АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1968/17 Справа № 199/2326/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Демченко Е.Л.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Максюта Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми за договором підряду, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми за договором підряду, мотивуючи тим, що він познайомився в 2004 році з відповідачем ОСОБА_3 і той неодноразово допомагав йому в оформленні туристичних документів по виїзду за кордон, а також зборів документів та надання консультацій з візових питань.

Вказував, що його донька вийшла заміж за громадянина ОСОБА_4 та у неї виникло питання щодо виходу з громадянства України, а тому звернувся до відповідача з питанням про надання йому послуг з прискорення оформлення документів, повязаних з виходом дочки з громадянства України та отримання громадянства ОСОБА_4.

Зазначав, що для збору документів ОСОБА_3 попросив сплатити йому 3.000 євро та 4.000 грн., як благодійний внесок, так як самостійно зібрати документи він був не в змозі. Вони з ОСОБА_3 в усній формі уклали договір підряду та надав останньому вказану вище суму грошових коштів, про що склали розписку.

Посилаючись на те, що у вказаний в розписці термін відповідач умови договору підряду не виконав, донька отримала німецьке громадянство без допомоги відповідача, на вимогу повернути грошові кошти відповідач не реагує, а тому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму грошових коштів за договором підряду у розмірі 91.180 грн., суму інфляції у розмірі 73.308 грн. 72 коп., 3 проценти річних 11.591 грн.82 коп., а також судовий збір по справі.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ставить питання про скасування рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2016 року та ухвалення нового рішення про задоволення його позовних вимог, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального й процесуального справа.

Розглянувши матеріали справи, обговоривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин у справі та їх повноту, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що 20 жовтня 2010 року позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 склали розписку, відповідно до якої відповідач отримав від позивача грошові кошти у розмірі 3.000 євро та 4.000 грн. на оформлення документів.

В розписці не зазначено на оформлення яких саме документів надавалися відповідачу грошові кошти у розмірі 3.000 євро та 4.000 грн. чи оформлення вказаних документів повязано саме з виїздом доньки позивача за кордон (а.с.8).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності, а відповідач подав відповідну заяву про застосування строків позовної давності та відмову у задоволенні позову у звязку з пропуском строку.

Колегія суддів не може у повній мірі погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ч.ч.1,2 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результатів замовникові.

Згідно зі ст.846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

В свою чергу за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст.901 ЦК України).

Відповідно до ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити йому послуги в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені в договорі.

Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 цього Кодексу (ст.ст.10, 60 ЦПК України).

Відповідно до вимог статей 11,27,60 ЦПК, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобовязана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно з ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Позивачем не надано договору підряду на підтвердження своїх позовних вимог. Розписка, яка міститься в матеріалах справи, не може слугувати доказом укладання договору підряду.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що донька позивача сама через генеральне консульство України в ОСОБА_4 вирішила питання стосовно виходу з українського громадянства також не можуть слугувати підставою для задоволення позову.

Інші доводи приведені в апеляційній скарзі не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 у заявленому ним викладі є безпідставними та вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову саме у звязку з його недоведеністю, а не з підстав пропуску строку позовної давності, оскільки відмовити у задоволенні позову через пропуск без поважних причин строку звернення до суду можливо лише у тому разі, коли позов є обґрунтованим.

У разі безпідставності позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Тобто положення про правові наслідки спливу строку позовної давності можуть застосовуватись лише у тих випадках, коли буде доведено існування самого субєктивного цивільного права і факт його порушення або оспорювання. Якщо при розгляді справи встановлено, що у позивача немає субєктивного права, про захист якого він просить, або ж воно не порушувалось чи не оспорювалось, суд повинен відмовити в позові не через пропущення строку позовної давності, а за безпідставністю матеріально-правової вимоги.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню шляхом зміни обґрунтування підстав відмови в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2016 року залишити без змін, змінивши обґрунтування підстав відмови в задоволенні позовних вимог.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

ОСОБА_5