_________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4402/17
Провадження № 2/520/7303/17
УХВАЛА

13.04.2017 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та зобовязання здійснити реєстрацію права власності,

В С Т А Н О В И В:

12.04.2017 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та зобовязання здійснити реєстрацію права власності, в якій позивач просить суд:

- визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частки квартири АДРЕСА_1;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на 7/8 часток квартири АДРЕСА_2;

- зобов'язати Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради провести реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 права власності на 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 та 7/8 часток квартири АДРЕСА_3.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Відповідно до ч.1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Зазначаємо, що документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення звязку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Оригінал такої квитанції додається до всіх позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, інших судових документів, що направляються до судової інстанції.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складає 1600 грн. (1600,00х0,4=640,00), та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складає 1600 грн. (1600,00х5=8000,00).

Відповідно до п.п. 2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви немайнового характеру стягується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складає 1600 грн. (1600,00х0,4=640,00).

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З позову вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру про визнання права власності, та дві вимоги немайнового характеру про зобовязання провести реєстрацію права власності на кожний обєкт нерухомості.

Згідно зі ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України, ціна позову повинна дорівнювати дійсній вартості майна на цей час.

Пунктом 2 частини першої статті 80 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно, або його витребування вартістю майна. При цьому вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна.

У позові позивачем не визначено ціну позову, сума якої повинна дорівнювати загальній ринковій вартості спірного нерухомого майна, а саме: 3/4 часткам квартири АДРЕСА_1 та 7/8 часткам квартири АДРЕСА_3.

Позивачем також надано до позову квитанцію про сплату судового збору в сумі 320 гривень та у позові заявлено вимогу про зменшення суми судового збору до суми сплаченої позивачем.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до частин першої, третьої статті 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Таким чином, фактичною підставою для відстрочення, розстрочення, зменшення належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи є майновий стан сторони, що ускладнює сплату судового збору в зазначеному законодавством розмірі.

Позивачем на підтвердження майнового стану надано до суду лише копію довідки з пенсійного фонду про розмір пенсії позивача.

Однак зазначаємо, що вказана довідка не може підтверджувати повний майновий стан особи, у звязку з чим пропонуємо позивачеві надати до суду також довідку з Державної податкової інспекції про доходи позивача за останні пів року.

Тому, з урахуванням вищевикладеного та вищезазначених положень ЦПК України, позивачеві необхідно виправити недоліки позовної заяви, а саме:

- визначити у позові ціну позову, яка повинна дорівнювати загальній сумі ринкової вартості спірного нерухомого майна, а саме: 3/4 часткам квартири АДРЕСА_1 та 7/8 часткам квартири АДРЕСА_3, з подальшим наданням до суду доказів на підтвердження визначеної ціни позову;

- запропонувати позивачеві надати до суду довідку з Державної податкової інспекції про доходи позивача за останні пів року для підтвердження дійсного майнового стану особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Керуючись ч. 1 ст.121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та зобовязання здійснити реєстрацію права власності залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків поданої заяви - пять днів з дня отримання копії ухвали, та розяснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Калініченко Л. В.