Номер провадження 2/243/2014/2017
Номер справи 243/2816/17
І м е н е м У к р а ї н и
«18» квітня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючого - судді Хаустової Т.А.,
за участю секретаря судового засідання Шевченко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №19 Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, -
Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 28 грудня 2006 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2196-002/06Р, відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 кредит у сумі 7000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік з кінцевим терміном повернення 28 грудня 2021 року.
Відповідач зобовязаний виконати зобовязання згідно з Кредитним Договором у повному обсязі, у тому числі, але не обмежуючись цим, повернути суму отриманих кредитних коштів на сплатити відсотки за користування кредитними коштами у порядку та на умовах кредитного договору, щомісячними платежами, згідно встановленого графіку сплати кредиту.
Банк належним чином виконав свої зобовязання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти на загальну суму 7000,00 доларів США.
В якості забезпечення належного виконання зобовязань за Кредитним договором № 2196-002/06Р, між Банком та ОСОБА_2 укладено Договір поруки № 2196-002/06Р від 28 грудня 2006 року.
За умовами Договору поруки, Поручитель зобовязується нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання Позичальником в повному обсязі зобовязань за Кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом.
У порушення умов Договору відповідач не виконує належним чином зобовязання, у звязку з чим, за Кредитним договором № 2196-002/06Р від 28 грудня 2006 року, відповідач станом на 22 грудня 2016 року має заборгованість 4656,31 доларів США грн., яка складається з наступного:
- 3529,00 доларів США сума заборгованості за кредитом, що за курсом НБУ станом на 16 грудня 2016 року складає 93 296,23 грн.;
- 1127,31 доларів США сума заборгованості за відсотками, що за курсом НБУ станом на 16 грудня 2016 року складає 29 794,00 грн..
Просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс - банк» заборгованість за Кредитним договором № 2196-002/06Р від 28 грудня 2016 року у сумі 4656,31 доларів США, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1845,95 грн.
У судове засідання представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» - ОСОБА_3, який діє на підставі Довіреності № 48 від 25 січня 2017 року (а.с.60,67,69,78) не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання. 18 квітня 2017 року надав до суду Клопотання про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.77).
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання (а.с.73). Про причини своєї неявки в суд не повідомили.
У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України « У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається:
- юридичним особам та фізичним особам - підприємцям за адресою місцезнаходження ( місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців;
- фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином».
Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання ( перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов»язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідачі повідомлені у встановленому порядку ( належним чином) про час і місце судового розгляду справи не використали наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача ( представника позивача), вважає можливим відповідно до правил ч.1 ст. 224 ЦПК України вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявилися, від них не надійшло повідомлення про причини неявки, не використали наданого законом права на участь у судовому засіданні, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.
Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.
Згідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства і підставами виникнення цивільних прав та обовязків у тому числі, є дії осіб з укладання договорів та інших правочинів.
Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Як встановлено у судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_1 та АКБ «Правекс - Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс - Банк» 28 грудня 2006 року був укладений Кредитний договір № 2196-002/06, за умовами якого Банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 7000,00 доларів США, строком до 28 грудня 2021 року зі сплатою 12,00% річних (а.с.8-11).
За умовами п. 4.4 Кредитного договору, проценти за користування кредитом, що нараховуються згідно вказаного у п.1.2 Кредитного договору порядку, підлягають сплаті Позичальником щомісячно (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) в строк до 10 числа включно, наступного за місяцем нарахування процентів, а також в момент повернення кредиту.
Згідно п. 2.1. Кредитного договору, видача кредиту здійснюється шляхом видачі коштів із каси Банку.
Банк належним чином виконав свої зобовязання за Кредитними договором, надавши Позичальнику кредитні кошти на загальну суму 7000,00 дол. США.
За період користування кредитними коштами, ОСОБА_1 здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість ОСОБА_1 перед Банком за Кредитним договором в повному обсязі не погашена.
Згідно розрахунку заборгованості, станом на 22 грудня 2016 року, ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті основної суми кредиту за Кредитним договором у розмірі 5 534,57 доларів США (а.с.19-23).
Умовами Кредитного договору визначено, що протягом всього терміну користування кредитними коштами, Позичальник зобовязаний сплачувати процента.
