Справа № 450/4731/12 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/783/592/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про усунення перешкод в здійсненні права власності, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та виселення, -

в с т а н о в и л а:

12 грудня 2012 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та виселення, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 08 липня 2014 року просила суд визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користуватися житловим будинком № 11 по вул. Зеленій в с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області; виселити ОСОБА_4 із житлового будинку № 11 по вул. Зеленій в с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області без надання іншого житла.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок №11 по вул. Зеленій в с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області. У вказаному житловому будинку зареєстровані відповідачі. Відповідач ОСОБА_2 у вказаному будинку лише зареєстрований, проте не проживає. Відповідач ОСОБА_4 проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначила, що набувши права власності на будинок за договором іпотеки, не може повноцінно ним користуватися та розпоряджатися.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 березня 2016 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4 про усунення перешкод в здійсненні права власності, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку та виселення задоволено.

Визнано ОСОБА_4, ОСОБА_2 такими, що втратили право на користування житловим будинком №11 по вул. Зеленій в с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області.

Виселено ОСОБА_4 із житлового будинку №11 по вул. Зеленій в с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

Вважає його незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції під час вирішення спору не взято до уваги п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», за яким під час вирішення справ про виселення осіб, які систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід керуватися тим, що під час тривалої антигромадської поведінки виселення винного може статися під час повторного порушення, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Під заходами впливу мається на увазі заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача. Однак, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували застосування заходів запобігання уповноваженими та не державними органами та органами самоорганізації населення. Крім того, зазначає, що постійно проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншого житла не має.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ч.3 ст.303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов»язковою підставою для скасування рішення.

Як вбачається з Витягу про державну реєстрацію прав №31342599 від 19.09.2011 року, ОСОБА_3 на підставі договору іпотеки від 04.11.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 1079, є власником житлового будинку №11 по вул. Зеленій в с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області.

Відповідно до п. 1.2.1 Договору іпотеки, до набуття права власності позивачем на будинок №11 по вул. Зелена, с. Сокільники, Пустомитівський р-н., Львівська обл., його власником була ОСОБА_4

Згідно довідки №1084 від 24.06.2014 року, виданої Сокільницькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області, у житловому будинку №11 по вул. Зеленій в с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області зареєстровані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 Зазначені особи не перебувають у родинних відносинах із власником житлового будинку та не є членами сім'ї позивача в розумінні ст. 3 СК України, ч.2 ст. 64, ч.4 ст. 156 ЖК України.

Постановляючи оскаржуване рішення про визнання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 такими, що втратили право на користування житловим будинком №11 по вул. Зеленій в с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області, районний суд виходив з того, що позивач заперечує проти проживання відповідачів в будинку який перебуває у його власності, в зв'язку з чим власник - позивач вправі усунути порушення свого права власності, яке не повязане із позбавленням володіння житловим будинком, шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Виселяючи ОСОБА_4 з житлового будинку, суд виходив з того, що позивач як власник вправі відповідно до ст. 391 ЦК України вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженні своїм майном, а також що ОСОБА_4 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3 без правової на те підстави, в зв'язку з чим в силу вимог ч. 3 ст. 116 ЖК України, остання підлягає виселенню як така, що самоправно зайняла згадане жиле приміщення, а саме житловий будинок №11 по вул. Зеленій в с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області.

Оскаржуване рішення було предметом апеляційного оскарження за апеляційною скаргою ОСОБА_4, та рішенням апеляційного суду Львівської області від 29 вересня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 березня 2016 року змінено, виключено з його мотивувальної частини покликання на ч.3 ст. 116 ЖК України, як на підставу задоволення позову. В решті рішення суду залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 не проживає в спірному будинку, не був власником житлового будинку, а є лише зареєстрованим у такому.

Визнаючи ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, районний суд керувався положеннями ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживанн в Україні» від 11.12.2003 року, згідно якої власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема шляхом зняття особи з реєстрації місяця проживання, пред»явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; 2) про позбавлення права користування жилим приміщення.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про права користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71,72,116,156 ЖК України та ст.405 ЦК України).

Встановивши, що ОСОБА_2 не проживає в спірному жилому приміщенні, суд першої інстанції визнав його таким, що втратив право на користування ним, не застосуваши норму права, яка підлягала до даних правовідносин та за відсутності належних доказів його не проживання в спірному житлі.

З наведених мотивів, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування спірним будинком ухвалене з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 березня 2016 року в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком №11 по вул. Зеленій в с. Сокільники, Пустомитівського району Львівської області скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

ОСОБА_6