Справа №461/6217/15-ц
Провадження №2/461/72/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2017 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

за участю:

позивача ОСОБА_2,

представників позивача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області, Галицького Відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності, виключення з опису та зняття арешту

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частку гаража ІІІ, загальною площею 16,1 кв.м, який знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Городоцька, 42 та виключити з опису та зняти арешт з гаража ІІІ, загальною площею 16,1 кв.м, який знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Городоцька, 42.

У судовому засіданні позивач та її представники позовні вимоги підтримали, просили такі задоволити.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представники відповідачів у судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Львівським палацом урочистих подій серії І-СГ №390247 від 12.02.1978 року та проведено запис №317 (т.1, а.с.16).

29.08.2008 року ОСОБА_8 придбав у ОСОБА_9 гараж №ІІІ, який розташований за адресою: м.Львів, вул. Городоцька, 42, загальною площею 16,1 кв.м, що підтверджується договором купівлі-продажу гаражу від 29.08.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_10, серії ВКТ №240057.

ОСОБА_11 про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССМ №658839 від 30.09.2008 року ОСОБА_8 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу №1433 від 29.08.2008 року належить гараж №ІІІ, загальною площею 16,1 кв.м, який розташований за адресою: м.Львів, вул. Городоцька, 42.

Вироком Сихівського районного суду м.Львова від 13.02.2014 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КПК України та призначено покарання у виді штрафу 2424375,00 грн. з позбавленням права обіймати посади та повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків строком на 1 рік та з конфіскацією всього особисто належного йому майна. Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 04.07.2017 року вирок Сихівського районного суду м.Львова від 13.02.2014 року залишено без змін. Однак, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.11.2014 року вищевказані вироки змінено, а саме ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст.212 КК України до штрафу в розмірі 425000,00 грн. з позбавленням права обіймати посади та повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків строком на 1 рік та з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Сихівським районним судом м.Львова 13.02.2014 року видано виконавчий лист №464/11206/13-к відносно конфіскації у ОСОБА_8 на користь держави всього особисто належного йому на праві власності майна.

23.01.2015 року державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ в порядку вимог ст.ст.17, 19, 20, 25 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову ВП №46175475 про відкриття виконавчого провадження. Також, державним виконавцем було встановлено, що ОСОБА_8 на праві приватної власності належить вищевказаний гараж. Дане майно було описано та арештовано, що підтверджується наявним у матеріалах справи копією акту опису й арешту майна від 30.04.2015 року.

06.05.2015 року державним виконавцем призначено експерта субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для надання відомостей початкової вартості вищевказаного гаражу для реалізації на прилюдних торгах.

Окрім того, судом встановлено, що 20.12.2015 року ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СГ №416157, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції від 21.12.2015 року, про що складено відповідний актовий запис №1867.

ОСОБА_11 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Щодо позовної вимоги про визнання права власності на 1/2 гаража № III, загальною площею 16,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 42 суд зазначає наступне.

В цій частині позовних вимог, позивач покликається на норми матеріального права, а саме статті 60, 61, 63 СК України та зазначає, що спірний гараж є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки чоловік позивачки придбав його під час їх перебування у шлюбі і тому частки кожного з них є рівними.

З цього приводу необхідно зазначити, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи статтю 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно потрібно установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Норму статті 60 СК України можливо застосувати, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалася Верховним Судом України в постановах від 1 липня 2015 року, 25 листопада 2015 року, 12 жовтня 2016 року та постанові від 5 квітня 2017 року у справі № 6-399цс17.

Статтею 331 ЦК України встановлено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. В матеріалах справи відсутні докази, що право власності на гараж було зареєстроване за позивачем.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів, що гараж № III, загальною площею 16,1 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 42 придбаний за спільні кошти подружжя.

Крім того, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що виконавче провадження ВП №46175475 здійснювалося на виконання виконавчого листа №464/11206/13-к, виданого Сихівським районним судом м. Львова на підставі вироку від 13.02.2014 року.

ОСОБА_11 протоколу проведення електронних торгів №135896 від 21.12.2015 року переможцем торгів став ОСОБА_6, на підставі чого складено акт державного виконавця про проведення електронних торгів з реалізації арештованого майна.

Судом також встановлено, що позивач, оскаржила результати електронних торгів, тобто правочин, на підставі якого гараж перейшов у власність до третьої особи ОСОБА_6 На даний час цивільна справа № 461/1412/16-ц перебуває у провадженні Галицького районного суду м. Львова. Отже, має місце захист цивільних прав та інтересів особи у інший спосіб, а у випадку задоволення такого позову, не позбавляє її можливості звернутися до суду з аналогічним предметом з інших підстав.

ОСОБА_11 п.10 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі, зокрема конфіскації.

Частиною 1 ст.354 ЦК України встановлено, що до особи може бути застосовано позбавлення права власності на майно за рішенням суду як санкція за вчинення правопорушення (конфіскація) у випадках, встановлених законом. Конфісковане майно переходить у власність держави безоплатно.

Отже, з моменту набранням законної сили вироку Сихівського районного суду м. Львова від 13.02.2014 року право власності чоловіка позивача припинилося і перейшло у власність держави.

Між позивачем та теперішнім власником спірного гаража відсутні договірні відносини.

ОСОБА_11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5, у разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов'язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК України.

У даній справі позивач, вимог в порядку статей 387, 388 ЦК України не заявляла.

Захист цивільних справ - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. В той же час, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні правовідносини.

Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних справ та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Як вбачається із змісту позову, такий заявлений з метою захисту позивачем свого права власності на приміщення гаражу, тому належним способом захисту такого права було б витребування майна з чужого незаконного володіння.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову в частині визнання права власності необхідно відмовити, оскільки право власності на спірний гараж на законних підставах перейшло до ОСОБА_6, електронні торги не визнані недійсними.

Окрім того, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про виключення з опису та зняття арешту з майна також необхідно відмовити, оскільки електронні торги по реалізації гаражу №ІІІ, який розташований на вул. Городоцькій у м.Львові вже відбулися та таке перейшло у власність ОСОБА_6

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволені позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, суд вважає за необхідне відповідно до ст.88 ЦПК України сплачений судовий збір залишити за позивачем.

Керуючись ст.60 СК України, ст.ст.316, 317, 319, 328? 334, 346, 354, 368, 388, 392 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 61, 79, 88, 208, 212-215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Державної податкової інспекції у Галицькому районі м.Львова Головного управління ДФС у Львівській області, Галицького Відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності, виключення з опису та зняття арешту відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом 10 днів з моменту його проголошення. У разі, якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Зубачик Н.Б.