Справа № 133/274/16-ц Провадження № 22-ц/772/1338/2017Головуючий в суді першої інстанції Слободяний О. Є.
Категорія 27Доповідач Нікушин В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого Нікушина В.П.,

суддів: Медвецького С.К., Оніщука В.В.,

за участю секретаря Ліннік Я.С.,

за участю представників сторін ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою представника в інтересах ОСОБА_4 на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16 березня 2017 року, ухвалене по даній справі,

ВСТАНОВИЛА :

В лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (надалі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось в суд з вказаним позовом до ОСОБА_4

Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.06.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (правонаступник ПАТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, за яким ОСОБА_4 надано кредит у розмірі 4000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості. Кінцевий термін повернення кредиту відповідав строку дії картки.

Банк взяті на себе зобов'язання виконав у повному обсязі, в той час коли ОСОБА_4 вимог щодо повернення кредитних коштів та про сплату процентів за користування цими коштами не виконував і станом на 31.12.2015 року заборгував перед позивачем 24008,02 грн. із яких: 3623.80 грн. - заборгованість за кредитом;

16 252, 89 грн. - заборгованість по процентах;

2750, 00 грн. - заборгованість за пенею та комісією;

250,00 грн. - штаф (фіксована частина);

1131, 33 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням суду першої інстанції від 16.03.2017 року позовні вимоги задоволені частково, а саме стягнуто з ОСОБА_4 заборгованість за кредитом, процентами та пеня.

З таким рішенням не погодився ОСОБА_4 і оскаржив його через свого представника в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ставиться питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову з підстав, передбачених статтею 309 ЦПК України, оскільки суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи і дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи.

На підтвердження доводів апеляційної скарги наведені обставини про те, що судом залишена поза увагою довідка ПАТ КБ «Приватбанк» про те, що станом на 01.04.2013 року ОСОБА_4 не мав жодної заборгованості перед позивачем і після зазначеної дати коштів з картки він не знімав.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, представників відповідача та позивача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах вимог апеляційної скарги, прийшла до наступного висновку.

Доводи апеляційної скарги не відповідають фактичним обставинам справи, а обставини на які посилався відповідач заперечуючи позовні вимоги та на які міститься посилання в апеляційній скарзі є недоведеними.

Таких висновків колегія суддів дійшла з огляду на наступні обставини.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги, виходив із того, що укладений між Банком та ОСОБА_4 12.06.2008 року кредитний договір був пролонгований шляхом надання йому 24.05.2009 року кредитної картки строком до травня 2012 року за номером 1601503 та кредитної картки строком дії з 05.03.2012 року по березень 2016 року за номером НОМЕР_1. При цьому суд погодився з доводами позивача в частині визначення заборгованості за кредитом, процентами та розміром нарахованої пені за невиконання кредитних зобов'язань щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитними коштами.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

За своєю юридичною природою укладений між позивачем та ОСОБА_4 кредитний договір є договором приєднання. Відповідно до частини 1-ї статті 634 ЦК України такий договір укладається на умовах, встановлених однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах.

Договір, укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_4 12.06.2008 року складається із Заяви з Пам'яткою клієнта, Правил надання банківських послугу та Тарифів, про що зазначається у розділі 4-му Заяви. З умовами укладення кредитного договору, запропонованими позивачем ОСОБА_4 погодився.

Згідно розділу 5-го Заяви за користування кредитними коштами визначена 3-х % ставка на місяць, яка нараховується на залишок заборгованості.

Відповідно до пункту 5.4. Правил користування платіжною карткою погашення процентів по кредиту здійснюється щомісячно за попередній місяць. Строк погашення кредиту в повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного в платіжній картці.

За правилами пункту 5.2. Умов та прав Банк вправі вимагати від Держателя картки дострокового виконання боргових зобов'язань у разі невиконання ним умов договору. Ці положення кореспондуються з положеннями частини 2-ї статті 1050 ЦК України про те, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки ОСОБА_4 взятих на себе зобов'язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконував ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з вказаним позовом до завершення строку дії картки.

Відповідач не заперечував існування кредитного договору та його умов, які мали місце між ним та ПАТ КБ «Приватбанк». Разом з цим, посилаючись на довідку ПАТ КБ «Приватбанк» про відсутність у нього станом на 01.04.2013 року заборгованості перед позивачем (а. с. 29), ОСОБА_4 заперечував наявність боргових зобов'язань перед ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором.

Проте ці доводи ґрунтуються на суб'єктивній оцінці довідки про відсутність боргу, як доказу без урахування інших доказів у справі. Як вбачається із виписки балансу кредитних карток ОСОБА_4 (а. с. 93-102) по його кредитній картці за номером НОМЕР_1 зі строком дії з 05.03.2012 року по березень 2016 року, яка була йому видана за умовами кредитного договору, після 01.04.2013 року з цієї картки здійснювалась видача коштів готівкою 04 та 06 квітня 2013 року, а також 12.04.2013 року та 15.05.2013 року вносились кошти в сумі 260 грн. та 280 грн. на погашення кредиту. Встановлені обставини спростовують твердження відповідача, що ним після 01.04.2013 року не вчинялось жодних фінансових операцій з використанням картки.

Посилання відповідача про те, що фінансові операції по його картці здійснювала його дружина не звільняють його від відповідальності за наслідки вчинення цих операцій, оскільки відповідно до пункту 8.1 Умов та правил надання банківських послуг Держатель несе відповідальність за операції, вчинені з карткою. А тому, доводи апеляційної скарги про те, що судом не доведено, що саме він вчиняв операції з карткою, за цих обставин не впливають на правильність оскаржуваного рішення. Про вибуття кредитної картки поза волею відповідача ним Банку не повідомлялось.

Заперечуючи позовні вимоги в цілому, ОСОБА_4 не ставив під сумнів розмір нарахованої основної заборгованості по кредиту, пені та штрафів.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку (а. с. 4-6) заборгованість за кредитом становила 3623, 80 грн., за процентами заборгованість становила 16252, 89 грн. та 2750, 00 грн. нарахована комісія.

Отже за наведених обставин, оскаржуване рішення не може бути скасоване з підстав наведених у апеляційній скарзі.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника в інтересах ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16 березня 2017 року, ухвалене у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: /підпис/

Судді: /підписи/

Згідно з оригіналом: