Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.У. № 0825/2354/2012 Головуючий у 1-й інстанції: Бондаренко І.В.
Провадження № 22-ц/778/919/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Трофимової Д.А.

Суддів: Крилової О.В.

ОСОБА_2

При секретарі: Волчановій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересовані особи - ОСОБА_4, Дніпровський відділ державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаною заявою, в обґрунтування якої зазначав, що рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2012 року з нього на користь ОСОБА_5 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 556 грн. щомісячно, починаючи з 21.02.2012 року, до досягнення дитиною повноліття.

З травня 2013 року його донька ОСОБА_6 постійно проживає з ним, перебуває на його повному утриманні.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2016 року він був звільнений від сплати на користь ОСОБА_4 заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягуються за рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2012 року за період з 15.11.2014 року по 31.10.2016 року в сумі 13 084,48 грн.

Таким чином, підстав для подальшого стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання доньки немає, тому виконавчий лист, виданий Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню з 01.11.2016 року і до повноліття дитини.

Посилаючись на вказані обставини та положення ст. 369 ЦПК України, заявник просив суд визнати виконавчий лист № 2/0825/850/2012, виданий Хортицьким районним судом м. Запоріжжя 26.03.2012 року, про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що не підлягає виконанню з 01.11.2016 року і до повноліття дитини, та стягнути з ОСОБА_4 на його користь судові витрати.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа № 2/0825/850/2012 про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що не підлягає виконанню з 01.11.2016 року і до повноліття дитини відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою задовольнити його заяву.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3, суд виходив із того, що підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а саме підстав, передбачених ч. 4 ст. 369 ЦПК України, не має.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

За положеннями ч.ч. 2, 4 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2012 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 556 грн. щомісячно, починаючи з 21.02.2012 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с. 23).

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 10.08.2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про звільнення від сплати аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнутих рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2012 року, було відмовлено. (а.с. 65-66). Вказаним рішенням встановлено, що ОСОБА_6 з 15.11.2014 року зареєстрована за місцем реєстрації батька.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31.10.2016 року ОСОБА_3 було звільнено від сплати на користь ОСОБА_4 заборгованості по аліментам на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, які стягуються за рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2012 року за період з 15.11.2014 року по 31.10.2016 року в сумі 13 084,48 грн. (а.с. 90-91). Вказаним рішенням встановлено, що неповнолітня ОСОБА_6, яка досягла чотирнадцяти років, самостійно визначила своє місце проживання з батьком та перебуває на його утриманні, тому підстав для стягнення з ОСОБА_3 заборгованості по аліментам за період з 15.11.2014 року не має.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, по'вязаних з виконанням судових рішень у цивільних справах», затвердженого постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 8 від 25.09.2015 року, частиною 2 ст. 369 ЦПК передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Підстави для цього зазначені у ч. 4 ст. 369 ЦПК.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону № 606-ХІV є закінчення виконавчого провадження.

При цьому словосполучення "або з інших причин" у ч. 4 ст. 369 ЦПК не стосується припинення обов'язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв'язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої ЦК.

Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки базуються на викладі фабули справи та є повторенням обставин, якими ОСОБА_3 обґрунтовував свою заяву, всебічна оцінка яким була дана судом першої інстанції, і зводяться лише до особистої незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

Докази та обставини, на які посилається ОСОБА_3 в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Сукупність вищезазначених обставин справи, наявність в справі процесуальних документів, аналіз та оцінка доводів апеляційної скарги приводять до висновку, що ці доводи не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді справи, оскаржувана ухвала відповідає нормам права, а тому підстав для її зміни або скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21 грудня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: