Провадження № 2-з/761/230/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомо майна та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомо майна та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Також, до суду представником позивача подано заяву про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно - будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_1; кадастровий номер НОМЕР_1 цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку. Заява мотивована тим, що 04.04.2017 року позивачем було отримано Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єктів нерухомого майна будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки за цією ж адресою кадастровий номер НОМЕР_1 щодо оборудок по незаконному відчуженню належного позивачу будинку та земельної ділянки за період з 10.10.2015 року по 01.09.2016 року різними приватними нотаріусами було посвідчено п'ять договорів купівлі-продажу належного позивачу будинку та земельної ділянки, а також накладено обтяження. За таких обставин вважає заявник, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду. Відсутність заборони на відчуження спірного майна надає іншій стороні можливість укладати угоди по відчуженню спірної нерухомості.

Питання про забезпечення позову вирішується ухвалою, згідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, упровадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Одним із видів забезпечення позову відповідно до положень ст. 152 ЦПК України є, зокрема, накладення арешту на майно.

Предметом розгляду цивільної справи є: визнання недійсним договору купівлі-продажу № 4836 від 29.07.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Юрієм Вікторовичем, предметом якого є купівля ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,1 Га, кадастровий номер НОМЕР_1 та житлового будинку АДРЕСА_1 у покупця; скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплуна Юрія Вікторовича № 30707055 від 29.07.2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 9 від 22.12.2006 р., з відповідними змінами та доповненнями, «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в п. 4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Крім того, згідно п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачу і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачами по вказаній цивільній справі є ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Ініціатором клопотання на підтвердження права власності на майно було надано інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 04.04.2017 року.

Проте, із вказаних інформаційних довідок неможливо встановити хто саме на день розгляду заяви є власником нерухомого майна на яке просить накласти арешт заявник.

Зважаючи на вище викладене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 27, 135, 151-153, 209 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: