АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий в 1 інстанції - Писанець В.А.
№22-ц/796/4625/2017 Доповідач - Українець Л.Д.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого Українець Л.Д.

суддів Оніщука М.І.,

Шебуєвої В.А.,

за участю секретаря Майданець К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року в справі за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2, треті особи: Державне управління справами, Державне підприємство «Укржитлосервіс», Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції м. Києві, про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання дій незаконними та усунення перешкод у користуванні спільною сумісною власністю,-

В С Т А Н О В И Л А

У грудні 2016 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Державне управління справами, Державне підприємство «Укржитлосервіс», Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції м. Києві, про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання дій незаконними та усунення перешкод у користуванні спільною сумісною власністю.

У лютому 2017 року позивачі подали заяву про забезпечення позову, в якій вказали, що предметом спору є самовільне, без затвердження проектної документації та згоди мешканців будинку здійснення відповідачем реконструкції в належній їй квартирі АДРЕСА_1 та частині горища над вказаною квартирою, спрямовані на приєднання частини горища будинку до своєї квартири.

У своєму позові вони просять визнати незаконними дії відповідача з присвоєння приміщень загального користування (горища) та зобов'язати її за свій рахунок відновити приміщення загального користування у відповідності з проектом та відновити доступ вхідного отвору до горища в попередній стан, оскільки вона здійснює будівельні роботи без проектної та дозвільної документації.

Факт самоправного захоплення частини горища будинку, знищення та пошкодження його конструктивних частин зафіксовано і підтверджується актом обстеження технічних приміщень житлового будинку по АДРЕСА_1 від 24.11.2016 року та актом №2 від 29.11.2016 року, згідно з яким виявлено несанкціоноване проникнення сторонніх осіб на горище будинку по АДРЕСА_1, всі входи до горища, у кількості 4 шт., заблоковані з середини, доступ до обслуговування загальнобудинкових інженерних мереж та даху будинку неможливий, а на горищі виявлено кладку перегородки з піноблоків над сходовою клітиною, проріз в перекритті до 1 кв. м з кв. АДРЕСА_1 на горище, при цьому була порушена конструкція каналу системи опалення, а також зафіксовано складування будівельних матеріалів на горищі.

Відповідач розпочала зведення капітальних стін на горищі будинку та зробила окремий отвір в перекритті з квартири на горище, наміру припинити протиправні дії не виявляє, а це в свою чергу може призвести до порушення прав інших мешканців будинку в користуванні спільним майном багатоквартирного будинку та призвести його до аварійного стану.

З урахуванням наведеного просили суд до набрання рішенням в справі законної сили заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам проведення будівельних робіт, пов'язаних із реконструкцією квартири АДРЕСА_1 шляхом переобладнання її у дворівневу за рахунок присвоєння приміщень загального користування (горища).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року заяву про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_2, треті особи: Державне управління справами, Державне підприємство «Укржитлосервіс», Державна архітектурно-будівельна інспекція України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції м. Києві, про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно, визнання дій незаконними та усунення перешкод у користуванні спільною сумісною власністю задоволено.

Заборонено ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам проведення будівельних робіт, пов'язаних із реконструкцією квартири АДРЕСА_1 шляхом переобладнання її у дворівневу за рахунок присвоєння приміщень загального користування (горища).

Не погоджуючись з ухвалою, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та залишити заяву про забезпечення позову без задоволення.

Зазначає, що даною ухвалою суду задоволено заяву про забезпечення позову, проте 23.12.2016 року судом було розглянуто таку ж заяву про забезпечення позову та відмовлено в її задоволенні.

Вказує, що позивачі порушили вимоги ч. 4 ст. 151 ЦПК України, а саме, не забезпечили всі сторони процесу відповідними документами на ознайомлення.

Крім того, двоповерхова квартира належить відповідачу на праві власності, не будується в зв'язку з тим, що вона побудована, введена в експлуатацію.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов забезпечуються забороною вчиняти певні дії.

У п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, підставою для забезпечення позову є наявність обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволенні позову.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності забезпечення позовушляхом заборони проведення будівельних робіт, пов'язаних із реконструкцією квартири АДРЕСА_1, переобладнання її у дворівневу за рахунок присвоєння приміщень загального користування (горища).

Відповідно до заявлених вимог позивачі просять зобов'язати ОСОБА_2 за свій рахунок відновити частину приміщення загального користування (горища), розміщеного над квартирою АДРЕСА_1 у відповідності з проектом на будинок та відновити доступ до горища і в разі задоволення позову можуть виникнути труднощі щодо виконання рішення суду.

Обраний ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вид забезпечення позову відповідає вимогам ст. 152 ЦПК України, є співмірним із заявленими позивачами вимогами та гарантує виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Згідно із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав до її скасування.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,312,313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.Д. Українець

Судді М.І. Оніщук

В.А. Шебуєва