Провадження № 2/127/33/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2017 Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: Романюк Л.Ф.,

при секретарі: Курутіній О.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Вінницької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками жилого домоволодіння, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Вінницької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками жилого домоволодіння, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач ОСОБА_1 та відповідач по справі ОСОБА_2 є співвласниками домоволодіння під АДРЕСА_1 в рівних долях по ? кожного.

Відповідно до договору купівлі - продажу частки будинку від 05.05.2001 року посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Свіріденком А.Б. за реєстровим номером № НОМЕР_1, ОСОБА_1 належить ? частка вказаного домоволодіння.

Решта ? його частина належить відповідачеві по справі ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.09.2000 року, посвідченого Другою вінницькою державною нотаріальною квартирою за реєстровим № 2-2082.

Право власності кожного на належну йому половину домоволодіння належним чином зареєстроване в КП ВО ОБТІ за реєстровим № 6285.

Будинковолодіння розташоване на земельній ділянці, яка була зареєстрована за його землекористувачами рішенням виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих № 28/900 від 21.09.1955 року площею 851 кв.м. Потім рішенням виконкому Вінницької міської Ради народних депутатів за № 85 від 31.03.1988 року землекористувачам домоволодіння в тимчасове користування було виділено із земельної ділянки міськземфонду ще 35 кв.м. зелі, питання про вилучення яких органи місцевого самоврядування до даного часу не порушували. Тобто, в підставному користуванні землекористувачів домоволодіння з 1988 року до даного часу повинна знаходитись земельна ділянка загальною площею 886 кв.м., що підтверджується технічним паспортом. Фактично у користуванні сторін знаходиться земельна ділянка площею - 0,0889 га як показали останні заміри і як видно з плану поділу земельної ділянки від листопада 2016 року, виготовленого Подільським ДП геодезії, картографії та кадастру. Оскільки конфігурація земельної ділянки не змінювалась і претензій щодо неї жоден із суміжних землекористувачів не висловлює то як пояснили у Вінницькому департаменті земельних ресурсів, різниця в розмірі ділянки 0, 0003 кв.м. є допустимою погрішністю при замірах різними технічними засобами в різний час. Вказана різниця в 0, 0003 га становить 0, 34 % від загальної площі, тобто виходить в 6% , які відповідно до п.п. 5.5 «Технічної вказівки щодо визначення меж земельних ділянок спільної та спільної часткової власності фізичних і юридичних осіб на забудованій території у населених пунктах затвердженої Деркомземом України від 18.05.1998 року», яку використовують у своїй роботі спеціалісти - землевпорядники, в яких зазначено, що якщо при удосконаленні меж зміна площі кожної із земельних ділянок не перевищує 6% то вважається, що земельна ділянка є незмінною, права власників (користувачів)не анулюються. В даному випадку різниця в площі земельної ділянки значно менша за 6%, вона змінилась лише в результаті більш точної кадастрової зйомки, що проводилась відповідними технічними засобами. Те, що конфігурація земельної ділянки є незмінною з моменту її виділення до даного часу, і що з боку сторін немає самозахвату землі, підтверджується підписами суміжних землекористувачів та голови квартального комітету про відсутність у них претензій до сторін з приводу меж ділянки на акті прийому - передачі межових знаків на зберігання від 06.12.2016 року.

Встановлення порядку користування земельною ділянкою згідно з порядком використання, який склався фактично, не завдає шкоди її раціональному використанню не зачіпає інтересів жодного із співвласників будиковолодіння та суміжних землекористувачів частина земельної ділянки позивача виділена від решти парканом. Такий порядок користування земельною ділянкою, що склався на протязі тривалого часу не позбавляє можливості кожного з співвласників користуватись своєю частиною будинковолодіння, враховуючи проходи до будинків, споруд та на вулицю. Крім цього при такому варіанті поділу земельної ділянки, виготовленої Подільським ДП геодезії, часки користувачів земельної ділянки максимально наближені до їх часток у праві власності на домоволодіння.

Просив суд встановити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 0,0889 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1, згідно з порядком користування, який фактично склався між ОСОБА_2 та зафіксований на плані поділу земельної ділянки, виготовленому Подільським ДП геодезії, картографії та кадастру і затвердженому в листопаді 2016 року, відповідно до якого: ОСОБА_1 користується земельною ділянкою розміром 0, 0433 га, що позначена, як «землі ОСОБА_1» жовтого кольору; ОСОБА_2 користується земельною ділянкою розміром 0, 0456 га, що позначена на кадастровому плані як «землі ОСОБА_2» зеленого кольору.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав за обставин викладених в справі, просив суд позов задовольнити.

В судовому засідання відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав не заперечував, щодо задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи Вінницької міської ради ОСОБА_3 в судовому засіданні вважає дані позовні вимоги не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Встановленим в суді фактичним обставинам відповідають правовідносини землекористування та власності, що регулюються Земельним кодексом України.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі - продажу частки будинку від 05.05.2001 року посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Свіріденком А.Б. за реєстровим номером № НОМЕР_1, ОСОБА_1 належить ? частка будинковолодіння за АДРЕСА_1, розташованого на земельній ділянці площею 851 м2, згідно рішення виконкому Вінницької міської ради народних депутатів від 21 вересня 1955 року за № 25/900 (а.с.8).

? частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель під номером АДРЕСА_1 належить відповідачеві по справі ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.09.2000 року, посвідченого Другою вінницькою державною нотаріальною квартирою за реєстровим № 2-2082 (а.с.9).

З рішенням виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих № 28/900 від 21.09.1955 року вбачається, щ о земельна ділянка площею 851 м2 видавалась за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12).

Відповідно до рішення виконкому Вінницької міської Ради народних депутатів № 85 від 31.03.1988 року землекористувачам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було виділено земельну діяльну площею 35 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, в тимчасове користування із земельної ділянки міськземфонду (а.с.38).

Згідно технічного паспорту Комунального підприємства «ВМБТІ», інвентарна справа № 1786, житловий будинок з адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_2, ? частки та ОСОБА_11/2 частки (а.с.21-23).

Фактично у користуванні сторін знаходиться земельна ділянка площею - 0,0889 га, за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до плану поділу земельної ділянки від листопада 2016 року, виготовленого Подільським ДП геодезії, картографії та кадастру (а.с.24).

Враховуючи вище викладене, вбачається невідповідність адреси земельної ділянки в правовстановлюючих документах сторін, а саме: у позивача ОСОБА_7 у власності ? частка будинковолодіння за АДРЕСА_1, у відповідача ОСОБА_2 ? частка житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель під номером АДРЕСА_1.

Крім того, рішенням виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих № 28/900 від 21.09.1955 року земельна ділянка площею 851 м2 видавалась за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до технічного паспорту житловий будинок з адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_2, ? частки та ОСОБА_11/2 частки.

В судовому засіданні зазначені вище розбіжності у адресі земельної ділянки позивач ОСОБА_1 пояснити не зміг, суду не було надано жодного належного доказу підтверджуючого правомірність встановлення порядку користування саме земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, рішення про переіменування вулиці, якщо таке було, з 12 грудня на ігоря Костецького, закріплення за будинковолодінням, вякому проживає позивач ОСОБА_1 будь-якої земельної ділянки тощо.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 15 ЗК Української РСР, який діяв на момент виникнення правовідносин, земля надається в безстрокове або тимчасове користування. Безстроковим (постійним) визнається землекористування без заздалегідь встановленого строку. Тимчасове користування землею може бути короткостроковим - до трьох років і довгостроковим - від трьох до десяти років. У разі виробничої необхідності ці строки можуть бути продовжені на період, що не перевищує відповідно строків короткострокового або довгострокового тимчасового користування.

Отже, земельна ділянка площею 851 м2 за адресою АДРЕСА_1, рішенням виконкому Вінницької міської Ради депутатів трудящих № 28/900 від 21.09.1955 року, видавалась у тимчасове користування, тобто строком не більше ніж на 10 років, так як і земельна ділянка площею 35 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Термін користування вище вказаними земельними ділянками відповідно сплив.

В силу вимог ч.1 ст. 20 ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування.

Рішення органів державної влади про віднесення земельної ділянки до іншої категорії позивачем не надано. Як і не надано відповідність даної земельної ділянки до будинковолодіння позивача ОСОБА_1 в цілому.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Отже, за викладених обстави, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, є необґрунтованими та недоведеними належними та допустимими доказами, а тому даний позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38, 92, 95, 96, 120 ч.4, 152 Земельного Кодексу України, ст.ст. 8, 10, 11,15,27, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участі третьої особи на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Вінницької міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками жилого домоволодіння- відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок позивача.

Рішення суду може бути оскаржене сторонами до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів.

Суддя: