу.

Оскільки позивачем було подано заяву до відповідача про пересилання адресованих йому поштових відправлень на адресу БА «Пристав», його було проінформовано, що ця додаткова послуга є сплатною та відповідно до тарифів УДППЗ «Укрпошта» коштує 12 гривень щомісячно. Вказані грошові кошти сплачуються адресатами не за подачу заяви, а за проведення поштовим підприємством додаткової роботи з пересилання адресованих позивачу поштових відправлень на іншу адресу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи та надані сторонами докази та ухвалив відповідне закону рішення, підстав для скасування якого судова колегія не вбачає.

Оскільки судом правильно вирішена справа, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, є правильним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову, як про це вимагає позивач.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону і матеріалам справи, підстав для його скасування судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст.307,308,313,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 листопада 2016 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: