Справа № 495/7976/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Левченко А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/7976/16-ц

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

06.10.2016 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по тексту відповідач) про стягнення аліментів (а.с.1-2).

Так, ОСОБА_1 просила суд стягувати на її користь з ОСОБА_2 щомісячно аліменти на її утримання на період вагітності у розмірі 800 грн.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.2016 року відкрито провадження по справі № 495/7976/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Справу призначено до розгляду (а.с.16).

08.11.2016 року відповідачем ОСОБА_2, подано до суду заперечення на позовну заяву ОСОБА_1, згідно з якими він просив суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю. За твердженням відповідача, стягнення утримання на позивачку не вбачається можливими з огляду на те, що він не має можливості надавати таку допомогу, так як офіційно він не працює та має непостійний заробіток, має серйозні хвороби хребта та ушкодження кінцівок, а також у провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання їх дітей в розмірі 4 000 грн. Білшь того, позивачка отримує державну допомогу для багатодітних сімей та сама розпоряджається цими коштами.

Позивачка ОСОБА_1, в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності (а.с.59).

Відповідач ОСОБА_2, в судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, згідно з якою просив розглянути справу за його відсутності (а.с.96).

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін або їх представників, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 02.09.2001 року між позивачкою ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Розгон) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, було зареєстровано шлюб Барабойською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, про що 02.09.2001 року зроблено відповідний актовий запис за № 4, що підтверджується виданим 02.09.2001 року свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 278934 (а.с.6).

Від сумісного шлюбу у сторін народилися діти:

- ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, про що 09.01.2003 року зроблено відповідний актовий запис за № 01, що підтверджується виданим 09.01.2003 року Виконкомом Козацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 402428 (а.с.7);

- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, про що 12.06.2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 16, що підтверджується виданим 12.06.2007 року Виконавчим комітетом Козацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 098622 (а.с.8);

- ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, про що 25.07.2013 року складено відповідний актовий запис за № 388, що підтверджується виданим 25.07.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 361392 (а.с.9);

- ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, про що 15.05.2015 року складено відповідний актовий запис за № 437, що підтверджується виданим 15.05.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 432977 (а.с.10).

Згідно із довідкою № 201 від 01.10.2016 року, виданою КЗ «Старокозацька районна лікарня», ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, знаходиться на 21-22 тижні вагітності (а.с.11).

За твердженням позивачки, діти мешкають разом із нею та знаходяться на її повному утриманні, вона вагітна та чекає на пяту дитину. У свою чергу, відповідач разом із сімєю не мешкає, проживає у м. Одесі з іншою жінкою, працює за приватним наймом, але ніякою матеріальної допомоги ОСОБА_1 та її дітям не надає, що ставить позивачку у вкрай скрутне матеріальне становище.

У відповідності до ст.75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що

другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом (частини 1, 2, 4).

Розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Якщо у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв'язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу (ч.ч. 1, 4 ст.76 СК України).

Згідно із ч.ч. 1-3 ст.77 Сімейного кодексу України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно.

Статтею 79 Сімейного кодексу України встановлений час, протягом якого сплачуються аліменти одному з подружжя. Так, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви (ч.1 ст.79 СК України).

Згідно із ч.1 ст.80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.ч. 1, 4-6 ст.84 Сімейного кодексу України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Право дружини на утримання, передбачене статтею 84 цього Кодексу, припиняється в разі припинення вагітності, народження дитини мертвою або якщо дитина передана на виховання іншій особі, а також у разі смерті дитини. Право дружини на утримання припиняється, якщо за рішенням суду виключено відомості про чоловіка як батька з актового запису про народження дитини (ст.85 СК України).

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання на час вагітності підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення щомісячно з відповідача на користь позивачки аліментів в твердій грошовій сумі на її утримання на час вагітності у розмірі 400 грн., починаючи з дня подання позовної заяви до народження дитини.

Встановлюючи розмір стягнення аліментів, суд виходить з того, що будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 спроможний сплачувати у теперішній час аліменти у більшій сумі позивачкою суду надано не було, як не було і надано до суду відповідачем доказів того, шо він не має можливості надавати матеріальну допомогу своїй дружині під час вагітності. При цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним та не суперечить чинному законодавству, інтересам позивачки та відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.80 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Крім того, згідно із ст.ст. 79, 88 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати за розгляд позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 75-77, 79-80, 84-85 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 10-11, 57-61, 88, 157, 169, 197, 208-209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути щомісячно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) аліменти на її утримання на період вагітності в твердій грошовій сумі у розмірі 400 (чотириста) гривень, починаючи з дня подання позовної заяви, а саме з 06.10.2016 року до народження дитини.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір за розгляд позовної заяви в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Мишко