САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2183/16-ц
Провадження №2/726/67/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26.01.2017 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі Сківернічук А.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину,- суд

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом в якому вказують про те, що вироком Садгірського районного суду м. Чернівці від 28.11.2016 року, відповідача засуджено за вчинення злочинів передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України, а саме привласнення та розтрата чужого майна, яке було ввірене особі та перебувало у її віданні та привласнення та розтрата чужого майна, яке було ввірене особі та перебувало у її віданні вчинене повторно. Вироком встановлено, що матеріальна шкода завдана ОСОБА_2 позивачу становить 25450,92 гривень.

Окрім того вказують, що 18.07.2016 року було проведено аудиторський висновок про достовірність дебіторської заборгованості торгового представника ОСОБА_1 з якої вбачається, що своїми незаконними діями останній завдав ТОВ «ВПК-Україна» матеріальної шкоди загалом на суму 86412,60 гривень.

Враховуючи викладене, просять стягнути з ОСОБА_1 на їхню користь матеріальну шкоду в розмірі 86412,60 гривень та моральну шкоду в розмірі 50000,00 гривень.

Представник позивача в судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи сторін, оцінивши належність, допустимість та достовірність доказів, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Як встановлено із вироку Садгірського районного суду м. Чернівці від 28.11.2016 року, ОСОБА_1 засуджено за вчинення злочинів передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України та встановлено, що ним було завдано матеріальну шкоду ТзОВ «ВПК-Україна» на загальну суму 25450,92 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Враховуючи, що вказаний розмір завданої матеріальної шкоди визначений, як шкода, яка була завдана внаслідок вчинення злочину, її розмір безумовно підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Окрім того, 06.06.2016 року під час проведення чергової взаємозвірки з ФОП ОСОБА_3 останній повідомив, що товар по накладній від 16.05.2016 року не отримував і не замовляв, отже, стало очевидно, що товар на суму 60 961,68 грн. було незаконно привласнено ОСОБА_2 ОСОБА_3 відомості підтверджуються також службовою запискою від 06.06.2016 року де ОСОБА_1 вказав, що дійсно, він присвоїв вказані грошові кошти шляхом продажу ввіреного йому майна згідно видаткової накладної від 16.05.2016 року.

Крім того, в липні 2016 року позивачем було проведено незалежний аудит про достовірність дебіторської заборгованості торгового представника ОСОБА_1 Товариства з обмеженою відповідальністю «ВПК-Україна» за період з 01.05.2016р. по 30.06.2016 р.

В ході проведення аудиторської перевірки було виявлено та підтверджено незалежним аудитором те, що представник торгівельний ОСОБА_1 отримав товар згідно видаткових накладних №ЧФ-0001053 від 17.05.2016р. на суму 8635,02 грн.. №ЧФ-0001054 від 18.05.2016р. на суму 7271,70 грн., №ЧФ-0001056 від 19.05.2016р. на суму 9544,20 гри., всього товару на суму 25450,92 грн. Даний товар мав бути поставлений представником торгівельним ОСОБА_2 для контрагента Товариства - ФОП ОСОБА_4 згідно договору поставки №16/266 від 10.03.2016 року.

В ході проведення аудиту TOB «ВПК-Україна» за вказівкою аудитора було проведено звірку взаємних розрахунків з ФОП ОСОБА_4, за результатами, якої було зроблені відповідні акти звіряння.

Згідно з актом звіряння від 15.07.2016 року Чернівецької філії TOB «ВПК-Україна» з ФОП ОСОБА_4 за даними бухгалтерського обліку Товариства за ФОП ОСОБА_4 числиться дебіторська заборгованість за поставлений товар по видатковим накладним від 17.05.2016 року, 18.05.2016 року, 19.05.2016 року в сумі 25450,92 грн., однак, за даними обліку ФОП ОСОБА_4 кредиторська заборгованість відсутня і поставки товару за згаданими видатковими накладними на суму 25450,92 грн. - не було. Крім того, ФОП ОСОБА_4 було повідомлено, що товар по згаданим вище видаткових накладних не отримувала і не замовляла, отже, стало очевидно, що товар на суму 25 450,92 грн. було незаконно привласнено ОСОБА_1

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, громадянин ОСОБА_1 своїми умисними діями, окрім шкоди визначеної у вказаному вироці суду, завдав матеріальної шкоди TOB «ВПК-Україна» на суму 60961,68 гривень.

Вказані обставини знайшли своє відображення доказами, долученими позивачем до позовної заяви.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 В.В.26.10.2012 року уклав із позивачем договір про повну матеріальну відповідальність.

Як визначено ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей;

Статтею 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами.

Відповідно до ст. 136 КЗпП України у решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача завдану ним шкоду, відповідно до досліджених вище доказів у розмірі 60961,68 гривень.

Що стосується відшкодування моральної шкоди судом встановлено наступне.

Так, позивач у своєму позові вказує, що своїми незаконними діями ОСОБА_1 принизив їхню честь, гідність та ділову репутацію, а також понизив престиж TOB «ВПК-Україна». При визначенні моральної (немайнової) шкоди позивач виходив з того, що внаслідок дій відповідача порушились нормальні ділові відносини з контрагентами Товариства, зменшені розміри закупівлі товарів, що завдає їм збитків.

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у приниженні ділової репутації юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Позивачем не надано достатніх обґрунтувань щодо завданої моральної шкоди, а посилання про те, що внаслідок дій позивача зменшені розміри закупівлі товарів, що завдає їм збитків до уваги не беруться, оскільки поняття «збитки» є категорією майнової шкоди. Окрім того, на думку суду, завдання матеріальних збитків саме позивачу на вказану суму, не може призвести до значущого приниження ділової репутації підприємства чи його ділових зязків. За таких умов, суд, виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 15000,00 гривень.

Згідно п. 6 ч. 1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином позивач звільнений від сплати судового збору щодо вимоги про відшкодування збитків завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, який становить 25450,92 гривень.

Однак, відповідно до ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подання до суду юридичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1166 ЦК України, ст. ст. 134, 135-1, 135-3, 136 КЗпП України ст.ст. 10, 11, 60, 86, 88, 205, 209, 214, 215, 224 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ТзОВ «ВПК-Україна», 33009, м. Рівне, пров. Робітничий, 5, матеріальну шкоду в розмірі 86412,60 гривні.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ТзОВ «ВПК-Україна», 33009, м. Рівне, пров. Робітничий, 5, моральну шкоду в розмірі 15000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 3200,00 гривень.

В інших позовних вимогах відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддя ОСОБА_5