Справа №173/2367/16-ц
Провадження №2/173/231/2017
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: головуючої: - судді Петрюк Т.М.
При секретарі Рудовій Л.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів ,-
До суду звернувся позивач ОСОБА_1О з позовом про захист прав споживача до відповідача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» згідно якого просить зобов'язати відповідача відновити залишок кредитних коштів на його рахунку, з якого зняті були грошові кошти та оформлена послуга «Миттєва розстрочка» в сумі 4531 грн.75 коп. Зобов'язати відповідача припинити нарахування відсотків за несплату кредитних коштів на рахунок з якого зняті грошові кошти та оформлена послуга «Миттєва розстрочка» та зобов'язати відповідача повернути на його рахунок списані грошові кошти «Миттєва розстрочка» в сумі 7280 грн., та нараховані відсотки по ним, які виникнуть на час винесення рішення по справі.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 03.03.2008 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відкрив йому кредитний рахунок на суму 2000 грн., але згодом ліміт був збільшений на суму 6300 грн.
В той же день зловмисники зняли з даної картки залишок грошей в сумі 4531 грн.75 коп., що підтверджується довідкою № OUP8-EMDU-O15E-132G від 17 вересня 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».
Після виявлення крадіжки картки він відразу звернувся до відповідача, який заблокував його картку, але на теперішній час відповідач продовжує нараховувати йому відсотки та добровільно не відновлює залишок коштів на його кредитному рахунку, що порушує його право як споживача, що й стало підставою звернення до суду.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному об'ємі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи, також пояснив, що 15 вересня 2016 року здійснював покупки в магазині, розрахувався кредитною карткою, яку поклав до кишені. Потім спілкувався з товаришем на лавці. Поряд з ними сиділи ще двоє чоловік, одного з яких він також бачив магазині. Через деякий час він виявив, що його кредитної картки в кишені немає. Він відразу звернувся до відділення ПРИВАТБАНКУ, де перевірили його рахунок та повідомили, що з його кредитного рахунку знято залишок кредитних коштів в сумі більше 4000 грн. та його кредитна картка була заблокована. В банку також йому повідомили про те, що він повинен повернути дані кошти, що ним і було зроблено. Але через місяць півтора він дізнався, що з його кредитної картки після її викрадення було оформлено ще й послугу «Миттєва розстрочка» на суму більше 7000 грн., проте жодних СМС- повідомлень про це йому не надходило. Про даний факт він дізнався лише, коли з його заробітної плати на почали стягуватися кошти на погашення цього кредиту і він звернувся до бану за роз'ясненням.
Відповідач представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином
Суд, вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступними підставами.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Про оформлення послуги «Миттєва розстрочка» позивач дізнався лише через деякий час, коли з його рахунку, на який він отримує заробітну плату почали стягувати грошові кошти на погашення даного кредиту
Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування кредитних коштів з його рахунку, банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом..
відповідно до п. 37.2 ст. 37 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити платнику пеню в розмірі 0.1 від суми неналежного переказу за кожен день, починаючи від дня неналежного переказу за кожен день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.
Відповідно до п. 6.7, 6.8 Положення № 223 банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувались або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та за необхідності, відновляє залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо платіжний засіб було викрадено без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка не дає змоги ініціювати платіжні операції.
Аналогічні висновки містяться і у правововій позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України у справі № 6-71цс15 від 13 травня 2015 року .
Враховуючи, що кредитна картка у позивача була викрадена, що підтверджується даними витягу із Єдиного реєстру досудових розслідувань. Позивач вчинив всі необхідні дії, а саме: відразу звернувся до Банку і його картку заблокували. А також звернувся до правоохоронних органів та за його заявою здійснюється розслідування кримінального провадження про викрадення грошових коштів з його кредитної картки ПРИВАТБАНКУ. відповідно позивач вчинив всі необхідні дії передбачені Положенням № 223. Будь-яких доказів того, що позивач сам сприяв втраті картки, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції не надано.
За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача відновити залишок на рахунку позивача, з якого зняті були грошові кошти та оформлена послуга «Миттєва розстрочка» в сумі 4531 грн.75 коп. підлягають задоволенню
Позовні вимоги щодо зобов'язання відповідача припинити нарахування відсотків за несплату кредитних коштів на рахунок з якого зняті грошові кошти та оформлена послуга «Миттєва розстрочка» та повернути на його рахунок списані грошові кошти «Миттєва розстрочка» в сумі 7280 грн., та нараховані відсотки по ним, які виникнуть на час винесення рішення по справі суд вважає за можливе задовольнити частвоков виходячи з наступного.
Судом встановлено, що за викраденою кредитною карткою позивача була оформлена послуга «Миттєва розстрочка» та знята відповідна грошова сума, що підтверджується довідкою банку. Проте дані кошти не перебували на кредитному рахунку позивача, а отримати їх він міг лише оформивши відповідну послугу. Тобто дані кошти є коштами банку і на рахунок позивача вони зараховані не були, відповідно у задоволенні позовних вимог щодо повернути позивачеві дані кошти на його рахунок підстав немає і в задоволенні позовних вимог в цій частині, суд вважає за можливе відмовити. Проте з рахунку позивача, на який він отримує заробітну плату, списуються грошові кошти на повернення даної суми та нараховуються проценти, що підтверджується випискою банку. За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та зобов'язати банк припинити відрахування та нарахування відсотків за несплату кредитних коштів знятих з карткового рахунку позивача 17.09.2016 року в сумі 2080 грн. та 18.09.2016 року в сумі 5200 грн., повернувши йому суму коштів, списаних з рахунку позивача на погашення заборгованості за послугою «Миттєва розстрочка» на час набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті с удового збору в сумі 551 грн.. 20 коп.
Керуючись ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 за позовом до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про захист прав споживачів задовольнити частково.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене відповідачем протягом десяти днів з моменту його отримання, шляхом подачі заяви про його скасування до Верхньодніпровського районного суду.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги та/ або заяви про скасування заочного рішення, якщо апеляційна скарга та / або заява про скасування заочного рішення подані не були. У випадку подання апеляційної скарги. або заяви про скасування заочного рішення, рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції. або перегляду заочного рішення судом, що його постановив, якщо рішення не було скасоване або змінене

Суддя Петрюк Т.М