Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/137/17
№ 2-о/733/9/17
Рішення

Іменем України

"15" лютого 2017 р. м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Панахно Л.В.,

заявника ОСОБА_1 та

представника заявника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу,

встановив:

Заявник звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт проживання однією сім»єю без шлюбу з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, посилаючись на те, що вони разом з останнім з 2010 року і до дня його смерті проживали однією сім»єю, як дружина та чоловік, з яким вели спільне господарство. Майно, яке б входило до складу спадщини після смерті останнього, відсутнє. Від попереднього шлюбу у ОСОБА_3 залишився син ОСОБА_4, який на даний час знаходиться у психіатричному закладі із суворим наглядом та згідно судової психолого - психіатричної та наркологічної експертизи не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час у ОСОБА_5 не залишилось жодних родичів, які б опікувалися ним, так як мати останнього померла ІНФОРМАЦІЯ_2, тому вона, як цивільна дружина померлого ОСОБА_3, хоче стати опікуном його сина ОСОБА_5, для чого їй необхідно встановити зазначений вище факт.

У судовому засіданні заявник підтримала заяву та просила її задовольнити за викладених вище обставин, пояснивши, що починаючи з 2010 року і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 вони проживали з останнім однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Встановлення зазначеного факту їй необхідно для того, щоб опікуватися сином померлого ОСОБА_5, а також доглядати за майном останнього, за яке необхідно сплачувати комунальні послуги.

Представник заявника ОСОБА_2 у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 підтримав, а також пояснив, що остання не є спадкоємцем майна померлого і не претендує на нього як спадкоємець четвертої черги, оскільки єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_3 є його син ОСОБА_5

Представник заінтересованої особи Парафіївської селищної ради в судове засідання не з'явився надавши заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Представник залученої до участі в справі в якості заінтересованої особи - служба у справах дітей та сім»ї Київської міської державної адміністрації у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судовому засіданні підтвердили, ОСОБА_1 фактично проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 з 2010 року по день смерті останнього.

Заслухавши пояснення заявника, її представника, показання свідків та дослідивши усі докази по справі, суд прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с. 8).

В останнього залишився син ОСОБА_5, стосовно якого ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10 січня 2014 року застосовані примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, якому до вступу ухвали у законну силу залишено міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 Управління Державної пенітенціарної служби у м. Києві та Київській області (а.с. 9-10).

Дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7), з якою він офіційно розлучився ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 6).

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 258 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз'яснено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Заявником, відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, зазначено мету встановлення факту проживання її з померлим ОСОБА_3 однією сім»єю, якою є встановлення опіки над повнолітнім сином останнього ОСОБА_5, при цьому, виходячи із зазначеної заявником мети встановлення відповідного факту суд враховує наступне.

Інститут опіки і піклування спрямований на заповнення відсутньої чи недостатньої цивільної дієздатності неповнолітніх і повнолітніх фізичних осіб. Разом із тим, завданням цього інституту є охорона особистих і майнових прав і інтересів підопічних, турбота про створення їм необхідних побутових умов, здійснення за ними догляду і забезпечення їхнього лікування.

Згідно ст. 63 ЦК України опікунами і піклувальниками можуть бути тільки цілком дієздатні фізичні особи. Опікун чи піклувальник може бути призначений тільки при наявності його письмової заяви. Опікуном і піклувальником призначаються переважно особи, що знаходяться в сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих відносин між опікуном, піклувальником і підопічним, можливості особи виконувати обов?язки опікуна чи піклувальника.

Заявником не надано доказів того, що вона письмово зверталася до органу опіки та піклування з питанням призначення її опікуном ОСОБА_5 та, що їй було відмовлено у цьому з причин відсутності встановленого факту проживання однією сім»єю без шлюбу її з померлим ОСОБА_3, при цьому суд враховує пояснення ОСОБА_1, яка зазначила, що в органі опіки та піклування останній повідомили, що встановлення відповідного факту полегшить процедуру призначення її опікуном.

Таким чином вбачається, що опікуном може бути призначена не тільки особа, яка знаходиться в сімейних чи родинних відносинах з підопічним, але й така, що не знаходиться, при цьому ураховуються особисті відносини між опікуном і підопічним, а також можливості особи виконувати обов?язки опікуна, про що зазначається у висновку органу опіки та піклування.

Суд також враховує норму ч. 2 ст. 3 СК України, згідно якої сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає, однак, ОСОБА_1 не може відноситися до осіб, які знаходяться у сімейних чи родинних відносинах з ОСОБА_5, оскільки останній не є її сином, разом з нею не проживав та не був пов»язаний з нею спільним побутом.

З урахуванням викладеного, а також враховуючи, що заявником у судовому засіданні не доведено існування перешкоди у призначенні її опікуном ОСОБА_5, і що даний факт породить для неї юридичні наслідки у частині можливості призначення її опікуном, суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу слід відмовити.

Керуючись ст. 3 СК України, ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, 256 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Ічнянський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя В.М. Овчарик