Справа № 368/26/17
Рішення

Іменем України

"20" квітня 2017 р. Кагарлицький районний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання недійсною заяви про відмову від спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду та просила визнати недійсною її заяву від 06.07.2012 року про відмову від належної їй частки спадщини ОСОБА_7 померлої 15.01.2012 року, що посвідчена державним нотаріусом Кагарлицької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8 за №399.

Мотивувала тим, що 15.01. 2012 року померла ОСОБА_7, за життя якій належав житловий будинок з надвірними будівлями та земельною ділянкою за адресою: Кагарлицький район, с. Іванівка, вул. Перемоги, 3, а також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Горохуватської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

24.12.2002 року ОСОБА_7 було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Горохуватської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №80. Згідно вказаного заповіту ОСОБА_7 сертифікати на земельну частку (пай) серія КВ №009219 та серія КВ №009220 від 21.07.1996 року заповіла своїм дітям ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_7 із спадкоємців першої черги залишились ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_2. Також, ще був син ОСОБА_9, який помер 10.10.2009 року. У померлого ОСОБА_9 залишились спадкоємці його дружина та діти :ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Інших спадкоємців після ОСОБА_7 не залишилось.

ОСОБА_1В у встановлений шестимісячний строк звернулась до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори з приводу спадщини своєї матері ОСОБА_7 Також до нотаріальної контори звернувся син ОСОБА_2, у звязку з чим державним нотаріусом було заведено спадкову справу. 06.07.2012 року ОСОБА_1 було підписано заяву, згідно якої вона відмовилась від належної їй частки спадщини, що залишилась після смерті матері ОСОБА_7 Однак під час прийняття спадщини ОСОБА_7 нотаріус не пояснила ОСОБА_1, що вона у звязку з відмовою не буде приймати в спадщини взагалі на все майно, оскільки відмовляючись від одного спадкового майна. Вона вважала, що вона відмовилась від частини спадкового майна, а саме житлового будинку, а в наступному зможе успадкувати інше спадкове майно, а саме частину земельної ділянки біля житлового будинку та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Горохуватської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

В 2016 році звернувшись до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини на земельну ділянку, на що нотаріус пояснила, що при подачі спадкоємцем заяви про відмову від спадщини, відмовляється не від частини спадщини чи спадкового майна, а загалом від усієї спадщини. А тому ОСОБА_1 помилилась щодо істотних обставин правочину (заяви про відмову від спадщини), а саме обсягу її прав та інших спадкоємців на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_7

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_10 позов підтримала.

Відповідачі: ОСОБА_2 позов визнав, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове засіданні не зявились, надіслали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позов визнали.

ОСОБА_3, повідомлений належним чином в судове засідання не зявився.

Представник Кагарлицької районної державної нотаріальної контори надіслав заяву про розгляд справи у їх відсутність.

Судом встановлено, що 15.01. 2012 року померла ОСОБА_7, за життя якій належав житловий будинок з надвірними будівлями та земельною ділянкою за адресою: Кагарлицький район, с. Іванівка, вул. Перемоги, 3, а також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Горохуватської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

Згідно ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

24.12.2002 року ОСОБА_7 було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Горохуватської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за №80. Згідно вказаного заповіту ОСОБА_7 сертифікати на земельну частку (пай) серія КВ №009219 та серія КВ №009220 від 21.07.1996 року заповіла своїм дітям ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 цього кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у том числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Після смерті ОСОБА_7 із спадкоємців першої черги залишились ОСОБА_1 та ОСОБА_3, ОСОБА_2. Також, ще був син ОСОБА_9, який помер 10.10.2009 року. У померлого ОСОБА_9 залишились спадкоємці його дружина та діти :ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Інших спадкоємців після ОСОБА_7 не залишилось.

ОСОБА_1В у встановлений шестимісячний строк звернулась до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори з приводу спадщини своєї матері ОСОБА_7 А саме 06.07.2012 року подала заяву про відмову від належної їй за заповітом частини спадкового майна на користь ОСОБА_2

Також до нотаріальної контори звернувся син ОСОБА_2, у звязку з чим державним нотаріусом було заведено спадкову справу. 06.07.2012 року ОСОБА_1 було підписано заяву, згідно якої вона відмовилась від належної їй частки спадщини, що залишилась після смерті матері ОСОБА_7

Згідно п. 25 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відмова від прийняття спадщини може бути визнання судом недійсною з підстав, передбачених ст.ст. 225, 229-231, 233 ЦК України.

Згідно ч.1 ст. 229 ЦК України істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обовязків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

Однак під час прийняття спадщини ОСОБА_7 нотаріус не пояснила позивачу, що вона у звязку з відмовою не буде приймати в спадщини взагалі на все майно, оскільки відмовляючись від одного спадкового майна.

Вона вважала, що вона відмовилась від частини спадкового майна, а саме житлового будинку, а в наступному зможе успадкувати інше спадкове майно, а саме частину земельної ділянки біля житлового будинку та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Горохуватської сільської ради Кагарлицького району Київської області.

В 2016 році звернувшись до Кагарлицької районної державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини на земельну ділянку, на що нотаріус пояснила, що при подачі спадкоємцем заяви про відмову від спадщини, відмовляється не від частини спадщини чи спадкового майна, а загалом від усієї спадщини. Згідно п. 3.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Отже , позивач помилилась щодо істотних обставин правочину(заяви про відмову від спадщини), а саме обсягу її прав та інших спадкоємців на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_7

А тому на підставі ч.5 ст. 1274, ч.1 229 ЦК України слід визнати недійсною заяву ОСОБА_1 від 06.07.2012 року про відмову від належної їй частки спадщини ОСОБА_7 померлої 15.01.2012 року, що посвідчена державним нотаріусом Кагарлицької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8 за №399.

Керуючись ст. 215, 216, 231, 236, 1216-1218, 1223, 1257, 1261, ч.5 ст. 1274, 1275 ЦК України, ч.4 ст. 174, ст. 118-119 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати недійсною заяву ОСОБА_1 від 06.07.2012 року про відмову від належної їй частки спадщини ОСОБА_7 померлої 15.01.2012 року, що посвідчена державним нотаріусом Кагарлицької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_8 за №399.

Апеляційну скаргу на рішення суду позивачем подається протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, а відповідачем у той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 223 ЦПК України.

Суддя: В.І. Кириченко