Справа № 461/6904/16-ц
Провадженя №2/461/320/17
У Х В А Л А

іменем України

"24" квітня 2017 р. м.Львів Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про визнання іпотечного договору недійсним

в с т а н о в и в :

24.10.2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про визнання іпотечного договору недійсним з підстав, викладених у позовній заяві.

Встановлено, що дана справа надійшла до суду 24.10.2016 року. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 25.10.2016 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначався, зокрема тричі у останні судові засідання: 17.03.2017 року, 05.04.2017 року та 24.04.2017 року.

Так, у судовому засіданні, яке відбулося 02.03.2017 року, під час якого були присутні представник позивача та представник відповідача, розгляд справи було відкладено на 17.03.2017 року, учасники процесу були повідомлені про час та місце наступного судового засідання, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою (а.с.208). Окрім того, про дату та місце наступного судового засідання повідомлено позивача, що підтверджується судовим викликом від 02.03.2017 року (а.с.209) та повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.210). Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 17.03.2017 року розгляд справи відкладено на 05.04.2017 року, оскільки учасники процесу в судове засідання не зявилися, про час та місце наступного судового засідання повідомлено таких, що підтверджується судовим викликом від 17.03.2017 року (а.с.212). Однак, від позивача та її представника до суду повернулися конверти з повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою «за закінченням терміну зберігання». У судовому засіданні, яке відбулося 05.04.2017 року, під час якого був присутній представник відповідача, розгляд справи було відкладено на 24.04.2017 року, про що представник відповідача ознайомилася про дату та місце наступного судового засідання, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою (а.с.224). Окрім того, про дату та місце наступного судового засідання повідомлено позивача та її представника, що підтверджується судовим викликом від 05.04.2017 року, який наявний у матеріалах справи (а.с.225), а також складеною секретарем судових засідань телефонограмою від 05.04.2017 року, якою повідомлено про дату та місце наступного судового засідання представника позивача. Однак, у судове засідання позивач та її представник не зявилися, від останніх до суду повернулися конверти з повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

24.04.2017 року від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд залишення позовної заяви без розгляду у звязку з повторною неявкою позивача та її представника та просить розгляд справи проводити без її участі.

Фіксування судового засідання технічними засобами не відбувалось, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки сторони у судове засідання не зявились.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не зявився у судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «ОСОБА_1 проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Тому, у зв'язку з наведеним положення п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, яким передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання без поважних причин або повторно не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до правосуддя.

Суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися до суду повторно після усунення обставин, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

З огляду на наведене та враховуючи повторну неявку позивача без поважних причин, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить залишити без розгляду.

Керуючись ч.2 ст.197, п.3 ч.1 ст.207, ст.ст.208-210 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про визнання іпотечного договору недійсним залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова протягом пяти днів з моменту її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Зубачик Н.Б.