Ухвала

іменем україни

8 лютого 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,
суддів: Леванчука А.О., Маляренка А.В., Ситнік О.М., Ступак О.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 31 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Одеської області від 15 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 29 березня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк»), та ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 259 тис. доларів США, що було еквівалентно 1 307 950 грн, зі сплатою 13 % річних та терміном повернення до 29 березня 2018 року.

На забезпечення виконання позичальником умов цього договору 29 березня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено іпотечний договір, предметом якого є належне на праві приватної власності іпотекодавцю нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка загальною площею 0,0363 га, на якій розташований вказаний будинок.

8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого останнє набуло право вимоги за кредитним договором від 29 березня 2007 року № 0, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору утворилася заборгованість, розмір якої станом на 21 листопада 2014 року становив 5 436 521 грн 35 коп. і складався з: 3 257 919 грн 40 коп. заборгованості за кредитом, 2 178 601 грн 95 коп. заборгованості за відсотками.

Позивач в рахунок погашення заборгованості за вказаним договором у розмірі 5 436 521 грн 35 коп. просив звернути стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 0,0363 га, на якій розташований вказаний будинок, що на праві приватної власності належать ОСОБА_5, шляхом передачі предмета іпотеки у власність ПАТ «Дельта Банк» та визнання за ним права власності на вказане майно.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 31 березня 2015 року позов ПАТ «Дельта Банк» задоволено.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 29 березня 2007 року № 0 у загальному розмірі 5 436 521 грн 35 коп. звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 0,0363 га, на якій розташований вказаний будинок, що на праві приватної власності належать ОСОБА_5, шляхом передачі предмета іпотеки у власність ПАТ «Дельта Банк» та визнання за ним права власності на вказане майно.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 15 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено та доповнено. Вказано вартість предмета іпотеки - житлового будинку та земельної ділянки, на яке звернуто стягнення - 5 039 812 грн (без ПДВ), згідно з висновком суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «Професіонал» від 3 листопада 2015 року.

Резолютивну частину рішення суду викладено в такій редакції: у рахунок погашення 5 436 521 грн 35 коп. заборгованості за кредитним договором від 29 березня 2007 року № 0, яка складається з: 3 257 919 грн 40 коп. заборгованості за кредитом та 2 178 601 грн 95 коп. заборгованості за відсотками, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 29 березня 2007 року, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку загальною площею 0,0363 га, на якій розташований вказаний будинок, що на праві приватної власності належать ОСОБА_5, загальною вартістю 5 039 812 грн (без ПДВ), згідно з висновком суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «Професіонал» від 3 листопада 2015 року, шляхом передачі іпотекодержателю ПАТ «Дельта Банк» предмета іпотеки у власність та визнання за ним права власності на предмет іпотеки. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і передати справу на новий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій було встановлено, що 29 березня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_5 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 259 тис. доларів США, що було еквівалентно 1 307 950 грн, зі сплатою 13 % річних та терміном повернення до 29 березня 2018 року.

На забезпечення виконання позичальником умов цього договору 29 березня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено іпотечний договір, предметом якого є належне на праві приватної власності іпотекодавцю нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка загальною площею 0,0363 га, яка розташована за цією ж адресою.

8 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого останнє набуло право вимоги за кредитним договором від 29 березня 2007 року № 0, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5.

Встановлено, що ОСОБА_5 не виконав своїх договірних зобов'язань. Станом на 21 листопада 2014 року заборгованість відповідача становила 5 436 521 грн 35 коп. і складалася з: 3 257 919 грн 40 коп. заборгованості за кредитом та 2 178 601 грн 95 коп. заборгованості за відсотками.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з пп. 4.1 п. 4. договору іпотеки іпотекодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет іпотеки у випадках, зазначених в п.п. 2.1.1., 2.1.2 цього договору, а саме у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем зобов`язань за кредитним договором, а також у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов`язання за цим договором або будь-якого зобов`язання, що забезпечено іпотекою за цим договором.

Відповідно до пп. 4.2 п. 4. договору іпотеки звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, або за договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції правильно визначився зі спірними правовідносинами, виходячи з умов договорів, укладених між сторонами, в яких обумовлені права та обов'язки сторін та відповідальність сторін за невиконання чи неналежне виконання сторонами зобов'язань, взятих на себе за договорами, та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, обґрунтовано вважав доведеною загальну заборгованість за кредитом та дійшов правильного висновку на підставі ст. ст. 16, 554, 1054 ЦК України, ст. 39 Закону України «Про іпотеку» про звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому суд першої інстанції правильно посилався також на те, що у п. 4.2 договору іпотеки сторонами визначено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із перелічених в даному положенні договору способів: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса, застереження про задоволення вимог іпотекодержалеля. Таке договірне застереження відповідає можливості, визначеній законодавцем, у ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку», згідно з якою іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Виходячи із положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції, однак разом із цим дійшов висновку про доповнення рішення суду із зазначенням вартості предмета іпотеки, що була визначена згідно з висновком суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «Професіонал» від 3 листопада 2015 року. Крім того, в оскаржуваному рішенні апеляційний суд дослідив та надав належну оцінку доводам скаржника ОСОБА_5 щодо ненаправлення йому повідомлення у відповідності до п. п. 5.4 договору іпотеки, яким передбачено, що у разі законодавчої можливості при застосуванні передачі предмета іпотеки у власність іпотекодержателя як способу задоволення вимог іпотекодержателя (абз. 2 ч. 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку») право власності переходить до іпотекодержателя з моменту отримання повідомлення, про яке йдеться у п. п. 5.1 та 5.2 договору іпотеки. Встановлено, що у матеріалах справи є повідомлення-вимога від 13 жовтня 2014 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, надіслана банком відповідачу ОСОБА_5 як позичальнику та іпотекодавцю (а. с. 32). Крім того, у матеріалах справи є роздруківка з поштового відділення про направлення вказаного документа відповідачу із зазначенням про його повідомлення (а. с. 33).

Іпотека в установленому законом порядку зареєстрована у Державному реєстрі іпотек, права позивача підтверджені (а. с. 168-170).

Таким чином, апеляційний суд під час перегляду справи в апеляційному порядку виконав вимоги ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК та зробив висновок, який повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 26 жовтня 2016 року у справі № 6-1625цс16.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в незміненій частині та рішення апеляційного суду відповідають вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими й правильність вищенаведених висновків судів не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 31 березня 2015 року в незміненій частині та рішення апеляційного суду Одеської області від 15 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає. М.В. Демяносов А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.М. Ситнік О.В. Ступак Головуючий: Судді: