РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14741/16-ц

пр. № 2/759/1387/17

25 квітня 2017 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Шум Л.М.,

при секретарі Прокопенко Н.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач у жовтні 2016 р. звернувся до суду з зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що 06.08.2015 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем було укладено заяву - договір №25077958 на оформлення банківських продуктів, відповідно до якої останньому було відкрито рахунок на суму 65 5836,00 грн., зі сплатою 0,0001 % річних за користування кредитною лінією, 0,0001 % річних за користування несанкціонованим овердрафтом. Позивачем вимоги договору виконані в повному обсязі, однак відповідачем договірні зобов'язання не виконані належним чином в результаті чого, станом на 05.10.2016 р. виникла заборгованість, що становить 61 614,84 грн., з яких: 47 389, 63 грн. - сума ліміту кредитування, що залишилась неповернутою позичальником, 14 225,20 грн. - прострочений ліміт кредитування, що залишилась неповернутою. Позивач просить суд стягнути з відповідача зазначену вище заборгованість та судовий збір.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечував (а.с. 43), а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з'явився, який про час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином (а.с. 38, 40, 47), а тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі наявних даних в матеріалах справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 06.08.2015 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та відповідачем було укладено заяву - договір на оформлення банківських продуктів №25077958, відповідно до якого останньому був наданий кредит в розмірі 65 583,00 грн., зі сплатою мінімального щомісячного платежу - 3,3 % від суми кредиту, до 15 числа кожного місяця, зі сплатою 0,0001 % річних за простроченими розрахунками, 0,0001 % річних за користування несанкціонованим овердрафтом, термін кредитування - 1 рік (а.с. 9-22).

Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, що підтверджується випискою по рахунку клієнта за період з 06.08.2015 р. по 05.10.2016 р. (а.с. 6-8).

Проте, відповідно до розрахунку суми боргу, наданого позивачем, відповідач неналежним чином виконав свої зобов'язання по кредиту в результаті чого, станом на 05.10.2016 р. розмір заборгованості становить 61 614,83 грн., з яких: 47 389,63 грн. - сума ліміту кредитування, що залишилась неповернутою позичальником, 14 225,20 грн. - сума простроченного ліміту кредитування, що залишилась неповернутою позичальником (а.с. 5).

Даний розрахунок відповідачем, який повідомлявся судом належним чином, не спростований, жодних заперечень з цього приводу до суду не надходило, у зв'язку з чим, суд приймає до уваги наданий представником позивача розрахунок заборгованості та може покласти його в основу рішення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такі самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач неналежним чином виконував умови по заяві - договору на оформлення банківських продуктів, у зв'язку з чим виникла заборгованість на загальну суму 61 614,83 грн., у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позивачем на виконання вимог ст. 60 ЦПК України доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають повному задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати.

На підставі вищевикладеного, відповідно ст. ст. 526, 530, 536, 610-612, 614-615, 625, 1054, 1057 ЦК України та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 179, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)) на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість у розмірі 61 614,83 грн. та судовий збір в розмірі 1 378,00 грн. 63 коп., а всього - 62 992 (шістдесят дві тисячі девятсот девяносто дві) грн. 83 коп.

За письмовою заявою відповідача поданої до суду протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення заочне рішення може бути переглянути.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі до Святошинського районного суду м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: