АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

08 лютого 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Соколової В.В., Чобіток А.О.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лукіних Антона Вікторовича про зобов'язання вчинити дії,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року,

встановила:

у жовтні 2016 року заявник звернулась до суду зі скаргою, в якій просила визнати незаконною бездіяльність державного виконавця щодо скасування арешту її майна. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва від 18 жовтня 2016 року у справі було відкрито провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року скаргу було залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду зі скаргою заявник посилалась на те, що у вересні 2016 року вона дізналась про те, що на її майно накладено арешт в рамках виконавчого провадження. Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження заявником було виявлено, що 30 червня 2011 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, однак арешт з майна знято не було. Вважала, що така бездіяльність порушує її права та просила скаргу задовольнити.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Києва від 18 жовтня 2016 року у справі було відкрито провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 22 грудня 2016 року скаргу було залишено без розгляду.

Залишаючи скаргу без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що її подано з пропущенням строку та клопотання про його поновлення скаржником заявлено не було. Однак, такий висновок суду зроблений з порушенням норм процесуального права.

Статтею 383 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно положень ст. 385 ЦПК України скаргу на дії державного виконавця може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Судом першої інстанції було зазначено про те, що виконавчий документ було повернуто стягувачу постановою державного виконавця від 30 червня 2011 року, а зі скаргою заявник звернулась лише у жовтні 2016 року.

Однак, зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_1 не було відомо про відкриття виконавчого провадження, постанови державного виконавця вона не отримувала, а про існування арешту дізналась випадково у вересні 2016 року. Заявник оскаржує не постанову від 30 червня 2011 року, а бездіяльність державного виконавця.

Крім того, у п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року роз'яснено, що якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України визначено, що розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

В даному випадку, судом першої інстанції було порушено порядок розгляду скарги на дії державного виконавця, а тому ухвалу слід скасувати та направити питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді

№ справи: 761/36096/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2874/2017

Головуючий у суді першої інстанції: Гуменюк А.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.