АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/335/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання заповіту дійсним ,-

в с т а н о в и л а :

13 січня 2016 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7 та ОСОБА_8, треті особи: ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання заповіту дійсним, посилаючись на те, що 07 вересня 2012 року ОСОБА_11 склав заповіт, за яким усе свої майно заповів своїй дружині ОСОБА_6. 18 вересня 2012 року ОСОБА_11 помер.

Рішенням Черкаського районного суду від 29 липня 2014 року задоволено позов ОСОБА_12 до ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_10 про визнання заповіту недійсним. Визнано заповіт, складений 07 вересня 2012 року на користь ОСОБА_6, посвідчений секретарем Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за № 99 недійсним, на підставі висновку експерта № 1 /322 від 22 квітня 2014 року, в якому визначено, що підпис спадкодавця ОСОБА_11 у вказаному заповіті виконаний не ОСОБА_11, а іншою особою з наслідуванням будь-якого справжнього підпису ОСОБА_11.

Позивач зазначає в позові, що 16 травня 2015 року вона звернулась до Черкаського відділення КНДІСЕ із заявою про проведення почеркознавчого експертного дослідження заповіту ОСОБА_11 примірника заповіту, який знаходився в архіві сільської ради. Для проведення дослідження нею були надані вільні зразки підпису ОСОБА_11 ті самі, що надавались для проведення експертизи на підставі, якої було постановлене рішення Черкаського районного суду від 29 липня 2014 року. Висновком експертного дослідження від 22 вересня 2015 року встановлено, що підпис від імені ОСОБА_11 в графі «підпис» в оригіналі примірника заповіту від 22 вересня 2015 року виконаний самим ОСОБА_11.

Тому позивач ОСОБА_6 вважає, що наявність двох різних за змістом експертних висновків є підставою для подання даного позову. ОСОБА_6 просила суд визнати заповіт, складений 07 вересня 2012 року ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, посвідченого секретарем Вергунівської сільської ради Черкаського району ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі № 99 дійсним.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2016 року в позові ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання заповіту дійсним відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_6 оскаржила його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що оскаржуване рішення є результатом неповного та необєктивного дослідження судом всіх обставин справи, судом порушено вимоги норм процесуального права. Апелянт зазначає, що в матеріалах справи наявний висновок експерта, який суперечить іншим матеріалам справи, а при ухваленні рішення судом дані суперечності не були усунуті. Просить рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2016 року скасувати і постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представника, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для визнання заповіту недійсним складеного 07 вересня 2012 року ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_1, та посвідченого секретарем Вергунівської сільської ради Черкаського району ОСОБА_10 став висновок експерта № 1/322 від 22 квітня 2014 року, що підпис спадкодавця ОСОБА_11 у вказаному заповіті виконаний не ОСОБА_11, а іншою особою з наслідуванням будь-якого справжнього підпису ОСОБА_11. Даний висновок був предметом дослідження Черкаським районним судом при прийнятті рішення від 29 липня 2014 року та Апеляційним судом Черкаської області 03 вересня 2014 року.

Суд першої інстанції виходив з того, що вказаними рішеннями дана належна правова оцінка доказам, висновку експертизи щодо підпису померлого, а відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК України після набрання рішення законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими, такими що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні 07 вересня 2012 року ОСОБА_11 склав заповіт, за яким усе своє майно заповів своїй дружині ОСОБА_6

18 вересня 2012 року ОСОБА_11 помер.

Діти ОСОБА_11 ОСОБА_8 та ОСОБА_12 звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус відмовив, оскільки вони не подали оригіналів правовстановлюючих документів. Пізніше вони дізнались про заповіт, складений батьком на користь ОСОБА_13, тому звернулись до суду з позовом про визнання заповіту нікчемним.

Рішенням Черкаського районного Черкаської області суду від 29 липня 2014 року задоволено позов ОСОБА_12 до ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_10 про визнання заповіту недійсним. Визнано заповіт, складений 07 вересня 2012 року на користь ОСОБА_6, посвідчений секретарем Вергунівської сільської ради Черкаського району Черкаської області ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за № 99 недійсним, на підставі висновку експерта № 1/322 від 22 квітня 2014 року, в якому визначено, що підпис спадкодавця ОСОБА_11 у вказаному заповіті виконаний не ОСОБА_11, а іншою особою з наслідуванням будь-якого справжнього підпису ОСОБА_11 (а. с. 6 -7).

16 травня 2015 року ОСОБА_6 звернулась до Черкаського відділення КНДІСЕ із заявою про проведення почеркознавчого експертного дослідження підпису в заповіті ОСОБА_11 Разом із заявою ОСОБА_6 надала експертам оригінал примірника заповіту від імені ОСОБА_11, що знаходився в архіві сільської ради.

Згідно даних висновку експертного дослідження № 689/15-23, № 696/15-23 від 22 вересня 2015 року встановлено, що підпис від імені ОСОБА_11 в графі «підпис» в оригіналі примірника заповіту від 22 вересня 2015 року виконаний самим ОСОБА_11 (а. с. 9-14).

Представник ОСОБА_6 ОСОБА_14 звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 29 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_13, треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_10 про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Черкаського районного Черкаської області від 11 грудня 2015 року заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 29 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_12 до ОСОБА_13, треті особи ОСОБА_8, ОСОБА_10 про визнання заповіту недійсним залишено без задоволення (а. с. 15-16).

Відповідно до ст. 223 ч. 2 ЦПК України після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини .

Правова позиція Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року, викладена у справі N 6-1133цс15 зазначає, що відповідно до п. 2 ч.1 ст. 205 ЦПК України позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

З огляду на вищевказані норми закону, надані сторонами докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, відмовивши в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та ОСОБА_8, треті особи ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання заповіту дійсним.

Крім того, колегія суддів звертає увагу позивача ОСОБА_6, що відсутні правові підстави визнавати заповіт дійсним, оскільки лише в разі його оспорення заповіт може бути визнаний недійсним, а визнавати дійсним заповіт не передбачено чинним законодавством.

Інших доводів, які б спростовували законність рішення суду першої інстанції та обґрунтованих висновків суду, яким дана належна оцінка судом, апеляційна скарга не містить.

Апеляційна скарга є безпідставною , необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Доводи апелянта щодо призначення в суді апеляційної інстанції комісійної судово почеркознавчої експертизи також не підлягають задоволенню колегією суддів, про що винесено ухвалу колегією суддів та відмовлено в задоволенні клопотання про призначення експертизи, в якій вказано підстави відмови у призначенні експертизи в даній справі.

За таких обставин колегія суддів вважає, що посилання апелянта, про те що рішення суду першої інстанції є незаконним не підтверджено доказами, та не наведено підстав, визначених у ст. 309 ЦПК України, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі.

Виходячи з викладеного, доводи апелянта носять субєктивний характер, не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи, невідповідності фактичним обставинам справи, а тому підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8, треті особи: ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання заповіту дійсним залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :