Номер провадження: 22-ц/785/567/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

при секретарі Ярахмедові Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

28.09.2015 року, ОСОБА_2 звернувся із позовом про стягнення з ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди 167 196,01 гривень і 32 803 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Позов обгрунтовано тим, що 24.12.2014 року о 12 годині 50 хвилини біля будинку № 81 по вул. Отамана Головатого в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода (далі-ДТП) під час якої ОСОБА_3, яка керувала належним їй автомобілем НОМЕР_1, створила на дорозі аварійну обстановку, внаслідок чого мотоцикл НОМЕР_2 під керуванням позивача перекинувся і був пошкоджений, крім того, позивач зазнав тілесних ушкоджень, був пошкоджений його одяг.

На підставі постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 16.02.2015 року, яка змінена постановою апеляційного суду Одської області від 12.03.2015 року у частині визначення адміністративного стягнення, ОСОБА_3 визнана винною у вчиненні ДТП, яке мало місце 24.12.2014 року.

Посилаючись на те, що з вини ОСОБА_3 йому завдана матеріальна шкода, оскільки було пошкоджено мотоцикл і одяг, в яких він знаходився під час ДТП, крім того, він зазнав моральних страждань, позивач просив позов задовольнити.

Представник позивача у суді першої інстанції позов підтримав.

Відповідачка ОСОБА_3 не приймала участі у судовому засіданні у суді першої інстанції.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 04.11.2015 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на незаконність рішення суду, неповне з'ясування дійсних обставин справи.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, 09.04.2016 року померла відповідачка ОСОБА_3 (а.с.140).

Правонаступником відповідачки ОСОБА_3 є її чоловік ОСОБА_5, який у встановленому законом порядку, отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22.12.2016 року залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_3 - її чоловіка ОСОБА_5, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04.11.2015 року у частині відмови у позові про відшкодування моральної шкоди скасовано із закриттям у цій частині провадження у справі (а.с.172-174).

У засіданні колегії суддів: представник позивача скаргу підтримала; відповідач ОСОБА_5 і його представник скаргу не визнали.

Рішення суду першої інстанції у частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України.

За змістом ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Позивачя просив стягнути з відповідача, правонаступника ОСОБА_3, матеріальну шкоду у розмірі 167 196,01 гривень, яка складається зі шкоди, що заподіна внаслідок пошкодження мотоцикла і одягу, в яких позивач був під час скоєння ДТП (а.с.2-4).

Між сторонами виникли правовідносини з відшкодування шкоди, які регулюються нормами ЦК України.

Встановлено, що 24.12.2014 року о 12 годині 35 хвилин, ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_3, на перехресті вул. Петренко та вул. Отмана Головатого в м. Одесі здійснила проїзд на заборонений сигнал світлофору, чим створила аварійну обстановку й змусила водія мотицикла Ямаха № НОМЕР_4 - ОСОБА_2 допустити зіткнення з припаркованим автомобілем Богдан № НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_6, внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження, а ОСОБА_2 також отримав тілесні ушкодження, чим порушила п.п.8.7.3.е Правил дорожнього руху (а.с.67,68, адміністративні матеріали П№3-523/668/15, С№523/1226/15-п Суворовського районного суду м. Одеси).

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 16.02.2015 року, яка змінена на підставі постанови апеляційного суду Одеської області від 12.03.2015 року у частині визначення адміністративного стягнення, ОСОБА_3 визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ст. 61 ч.3 ЦПК України).

Зважаючи на викладене, винною у спричинені позивачу ОСОБА_2 шкоди у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу мотоцикла і речей, які були на ньому під час ДТП, у встановленому законом порядку, визнана ОСОБА_3

Майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст. 1166 ч.1 ЦК України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ст. 1188 ч.1 п.1 ЦК України).

За висновком спеціаліста автотоварознавця від 13.02.2015 року, мотоцикл Ямаха економічно немає сенсу відновлювати після ДТП, у зв'язку з чим вартість матеріальної шкоди, яка спричинена позивачу, як власнику мотоцикла внаслідок ДТП дорівнює його ринковій вартості на час ДТП /24.11.2014 року/ і становить - 153 846,01 гривень (а.с.5-10).

У зв'язку із ДТП позивач отримав тілесні ушкодження, крім того, стали непридатними для використання речі, які були на ньому під час ДТП, а саме: мотоперчатки вартістю 1 740 гривень; мотокуртка вартістю 7 560 гривень і взуття вартістю 4 050 гривень, а всього на суму 13 350 гривень (а.с.13,15,93-102).

Відповідач ОСОБА_5, як правонаступник,повинен відшкодувати позивачу матеріальну шкоду, завдану з вини ОСОБА_3, оскільки в силу ст. 1282 ч.1 ЦК України, спадкоємець зобовязаний задовольнити вимогу кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

ОСОБА_5 отримав у спадщину після смерті ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом: автомобіль Хюндай 2013 року виготовлення; грошові кошти у сумі 11 171,18

гривень; 4/х кімнатну квартиру АДРЕСА_1; житловий будинок разом із 2-ма земельними ділянками по вул. Малиновського,110 в с. Великозименове Великомихайлівського району Одеської області (а.с.154-160).

Оскільки з вини ОСОБА_3 позивачу завадана матеріальна шкода в розмірі 167 196,01 гривень (153 846,01+13 350), правонаступник ОСОБА_3 - ОСОБА_5 повинен відшкодувати завдану матеріальну шкоду позивачу у зазначеному розмірі, яка є в межах вартості майна, отриманого спадкоємцем у спадщину.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про задоволення позову щодо відшкодування матеріальної шкоди у повному обсязі.

Заперечення відповідача і його представника у засіданні колегії суддів із посиланням на те, що: матеріальна шкода у розмірі 167 196 гривень не доведена; позивач отримав відшкодування за спричинену шкоду у розмірі 1 000 євро, а решту відшкодування може отримати в страховій компанії не заслуговують на увагу з таких підстав.

Позивач, належними та допустимими доказами довів, що матеріальна шкода складається зі шкоди у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу та речей, в які він був одягнутий під час ДТП і які стали непридатними через їх пошкодження (а.с.5-10,13,15,92-102).

Разом з тим, відповідач, всупереч ст. ст. 57-60 ЦПК України, належними та допустимими доказами не спростував, що надані позивачем докази на підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди є неналежними або недопустимими.

Зі змісту розписки від 30.12.2014 року, яку видав позивач вбачається, що він отримав від ОСОБА_3 1 000 євро компенсації на лікування, а претензії матеріального характеру за ремонт мотоцикла мав намір заявити до страхової компанії (а.с.112).

ОСОБА_3, за життя, застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, як власник наземного транспортного засобу на період з 02.07.2014 року по 01.07.2015 року в страховій компанії Гарант-Авто (а.с.41).

Право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (правовий висновок Верховного Суду України від 20.01.2016 року у справі №6-2808 цс 15).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відмову у позові про стягнення матеріальної шкоди, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду у цій частині скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п. 2, 309 ч.1 п.п. 3, 4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 листопада 2015 року у частині відмови у позові про відшкодування матеріальної шкоди скасувати.

Позов ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ОСОБА_7 № НОМЕР_6 /правонаступника ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 ОСОБА_8 № НОМЕР_7 на відшкодування материіальної шкоди 167 196 /сто шістдесят сім тисяч сто дев'яносто шість/ гривень 01 копійка і судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 671 гривень.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_9

ОСОБА_10