Справа № 369/2998/16-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/326/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 4 02.02.2017
УХВАЛА

Іменем України

02 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого судді Білоконь О.В.,

суддів: Верланова С.М., Савченка С.І.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про скасування рішень та визнання осіб такими, що втратили право власності земельні ділянки, -

встановила:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною заявою про скасування рішень та визнання осіб такими, що втратили право власності земельні ділянки, посилаючись на те, що 15 березня 2013 року вона на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського МНО та зареєстрованого в реєстрі за № 652, отримала в дар від ОСОБА_6 у власність 1/2 частину нежитлового будинку під №3 по вулиці Балукова в с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області. Інша 1/2 частина будинку належить третій особі, яка є батьком ОСОБА_3

Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,4977 га, яка рішенням Крюківщинської сільської ради від 12.03.10 р. №4/21 була надана в оренду строком на 49 років ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (на той момент співвласнику будинку) під розміщення кафе-бару «Аллея».

Рішенням сільської ради №7/12 від 07.07.15 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2238 га в с. Крюківщина по вул. Балукова та передано у власність відповідну земельну ділянку кадастровий №322248001:01:023:5088.

Рішенням сільської ради №5/4 від 08.05.15 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2287 га в с. Крюківщина по вул. Балукова та передано у власність відповідну земельну ділянку кадастровий №322248001:01:023:5055.

Земельні ділянки надані у власність відповідачам накладаються на земельну ділянку, надану в оренду під розміщення будинку, належного позивачу.

Оспорювані рішення порушують права позивача, оскільки, надання земельних ділянок відповідачам відбулося без згоди землекористувача (співвласників будинку).

Крім того оспорювані рішення були прийнятті відповідачем з порушенням встановленого порядку безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Згодом цільове призначення отриманих відповідачами у власність земельних ділянок було змінено на «для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку» всупереч вимоги частини 4 статті 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Тому, з врахуванням уточнених позовних вимог, позивач просила суд скасувати рішення Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №7/12 від 07.07.15 року; скасувати рішення Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області №5/4 від 08.05.15 року; визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку площею 0,2238 га, розташовану по вул. Балукова, 3 в с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області; визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку площею 0,2287 га, розташовану по вул. Балукова в с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішення суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, за неповного зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що належних та допустимих письмових доказів порушення своїх прав як землекористувача або власника нерухомості та в обґрунтування своїх вимог позивачем надано не було, отже, підстав для скасування спірних рішень, як таких що порушують права позивача судом не встановлено.

Колегія суддів із вказаними висновками погоджується, оскільки вони є обґрунтованими і відповідають вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Крюківщинської сільської ради від 12.03.2010 року № 4/21 затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 49 років ФОП ОСОБА_5, ОСОБА_6 під розміщення кафе-бару «Аллея» в с. Крюківщина, вул. Балукова, 3. Вилучено із земель запасу сільської ради (забудова землі) земельну ділянку площею 0,4977 га. Передано зазначену земельну ділянку 0,4977 га в оренду строком на 49 років ФОП ОСОБА_5, ОСОБА_6 під розміщення кафе-бару «Аллея» в с. Крюківщина, вул. Балукова, 3.

Відповідно до договору дарування від 15 березня 2013 року, позивач ОСОБА_2 є власником 1/2 частини нежитлового будинку під номером 3, що знаходиться в селі Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області по вулиці Балукова.

Рішенням Крюківщинської сільської ради від 07.07.2015 року № 7/12, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_7 для ведення особистого селянського господарства площею 0,2238 га в с. Крюківщина по вул. Балукова, 3. Передано ОСОБА_7 у власність земельну ділянку площею 0,2238 га (кадастровий номер :01:023:5088) для ведення особистого селянського господарства в с. Крюківщина по вул. Балукова, 3.

Рішенням Крюківщинської сільської ради від 08.05.2015 року № 5/4, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства площею 0,2287 га в с. Крюківщина по вул. Балукова. Передано ОСОБА_4 у власність земельну ділянку площею 0,2287 га (кадастровий номер :01:023:5055) для ведення особистого селянського господарства в с. Крюківщина по вул. Балукова.

Рішенням Крюківщинської сільської ради від 01.10.2015 року № 11/9 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється площею 0,2238 га із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку ОСОБА_7 в с. Крюківщина по вул. Балукова, 3. Змінено цільове призначення земельної ділянки площею 0,2238 га (кадастровий номер :01:023:5088) із земель для ведення особистого селянського господарства на землі для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку гр. ОСОБА_7 в с. Крюківщина по вул. Балукова, 3.

Відповідно до положень ст. 182 ЦК України у редакції, яка існувала станом на час укладення договору оренди земельної ділянки позивача, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, порядок проведення якої встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Аналіз вказаних положень у системному звязку з нормами статей 177-179 Цивільний кодекс України дає підстави для висновку про те, що право власності на нерухоме майно як обєкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації.

Статтею 12 ЗК України визначено повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин.

Громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами (ст. 40 ЗК України).

Відповідно до ст. 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Положення пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» регулює вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, які вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до позиції Верховного Суду України, яка викладена у Постанові Пленуму Про судове рішення у цивільній справі № 14 від 18 грудня 2009 року, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб.

Ухвалюючи рішення по справі, суд обґрунтовано виходив з вказаних положень закону та дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки рішенням Крюківщинської сільської ради від 12.03.2010 року № 4/21 лише затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 49 років ФОП ОСОБА_5, ОСОБА_6 під розміщення кафе-бару.

Разом з тим, відповідно до листа Крюківщинської сільської ради №9 від 13.01.2014 року договір на оренду вказаної земельної ділянки між ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6 та Крюківщинською сільською радою не укладався, а земельна ділянка використовується без відповідних на неї правовстановлюючих документів (а.с.44).

Відповідно до положень ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Позивачем не доведено, на яку земельну ділянку набула вона право користування чи власності у зв»язку з отриманням нею в дар 1/2 частину будинку, і що ця земельна ділянка накладається на земельні ділянки, отримані відповідачами у власність на підстав оспорюваних рішень.

Таким чином, враховуючі вказані положення закону та обставини справи, суд апеляційної інстанції, погоджуючись з висновком суду першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено порушення свого права на користування спірною земельною ділянкою.

Доводи апелянта про порушення судом норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, на думку апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, оскільки повністю спростовуються зазначеними належними та допустимими доказами по справі.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про незаконність оскаржуваного судового рішення оскільки вони не відповідають вказаним вище вимогам закону.

Інших доводів в обґрунтування апеляційної скарги не апелянт не зазначив.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді :