Провадження №2/748/44/17
Єдиний унікальний № 748/2204/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" лютого 2017 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Кухти В.О.,

секретар Коротка О.В.,

з участю позивача та його представника ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернігові справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ПЗУ Україна», Приватне акціонерне товариство СТ «Іллічівське» про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В с т а н о в и в :

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 в якому зазначив, що той, керуючи автомобілем "Lada Lagrus", порушив Правила дорожнього руху та вчинив зіткнення з автомобілем «Hyundai Elantra», яким керував позивач. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, сам позивач та його син отримали тілесні ушкодження. Розмір матеріального збитку завданого автомобілю був оцінений у 132 004 гривні 60 копійок, з яких 62 949,17 грн. були відшкодовані за договором страхування, а шкода в сумі 69055,43 грн. залишилася не відшкодованою. Також позивач просить відшкодувати йому вартість автотоварознавчого дослідження в сумі 600 грн., вартість додаткового обладнання та його встановлення на загальну суму 17864 грн.. Крім того, під час ДТП була пошкоджена акумуляторна батарея, яка знаходилася в багажнику автомобіля позивача, вартістю 1200 грн.. За зберігання автомобіля на стоянці ТОВ «Богдан-АВТО-Чернігів» позивачем було сплачено 360 гривень. Для того щоб бути присутнім на розгляді справи про адміністративне правопорушення та при проведенні автотоварознавчого дослідження позивач витратився на придбання пального для поїздки в м.Чернігів у розмірі 400 грн. та брав два дні відпустки за власний рахунок, а тому втрачений заробіток за ці два дні склав 818,20 грн.. Внаслідок отримання тілесних ушкоджень ним та його сином ОСОБА_3 зазнав і моральної шкоди. Також через неможливість використання автомобіля було порушено звичайний спосіб життя позивача чим йому також була завдана моральна шкода. Загальну моральну шкоду він оцінив у 5000 грн.. У звязку з цим просить стягнути з відповідача 90297,63 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, а також понесені витрати на правову допомогу.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Також в судовому засіданні зазначили, що дійшли згоди щодо розміру відшкодування матеріальних збитків спричинених пошкодженням транспортного засобу разом з вартістю додаткового обладнання в розмірі 80000 грн..

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково та зазначив, що розмір відшкодування матеріальних збитків спричинених автомобілю та додатковому обладнанню визнається відповідачем у сумі 80000 грн.. Також відповідачем визнається позов в частині оплати зберігання автомобіля в сумі 360 грн. та в частині відшкодування втраченого заробітку, але лише за один день, оскільки день перебування на судовому засіданні повинен був оплачуватися роботодавцем позивача і для цього не було необхідності брати відпустку за свій рахунок. Крім цього з відповідача не підлягають стягненню суми витрат на пальне в розмірі 400 грн., оскільки позивач міг скористатися громадським транспортом для поїздок в м.Чернігів і витрати на пальне не були вимушеними, а також вартість акумуляторної батареї не підтверджена належним доказом. Моральну шкоду відповідач визнає у розмірі 1000 грн., а витрати на правову допомогу просить стягнути в межах граничних розмірів з урахуванням витраченого в судовому засіданні часу.

Третя особа Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ПЗУ Україна» надала до суду пояснення у яких зазначила, що згідно з договором добровільного страхування між ОСОБА_3 та ПрАТ СК «ПЗУ Україна» від 28.11.2015 позивачу товариством було виплачене страхове відшкодування в сумі 62 949,17 грн.

Третя особа Приватне акціонерне товариство СТ «Іллічівське» представника в судове засідання не направило.

Заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з постанови Чернігівського районного суду від 29.01.2016 року, 08.01.2016 року о 08-30 ОСОБА_4 в порушення Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем марки "Lada Largus", здійснив зіткнення з автомобілем марки "Hyundai Elantra", державний номерний знак НОМЕР_1, в результаті чого цей транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

У правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду України від 20.01.2016 у справі 6-2808цс15 зазначено, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості предявити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За нормами ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв?язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з висновком №11 експертного автотоварознавчого дослідження від 30.01.2016 року вартість матеріального збитку позивача, спричиненого пошкодженням автомобіля, становить 132 004,60 грн..

Як пояснив, допитаний в якості свідка автотоварознавець ОСОБА_5, який проводив зазначене дослідження при обрахунку розміру матеріального збитку вартість додаткового обладнання та робіт по його установці не враховувалася, оскільки складала менше 1% вартості автомобіля.

За платіжним дорученням №40180 від 03.03.2016 року позивачу ОСОБА_6 «СК «ПЗУ Україна» сплатило 62949,17 грн..

Видатковою накладною №ЧН 0001690 від 29.11.2010 року та актом виконаних робіт №ЧН 0007864 від 03.12.2010 року підтверджується, що на пошкодженому автомобілі позивача було встановлене додаткове обладнання на суму 15632,40 грн. і вартість встановлення цього обладнання склала 2231,60 грн..

Сторони в судовому засіданні дійшли згоди щодо розміру матеріальної шкоди спричиненої автомобілю з додатковим обладнанням та витрат на її встановлення у розмірі 80000 грн..

Також відповідачем визнано вимоги щодо вартості зберігання пошкодженого автомобіля на стоянці ТОВ «Богдан-АВТО-Чернігів» в сумі 360 грн. та середній заробіток за один день, коли позивач брав участь в огляді автомобіля 11.01.2016 року, який відповідно до довідки №269942/03-553 від 11.07.2016, становить 414,20 грн..

Тому на підставі ч.1 ст.61 ЦПК України розмір шкоди в цій частині не підлягає доказуванню і саме ці суми підлягають стягненню з відповідача щодо вимог про матеріальну шкоду: завдану автомобілю додатковим обладнанням та витрат на її встановлення; завдану оплатою вартості зберігання автомобіля; а також завдану втратою заробітку за місцем роботи за один день.

Разом з тим середній заробіток втрачений позивачем у звязку з присутністю його під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не підлягає стягненню з відповідача, оскільки відповідно до ч.2 ст.275 КУпАП за особами, яких викликають як потерпілих зберігається у встановленому порядку середній заробіток за місцем роботи за час їх відсутності у зв'язку з явкою в орган (до посадової особи), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Також суд погоджується з доводами представника відповідача щодо відсутності підстав для стягнення витрат на пальне, оскільки за наявності можливості дістатися з м.Славутич до м.Чернігів громадським транспортом, ці витрати не були вимушеними та необхідними для відновлення свого права, а тому не є збитками.

Проте, свідок ОСОБА_7, який був присутній при відкриванні багажника на СТО, повідомив, що у багажнику був акумулятор, який був розбитий і для подальшої експлуатації не міг використовуватися. Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомив, що акумулятор був новий, придбали його за кілька днів до ДТП.

Вартість акумулятора підтверджується гарантійним талоном виписаним ПП ОСОБА_9 та складає 1200 грн. Суд приходить до висновку, що цей талон є допустимим доказом, оскільки містить необхідні реквізити: печатку та підпис продавця, підпис покупця, найменування та вартість акумулятора. Оскільки за показаннями свідків встановлено, що цей акумулятор був внаслідок ДТП пошкоджений та не міг використовуватися в подальшому, то його вартість необхідно стягнути з відповідача.

Свідок ОСОБА_8, який є сином позивача, також повідомив, що він також був у автомобілі під час ДТП, вони з батьком були шоковані під час неї. ОСОБА_8 був після операції і батько переживав за нього. Також після цього у батька погіршилося здоровя. Без автомобіля їх сімя відчувала незручності, бо автомобіль використовувався кожного дня.

При визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди судом враховується характер правопорушення, глибина душевних та фізичних страждань потерпілого. Виходячи з засад розумності, справедливості та виваженості суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, заявлений позивачем, враховуючи зміну способу життя у звязку з відсутністю автомобіля, хвилювання за стан свого сина, необхідно зменшити до 3000 грн..

Витрати позивача на правову допомогу в сумі 4600 гривень перевищують граничний розмір, встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», який складає 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Так як представник позивача адвокат ОСОБА_1 провів у судових засіданнях по даній справі 2 години у 2017 році, а також склав та подав цивільний позов у жовтні 2016 року, що суд враховує як 1 годину вчинення процесуальних дій поза судовим засіданням, то граничний розмір судових витрат буде обраховуватися наступним чином. 1600 грн. х 0,4 х 2 год. = 1280 грн. (граничний розмір витрат за 2017 рік); 1378 грн. х 0,4 х 1 год. = 551,20 грн. А всього ця сума складає 1280 грн. + 551,20 грн. = 1831,20 грн..

Судові витрати підлягають стягненню з відповідач на користь держави пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 22, 23, 1188 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «ПЗУ Україна», Приватне акціонерне товариство СТ «Іллічівське» про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 81974,20 грн. та моральну шкоду в сумі 3000 грн., а всього 84974 (вісімдесят чотири тисячі девятсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 частину витрат на правову допомогу в розмірі 1831,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 849,74 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_10