Так, згідно п. 1.2. Кредитного договору кредит надається строком до 28 грудня 2021 року зі сплатою 12,00 % річних. Відповідно до п. 4.4. Кредитного договору, проценти за користування кредитом, що нараховуються згідно вказаного у п. 1.2. Кредитного договору порядку, підлягають сплаті Позичальником щомісячно (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) в строк до 10 числа місяця включно, наступного за місяцем нарахування процентів, а також в момент повернення кредиту, вказаний в п. 1.2. даного Договору.
ОСОБА_1 допустила порушення своїх зобовязань щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом, а тому, згідно розрахунку заборгованості, станом на 22 грудня 2016 року за нею обліковується заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами у розмірі 1127,31 доларів США.
Згідно п. 10.1 Кредитного договору, за порушення термінів погашення заборгованості за кредитом або внесення процентів за користування грошовими коштами Позичальник сплачує Банку пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, зазначеної у п. 1.2, Кредитного договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення.
Обовязок ОСОБА_1 сплатити пеню, у разі неналежного виконання умов Кредитного договору, передбачений також і нормами Цивільного кодексу України, а саме ч. 1 ст. 611 ЦК України.
Проте, позивач, не заявляє вимоги про стягнення з відповідача суми нарахованої пені.
Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з ч. 1ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Згідно статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Згідно із частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (частина перша статті 1050 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
В результаті порушення умов Кредитного договору № 2196-002/06Р від 28 грудня 2006 року, станом на 22 грудня 2016 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 складає 4656,31 грн. з яких:
- кредит 3529,00 доларів США;
- проценти 1127,31 доларів США.
Відповідно до ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
В якості забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобовязань за Кредитним договором № 2196-002/06Р, між Банком та ОСОБА_2 укладено Договір поруки № 2196-002/06Р від 28 грудня 2006 року (а.с. 12-13).
За умовами п. 1.1. Договору поруки, ОСОБА_2 зобовязується нести солідарну майнову відповідальність перед Банком за виконання ОСОБА_1 в повному обсязі зобовязань за Кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом.
Пунктом 1.3. Договору поруки передбачено, що ОСОБА_2 дає свою згоду на збільшення розміру забезпеченого порукою зобовязання Позичальника, що може виникнути у майбутньому, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, у випадку внесення Позичальником та Кредитором змін та доповнень до Кредитного договору, або у випадку внесення змін до Кредитного договору та/або цього Договору Кредитором в односторонньому порядку.
Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.
Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно з частиною першою статті 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
З огляду на те, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (стаття 554 ЦК України); поручителі несуть самостійну відповідальність перед кредитором за порушення зобов'язань боржником, оскільки вони перебувають у самостійних договірних відносинах, банк має право вимагати виконання обов'язку в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
За умовами Договору поруки, що визначені у п. 2.1., у випадку невиконання або неналежного виконання ОСОБА_1 зобовязань за Кредитним договором, ОСОБА_2 зобовязується виконати за неї зобовязання перед Банком на умовах, у порядку та у строки, встановлені Кредитним договором, зазначеним у пункті 1.1. даного Договору.
У відповідності до Висновків Верховного Суду України, викладених в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 355 Цивільного процесуального кодексу України, за 2 півріччя 2013 року від 01.02.2014 року «У разі встановлення в договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення ( Постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13)».
Таким чином суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» солідарно слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 2196-002/06Р від 28 грудня 2006 року, яка станом на 22 грудня 2016 складає 4656,31 доларів США, що за курсом Національного Банку України 26,42 на дату складання розрахунку 22 грудня 2016 року становить 123 063,32 грн., задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.
Згідно із частиною 1 статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України „ Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати .
У відповідності до п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах»: «вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати».
Відповідно до п/п 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.
Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року №1801-19, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2017 року складає 1600,00 грн.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 1845,95 грн.. (а.с.1).
Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 З цих задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у сумі 1845,95 грн., який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів і тому з відповідачів слід стягнути на користь позивача ПАТ КБ «Правекс-Банк» витрати по сплаті ними судового збору, у розмірі по 922 грн. 97 коп. з кожного відповідача (1845,95 грн. /2 відповідача).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 77,79, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 509,526,530,610,626,629,1068ЦК України, п. 35 Постанови № 10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», п. 35 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року « Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
До суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення постановлено та підписано у нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий:

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_4