Справа №633/387/16-ц
провадження № 2/633/42/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2017 року смт. Печеніги

Печенізький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Смирнова В.А.

за участю секретаря судових засідань Ріпа І. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Печеніги цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1, звернулася до Печенізького районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права власності в порядку спадкування за законом, в якому просила суд: встановити факт постійного проживання Позивача зі спадкодавцем ОСОБА_4 з 2002 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати позивача спадкоємцем четвертої черги за законом, після смерті ОСОБА_4; визнати за Позивачем право власності на: земельну ділянку, розміром 2,93 га (рілля), яка розташована на території Мартівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1; земельну ділянку, розміром 0,25 га (пасовища), яка розташована на території Мартівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2; земельну ділянку, розміром 0,24 га (сіножаті), яка розташована на території Борщівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_3; майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства розміром 4522 грн., або 0,078% пайового фонду реорганізованого КСП «Мартова», що належали ОСОБА_5, що успадкувала ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла прабабка Позивача, ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем першої черги стала її донька ОСОБА_4, яка ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Позивач, яка є онукою померлої ОСОБА_4, з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законодавством строк не зверталась, так як з 2002 року та на час смерті, хоча не була зареєстрована, однак постійно проживала разом з ОСОБА_4 за однією адресою. Крім фактичного проживання, Позивач та ОСОБА_4. вели спільне господарство, обробляли разом город, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, піклувались одна про одну. Коли ОСОБА_4. хворіла Позивач допомагала їй відвідувати лікарню, готувала їжу, прибирала за нею, піклувалася про неї до самої смерті, так як через свій вік та стан здоров'я ОСОБА_4. потребувала сторонньої допомоги.

Позивач в судове засідання не з'явилася, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення судового засідання не надала. Представником Позивача, ОСОБА_6, через канцелярію суду було подано заяву, якою позовні вимоги було підтримано в повному обсязі, заявлено про розгляд справи без участі Позивача та його представника.

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, через канцелярію суду надали заяви про слухання справи без їх участі, позовні вимоги визнали у повному обсязі.

Дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, які є належними, допустимими і достовірними, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.

Згідно ч.3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4(а.с.9).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається з:

- майнового паю члена КСП «Мартова», вартістю 4522 грн., що є 0,078 % пайового фонду КСП «Мартова». Згідно відповіді Мартівської сільської ради Печенізького району Харківської області від 05.10.2016 року №148 майновий сертифікат на ім'я ОСОБА_5 був отриманий 09.06.2001 року, згідно журналу обліку свідоцтв про право на майновий пай реорганізованого КСП «Мартова». Копію сертифікату сільська рада не може надати, так як копії сертифікатів видавались в одному екземплярі і копії сертифікатів в сільській раді відсутні (а.с.15).

- земельної ділянки, розміром 2,93 га (рілля), яка розташована на території Мартівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 (а.с.16,19). Даний Державний акт на право приватної власності на землю був виготовлений, однак не отриманий ОСОБА_5

- земельної ділянки, розміром 0,25 га (пасовища), яка розташована на території Мартівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 (а.с.17,19). Вказаний Державний акт на право приватної власності на землю був виготовлений, однак не отриманий ОСОБА_5

- земельної ділянки, розміром 0,24 га (сіножаті), яка розташована на території Борщівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_3, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії НОМЕР_7 (а.с.18,19). Вказаний Державний акт на право приватної власності на землю був виготовлений, однак не отриманий ОСОБА_5

Факт того, що три вище зазначені державні акти на право власності на земельні ділянки були виготовлені, однак не отримані за життя ОСОБА_5 підтверджується відповіддю Відділу Держгеокадастру у Печенізькому районі Харківській області від 27.09.2016 №29-20.27-0.4-1984/2-16 (а.с.19).

Згідно частини 1 статті 529 Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцем першої черги стала її донька ОСОБА_4, що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №6 (а.с.14), Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_8 (а.с.20).

ОСОБА_4 прийняла спадщину, так як вступила в управління та володіння спадковим майном. Після смерті спадкодавиці ОСОБА_4. продовжила користуватись всім майном, що залишилось після смерті ОСОБА_5, розпоряджатися особистими побутовими речами померлої, а отже є такою, що вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном, однак так і не оформила спадкове майно на своє ім'я.

Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного кодексу Української РСР встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_9 (а.с.21).

Згідно статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, згідно статті 1258 ЦКУ право на спадкування одержують спадкоємці за законом почергово.

Згідно статті 1261 ЦК України: у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_4. спадкоємцями першої черги стали:

- її донька - ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_10 (а.с.12), Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_11 (а.с.13).

- її син ОСОБА_3.

Донька померлої ОСОБА_2 в передбачений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталась, та на час відкриття спадщини разом з спадкодавицею не була зареєстрована та постійно не проживала, а отже є такою, що спадщину не прийняла (а.с.57-59).

Син померлої ОСОБА_3 в передбачений законом строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, та на час відкриття спадщини разом з спадкодавицею не був зареєстрований та постійно не проживав, а отже є таким, що спадщину не прийняв (а.с.57-59).

Спадкоємці другої, третьої черги відсутні.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Спадкоємцем четвертої черги стала онука померлої - ОСОБА_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_12 (а.с.10), Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_13 (а.с.11), Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_10 (а.с.12), Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_11 (а.с.13).

Онука померлої ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законодавством строк не зверталась, так як з 2002 року та на час смерті, хоча не була зареєстрована, однак постійно проживала разом з ОСОБА_4 за однією адресою. Крім фактичного проживання, Позивач та ОСОБА_4. вели спільне господарство, обробляли разом город, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, піклувались одна про одну. Коли ОСОБА_4. хворіла, Позивач допомагала їй відвідувати лікарню, готувала їжу, прибирала за нею, піклувалася про неї до самої смерті, так як через свій вік та стан здоров'я ОСОБА_4. потребувала сторонньої допомоги.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року N7 при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо.

Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім'єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов'язані спорідненням зі спадкодавцем.

Таким чином, ОСОБА_1 та ОСОБА_4, проживали однією сім'єю починаючи з 2002 року по день смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4., так як на момент відкриття спадщини постійно проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_1. Тому у встановлений законом термін заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4. не подавала. Крім того, Позивач не заявляла про відмову від спадщини.

Саме постійне проживання спадкодавця зі спадкоємцем на час відкриття спадщини є підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину, а не реєстрація місця проживання спадкодавця за адресою місця проживання спадкоємця. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Таким чином, сама по собі реєстрація місця проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини не може свідчити відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України про своєчасність прийняття спадщини.

Отже, ОСОБА_1, є такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, однак не може оформити свої спадкові права через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельні ділянки та через необхідність встановлення факту проживання Позивача разом зі спадкодавицею однією сім'єю не менше п'яти років до часу відкриття спадщини та визнання Позивача спадкоємцем четвертої черги в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавиці.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачається, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог позивача і на підставі доказів сторін вважає, що визнання відповідачами пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позивач повністю довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, позовні вимоги ОСОБА_1 не суперечать закону та підлягають задоволенню.

Суд не стягує судові витрати з відповідачів в зв'язку з заявою позивача про покладення даних витрат на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 529, 549 Цивільного кодексу УРСР, ст.ст. 1270, 1221, 1223, 1264, 1268 ЦК України, ст.ст. 4-8, 10,11,60, 88, 209,212,214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю зі спадкодавцем, визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, зі спадкодавцем ОСОБА_4, померлою ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1, з 2002 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, спадкоємцем четвертої черги за законом, після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мартове, Печенізького району Харківської області.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_14, право власності на земельну ділянку, розміром 2,93 га (рілля), яка розташована на території Мартівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1, яка належала ОСОБА_5, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5, яку успадкувала ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_14, право власності на земельну ділянку, розміром 0,25 га (пасовища), яка розташована на території Мартівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_2, яка належала ОСОБА_5, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6, яку успадкувала ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_14, право власності на земельну ділянку, розміром 0,24 га (сіножаті), яка розташована на території Борщівської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_3, яка належала ОСОБА_5, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_7, яку успадкувала ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_14, право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства розміром 4522 грн., або 0,078% пайового фонду реорганізованого КСП «Мартова», який належав ОСОБА_5, на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_15, виданого Мартовською селищною радою 09 липня 2001 року, який успадкувала ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Печенізький районний суд, протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.А.Смирнов