справа № 165/1123/16-ц
провадження №2/165/19/17
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2017 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

за участю ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, -

встановив :

07.06.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя. Вимоги мотивує тим, що 24 вересня 1994 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. В шлюбі з відповідачем народилося двоє дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. 16 січня 2015 року рішенням Нововолинського міського суду Волинської області шлюб було розірвано. За час шлюбу ними було за спільні кошти придбано майно в 2008 році легковий автомобіль марки Мерседес-Бенц спринтер 313 CDI, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, власником якого був зареєстрований ОСОБА_3, позивач мала право керування даним транспортним засобом. Відповідно до даних Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області станом на 24.02.2016 року даний автомобіль був відчужений відповідачем 17 червня 2015 року в користь ОСОБА_6 своєї матері без згоди позивача на підставі довідки-рахунку №ААЕ149642 від 09.06.2015 року. Оскільки на час звернення до суду з позовом про поділ майна подружжя спірний автомобіль вже відчужений третій особі, тому просить здійснити поділ спільного майна подружжя - легкового автомобіль марки Мерседес-Бенц Спринтер 313 CDI, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, стягнувши з відповідача на її користь грошову компенсацію за ? частину ринкової вартості спірного автомобіля.

15 серпня 2016 року представник відповідача ОСОБА_7 подала до суду зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 16.08.2017 року об'єднано в одне провадження позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя з позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 10.02.2017 року зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя залишено без розгляду за заявою ОСОБА_3.

У судове засідання ОСОБА_2 та її представник не зявилися, подали суду заяву, в якій просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити з підстав наведених у позові. Не заперечуються щодо прийняття заочного рішення по справі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_3 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони у період з 24.09.1994 року перебували у зареєтрованому шлюбі. Рішенням Нововолинського міського суду від 16.01.2015 року шлюб між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 було розірвано (а.с.4)

Відповідно до витягу з бази даних Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області (а.с.6), спірний автомобіль 13.12.2011 року зареєстрований на праві власності на відповідача ОСОБА_3, що свідчить про придбання транспортного засобу в період шлюбу з позивачем ОСОБА_2

09 червня 2015 року, тобто після розірвання шлюбу, відповідач, без відома та згоди позивача, відчужив спільне майно подружжя. Згідно довідки-рахунку №ААЕ149642 від 09.06.2015 року, автомобіль легковий автомобіль марки Мерседес-Бенц Спринтер 313 CDI, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 придбала ОСОБА_6(а.с.7)

Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Саме по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою, відповідно до положень ЦК України, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є обєктом спільної сумісної власності, передбачено ст.63. ст.65 СК України.

Відповідно до ч.1 ст. 68 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з пунктом 30 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу визнання його недійсним та поділ майна подружжя», у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя, і не в інтересах сімї, чи не на її потреби, або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відповідно до ст.71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

У п.23 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз'яснено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Таким чином, суд вважає, що спірний автомобіль є спільним майном подружжя і підлягає поділу між сторонами.

Постановою Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", а саме в п.22 роз'яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно звіту про незалежну оцінку транспортного засобу ТзОВ «Експерт-Сервіс Волинь» від 12.07.2016 року (а.с.38), наданого відповідачем, з яким погодилася позивач, ринкова вартість автомобіля марки Мерседес-Бенц Спринтер 313 CDI, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2 становить 228286 грн.

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог і стягує з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 грошову компенсацію ? частини вартості придбаного під час шлюбу автомобіля марки Мерседес-Бенц Спринтер 313 CDI, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, що є обєктом спільної сумісної власності сторін і який відчужений відповідачем без відома співвласника ОСОБА_2 і не в інтересах сімї чи на її потреби, що становить 114143 грн., із розрахунку 228286 грн. : 2 = 114143 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 551,20 грн. сплаченого судового збору, 2400 грн. витрат на правову допомогу, (а.с.1,8-11) та в дохід держави 590,23 грн.

Керуючись ст. ст. 60, 88, 212, 213, 214, 215, 224-226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 60, 61, 69, 70 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 368, 372 ЦК України,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Поділити спільне майно подружжя, стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 114143 (сто чотирнадцять тисяч сто сорок три) грн. компенсації 1/2 частини вартості придбаного під час шлюбу автомобіля марки Мерседес-Бенц Спринтер 313 CDI, 2004 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп. сплаченого судового збору, 2400 (дві тисячі чотириста) грн. витрат на правову допомогу, всього 2951 (дві тисячі девятсот пятдесят одну) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в розмірі 590 (пятсот девяносто) грн.. 23 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення можна подати протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук