Cправа № 645/188/16-ц
Провадження №2/645/97/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бондарєвої I.В., при секретарі Проневич Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звільнення майна з-під арешту, треті особи: Фрунзенський відділ ДВС м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Головне територіальне управління юстиції у Харківській області,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення іпотечного майна з-під арешту, вказуючи, що 29.04.2010 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 був укладений договір позики, за яким Первісний кредитор передав боржникам в позику 20700 дол.США, а боржники прийняли їх та зобовязалися повертати борг частинами по 450 дол.США не пізніше 29 числа кожного місяця в період до 29.09.2010 р. та здійснити остаточне повернення позики в сумі 18450 дол.США не пізніше 29.10.2010 р.

В забезпечення виконання зобовязань за договором позики боржники передали ОСОБА_4 в іпотеку належну їм на праві власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, про що був укладений іпотечний договір.

01.09.2010 р. боржники звернулись до ОСОБА_4 з проханням додатково позичити їм кошти у сумі 20800 доларів США, у звязку з чим того ж дня між ними та первісним кредитором був укладений додатковий договір до договору позики. Відповідно до умов якого боржники отримали від ОСОБА_4 в позику 41500 доларів США та зобовязалися повернути її частинами, здійснити перший платіж в розмірі 1800 доларів США не пізніше 01.09.2010 р., решту платежів по 800 доларів США, не пізніше 01 числа кожного наступного місяця в період до 01.08.2011 р. і здійснити остаточне повернення позики в сумі 30900 дол.США не пізніше 01.09.2011 р.

Крім того, в п.7 додаткового договору до договору позики сторони дійшли згоди про те, що зміни до договору позики стосуються і договору іпотеки від 29.04.2010 р.

01.09.2010 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був укладений договір відступлення права за договором позики, а також договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладених відповідачами з ОСОБА_4

Свої зобовязання за договором позики боржники належним чином не виконали, повернули лише 1800 дол.США, неповернутими залишились кошти в сумі 39700 дол.США.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 18.11.2013 р. з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 стягнуто на користь ОСОБА_1 борг у розмірі, еквівалентному 52 056 дол.США, неустойку у розмірі 1 080 000 грн. та судовий збір у розмірі 1 147,00 грн.

Оскільки відповідачі вказані вище судове рішення не виконали, борг позивачу не повернули, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23.12.2014 р. в рахунок задоволення вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 за Договором позики від 29.04.2010 року в редакції додаткового договору від 01.09.2010 р., на суму у розмірі, еквівалентному 52 056 дол.США, неустойку у розмірі 1 080 000 грн. та судовий збір у розмірі 1 147,00 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 8, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Рибалка, 49-В, із застосуванням визначеної ст. 38 Закону України «Про іпотеку» процедури продажу шляхом надання іпотекодержателю ОСОБА_1 права на продаж предмета іпотеки будь-якій третій особі - покупцю на його власний розсуд за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна на момент продажу.

У звязку з тим, що боржники так і не повернули заборгованість, позивач був змушений знайти покупця, який погодився придбати іпотечне майно, після чого звернувся до нотаріуса з проханням посвідчити договір купівлі-продажу іпотечного майна.

Однак реалізувати іпотечне майно позивач не зміг, оскільки Фрунзенським ВДВС на іпотечне майно накладено обтяження: заборона на нерухоме майно, накладеного на підставі постанови державного виконавця Фрунзенського ВДВС ОСОБА_6 від 08.09.2014 р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 44652395, що перешкоджає і унеможливлює укладання і нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу предмета іпотеки.

Просить суд звільнити іпотечне майно - квартиру №8, яка знаходиться за адресою: м.Харків, вулиця Рибалка, 49-В, з-під вказаного обтяження.

В судовому засіданні відповідачі та їх представник ОСОБА_7 проти позову заперечували, посилаючись на оскарження ними судових рішень про стягнення боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Представник Фрунзенського ВДВС - державний виконавець Цурков С.І. пояснив, що дійсно, обтяження, яке позивач просить скасувати, зареєстроване в Державному реєстрі речових права на нерухоме майно, проте матеріали виконавчого провадження 3 44652395 не містять постанови про арешт майна та заборони на його відчудження від 08.09.2014 р. Наявність вказаного обтяження перешкоджає подальшому розпорядженню іпотечним майном.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заву про розгляд справи у його відсутність, що суд вважає за можливе.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачам на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Вказана квартира є предметом іпотеки за іпотечним договором, укладеним 29.04.2010 р. між ОСОБА_2, ОСОБА_3 як Іпотекодавцями, та ОСОБА_4 як Іпотекодержателем, з метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за договором позики, укладеним між ними та ОСОБА_4 того ж дня, 29.04.2010 р. (а.с.4,5).

Крім того, 01.09.2010 р. між ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був укладений додатковий договір до договору позики від 29.04.2010 р., відповідно до якого позикодавець передав у власність позичальників, а останні прийняли у позику 41500 дол.США, які зобовязались повернути не пізніше 01.09.2011 р.(а.с.7).

01.09.2010 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був укладений договір відступлення права за договором позики, а також договір про відступлення права за договором іпотеки, укладених відповідачами з ОСОБА_4 (а.с.8, 9).

Таким чином, позивач є новим кредитором та Іпотекодержателем за іпотечним договором від 29.04.2010 р.

Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від Харкова від 18.11.2013 р. з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 стягнуто на користь ОСОБА_1 борг у розмірі, еквівалентному 52 056 дол.США, неустойку у розмірі 1 080 000 грн. та судовий збір у розмірі 1 147,00 грн.

Постановою старшого державного виконавця Фрунзенського ВДВС ОСОБА_6 від 11.07.2014 р. відкрито виконавче провадження № 44652395 з виконання виконавчого листа № 2/645/2509/13 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1 080 000 грн. (.а.с.98).

Того ж дня, 11.07.2014 р. , державним виконавцем накладено арешт на ? частину квартири АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3

Постановою старшого державного виконавця Фрунзенського ВДВС ОСОБА_6 від 26.03.2015 р. виконавчий лист № 2/645/2509/13 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1 080 000 грн. повернуто стягувачеві у звязку з відсутністю майна, оголошеного у розшук (а.с.99).

Крім того, за відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зареєстровано обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно - ? частину квартири АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3, на підставі постанови державного виконавця Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_6 від 08.09.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 44652395, зареєстрованої державним реєстратором Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_8 за реєстровим номером № 6922696 (а.с.18, 52).

Також судом встановлено, що заочним рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23.12.2014 р. в рахунок задоволення вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_5 за Договором позики від 29.04.2010 року в редакції додаткового договору від 01.09.2010 р., на суму у розмірі, еквівалентному 52 056 дол.США, неустойку у розмірі 1 080 000 грн. та судовий збір у розмірі 1 147,00 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 8, яка знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Рибалка, 49-В, із застосуванням визначеної ст. 38 Закону України «Про іпотеку» процедури продажу шляхом надання іпотекодержателю ОСОБА_1 права на продаж предмета іпотеки будь-якій третій особі - покупцю на його власний розсуд за ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна на момент продажу (а.с.15).

Таким чином, наявність обтяження, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, є перешкодою для виконання заочного рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 23.12.2014 р. в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, яким є спірна квартира, в порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Статтею 60 Закону України № 606-XІV «Про виконавче провадження» обумовлено випадки, підстави й порядок зняття арешту з майна, у тому числі відповідно до ч.5 цієї норми, у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження (конкретні випадки зазначені в частинах 1-4 указаної статті) арешт із майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

В силу положень ст.54 Закону № 606-XІV, звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - заставодержателя.

Згідно із ч.4 цієї норми заставодержатель має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна у разі звернення стягнення на це майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями. При цьому встановлено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: 1) виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю (ч.3 ст.54 цього самого кодексу). Указані норми безпосередньо стосуються арешту як складової виконання рішення суду про задоволення вимог стягувачів, які не є іпотеко держателями.

Ураховуючи наведене вище, а також виходячи із суті іпотеки, визначення якої міститься в ст.1 Закону України №898-ІV «Про іпотеку», відповідно до якого іпотеко держатель має право в разі не виконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, установленому цим Законом, позов про зняття арешту, накладений державним виконавцем, підлягає задоволенню, крім випадків, визначених ч.3 ст.54 Закону № 606-XІV.

Зі змісту частин 6 та 7 ст.3 закону №898-ІV вбачається, що у разі, якщо належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше накладення арешту для забезпечення реального виконання рішення суду щодо задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотеко держателя, суд повинен приймати рішення про звільнення з-під арешту іпотечного майна. При цьому немає підстав відмовляти у звільненні з-під арешту зазначеного майна у звязку з відсутністю факту реального порушення забезпеченого іпотекою зобовязання боржником на момент предявлення відповідної вимоги. Факт порушення основного зобовязання, забезпеченого іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотеко держателя й не повязується з його існуванням, а отже, і порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки.

Враховуючи, що обтяження, накладене державним виконавцем пізніше, аніж укладання іпотечного договору, порушують права позивача як іпотекодержателя і перешкоджають виконанню рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про їх задоволення.

Питання щодо відшкодування судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.88 ЦПК України. Враховуючи, що при поданні позову позивач був звільнений від сплати судового збору у розмірі 551,20 грн., вказана сума стягується з відповідачів на користь держави, у рівних частках з кожного.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.54, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.1, 3 Закону України «Про іпотеку», суд -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги задовільнити.

Звільнити іпотечне майно квартиру №8, яка знаходиться за адресою: м.Харків, вулиця Рибалка, буд.49-В, з-під обтяження - заборони на нерухоме майно за заявою Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ на підставі постанови державного виконавця Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_6 від 08.09.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 44652395, зареєстрованої державним реєстратором Харківського міського управління юстиції Харківської області ОСОБА_8 за реєстровим номером № 6922696 .

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн.20 коп. , у рівних частках з кожного, тобто по 275 грн. 60 коп. з кожного.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Головуючий - суддя