Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"12" квітня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою: ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УКРАЇНА» про стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому, просить суд: стягнути з ОСОБА_2 матеріальні збитки у сумі 46 902,00 гривень; витрати за проведення оцінки матеріального збитку транспортного засобу від 04 квітня 2016 року № 38/16 в сумі 700,00 гривень; суму сплаченого судового збору, яка складає 551,21 гривень.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 квітня 2015 року ним був придбаний у власність рідкісний автомобіль «Nissan Laurel» 1988 року випуску з метою проведення реставраційних робіт та подальшій участі в національних та міжнародних виставках ретро автомобілів. 21 березня 2016 року приблизно о 13.30 год. ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по бульвару Перова в місті Києві, не дотримавшись безпечної швидкості та дистанції, не врахувавши дорожньої обстановки, вчинив порушення Правил дорожнього руху (п. 13.1.), внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 у справі № 755/5581/16-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди з вини громадянина ОСОБА_2, було пошкоджено належний йому на праві приватної власності автомобіль НОМЕР_3. На його пропозицію домовитись про відшкодування коштів для ремонту пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 відповів різкою відмовою та повідомив, що всі питання він буде вирішувати лише в судовому порядку. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, як власника транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_5, була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Україна». 23 березня 2016 він, відповідно до статті 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», звернувся з повідомленням про настання страхового випадку. У телефонній розмові з представником асистуючої компанії TOB «Фінанс Лайн», йому було повідомлено, що ПрАТ «Страхова компанія «Україна» з 30 квітня 2015 року було позбавлене ліцензії на укладання договорів (полісів) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, а з 04 червня 2015 року відбулося анулювання всіх наявних ліцензій. Відповідне рішення було прийнято Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг у зв'язку з систематичним невиконанням ПрАТ «Страхова компанія «Україна» зобов'язань перед страхувальниками та потерпілими за договорами страхування та систематичним невиконанням розпоряджень контролюючих органів. Згідно даних Єдиного державного реєстру підприємств, установ, організацій, ПрАТ «Страхова компанія «Україна» не виконує свої зобов'язання ще з 07 лютого 2014 року (дата відкриття першого виконавчого провадження). 11 травня 2016 року ним подано заяву до ПрАТ «Страхова компанія «Україна» про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, разом із якою було надані документи, передбачені п.35.2 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В ході підготовки документів для звернення до страхової компанії, ним було організовано проведення комплексної експертної оцінки з метою встановлення розміру матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП. Згідно звіту з оцінки матеріального збитку транспортного засобу від 04 квітня 2016 року №38/16, вартість відновлювальних робіт складає 63 463,74 гривень. З урахуванням того, що проведення відновлювальних робіт з економічної точки зору є недоцільним, оскільки середня ринкова вартість авто менша вартості відновлення, було визначено, що матеріальний збиток завданий йому внаслідок ДТП складає 46 902,00 гривень.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 та представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УКРАЇНА» в судове засідання не з'явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача, відповідача, третіх осіб, та за згодою позивача ухвалити заочне рішення.

У відповідності до ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 березня 2016 року о 13 годині 30 хвилин по б-ру Перова в м. Києві між автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобілем НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої транспортні засоби отримали пошкодження.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень (а.с.6).

На даний час постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 18 квітня 2016 року не скасована та набрала законної сили.

За нормою частини третьої ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частиною четвертою цієї ж статті визначено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль НОМЕР_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с. 20). Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована у Товариства з додаткової відповідальністю Страхова компанія «Київ Ре» на підставі полісу № АЕ/4016561 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зі строком дії з 29 квітня 2015 року до 28 квітня 2016 року включно (а.с.21). При цьому, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві Страхова компанія «Україна».

23 березня 2016 року позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Україна» із повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про страхове відшкодування (а.с.8-9, 10).

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до Звіту № 38/16 з оцінки матеріального збитку транспортного засобу, складеного Фізичною особою-підприємцем «Левицький Владислав Владиславович» «Центр експертної оцінки» від 04 квітня 2016 року, матеріальний збиток завданий власнику автомобіля Nissan Laurel, реєстраційний № НОМЕР_4, внаслідок ДТП складає 46 902,00 гривень (а.с.35-39).

Відповідно до п. 36.1. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу з боку Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УКРАЇНА» не було здійснено страхового відшкодування.

Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, в даному випадку, майнова шкода - зменшення майнової сфери особи (учасника правовідносин, потерпілого) внаслідок пошкодження чи знищення її майна або внаслідок порушень її особистих немайнових прав.

Верховний Суд України у справі № 6-2808цс15 в постанові суду від 20 січня 2016 року, висловив правову позицію з приводу того, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди у розмірі 46 902,00 гривень.

Крім того, позивачем також були понесені витрати за проведення оцінки матеріального збитку транспортного засобу після ДТП у розмірі 700,00 гривень, що підтверджується товарним чеком № 38/16 від 05 квітня 2016 року та підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УКРАЇНА» про стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В порядку ст. 88 Цивільного процессуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 551,20 гривень, який був сплачений позивачем за подання позову до суду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 22, 1166, 1187 Цивільного кодексу України, ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1, 4, 10, 11, 14, 56, 57, 58, 79, 84, 60, 61, 88, 197, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УКРАЇНА» про стягнення матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 47 602 гривні та судовий збір у розмірі 551 гривні 20 копійок, а всього 48 153 (сорок вісім тисяч сто п'ятдесят три) гривні 20 (двадцять) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: