У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 16 березня 2017 року по цивільній справі № 569/10251/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним,

В С Т А Н О В И В:

29 березня 2017 року до Рівненського міського суду звернулася відповідач ОСОБА_1 із заявою про перегляд заочного рішення від 16 березня 2017 року по цивільній справі №569/10251/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним.

Заяву обґрунтовує тим, що її не було належним чином повідомлено про день та час розгляду справи, та її вік і стан здоровя не дали можливості прибути на слухання справи судом. Крім того зазначає, що рішення прийняте без участі позивача та врахування того факту, що ОСОБА_3 померла.

Сторони в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце засідання, що підтверджується повідомленням про вручення та особистою розпискою представника позивача на довідковому листі до справи.

Відповідно до ч.1 ст. 231 ЦПК України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши матеріали зазначеної вище цивільної справи, суд прийшов до наступного висновку.

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 16 березня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю: визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_3 як спадкоємцю другої черги за законом, посвідчене державним нотаріусом Другої рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 15 липня 2014 року, реєстровий номер №1-290, на майно ОСОБА_5, який помер 16 травня 2007 року, а саме на 51/100 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Волинській, 17, в м. Рівне, та стягнуто 551,20 грн. судових витрат з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 228 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач посилається на те, що вона не зявилася в судові засідання, оскільки не була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи.

Вказана обставина спростовується повідомленнями про вручення поштового відправлення, згідно яких: повістка про виклик до суду на 04 жовтня 2016 року була отримана відповідачем 23 вересня 2017 року (а.с.24 справа №569/10251/16-ц), повістка про виклик до суду на 02 листопада 2016 року була отримана відповідачем 22 жовтня 2016 року (а.с.27 справа №569/10251/16-ц), повістка про виклик до суду на 13 січня 2017 року була отримана відповідачем 17 грудня 2016 року (а.с.54 справа №569/10251/16-ц), повістка про виклик до суду на 16 березня 2017 року була отримана відповідачем 19 лютого 2017 року (а.с.48 справа №569/10251/16-ц).

Окрім того, обов'язковою підставою для скасування заочного рішення, згідно ст. 232 ЦПК України, є те, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. А не одна окремо із вказаних в зазначеній нормі закону, підстав.

Відповідачем не було наведено жодного доказу в розумінні ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, який би мав істотне значення для правильного вирішення спору та спростовував висновки суду наведені в заочному рішенні суду, а обставини на які посилається відповідач в заяві про перегляд заочного рішення у справі не спростовують висновків суду, наведених у заочному рішенні.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

На підставі вище викладеного суд прийшов до висновку, що відповідач була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, заява про перегляд заочного рішення необґрунтована, а тому підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 16 березня 2017 року по цивільній справі № 569/10251/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_6