Справа №442/7965/16-ц
Провадження №2/442/572/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

03 лютого 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

у складі :

головуючого судді Хомика А.П.,

за участю секретаря Лужецької С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 22 листопада 2007 року перебуває у шлюбі з відповідачем, у якому у них 28 вересня 2010 року народилася донька ОСОБА_3, а 05 листопада 2013 року донька ОСОБА_4. Зазначає, що відповідач не цікавиться життям дітей, ухиляється від їх утримання, матеріальної допомоги не надає, а вона не має змоги утримувати їх та забезпечити всім необхідним. При таких обставинах, просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на її користь аліменти на дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Позивачка в судове засідання не зявилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити.

Відповідач двічі в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про слухання справи по останньому відомому місцю проживання. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за вказаною стороною в позовній заяві адресою місця проживання. У разі відсутності особи за такою адресою, вважається що судове повідомлення їй вручене належним чином. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Частинами 7, 8 ст. 7 СК України передбачено, що кожна дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Матеріалами справи встановлено, що з 22 листопада 2007 року ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 (копія свідоцтва про шлюб серія І-СГ №081663), у якому у них 28 вересня 2010 року народилася донька ОСОБА_3 ( копія свідоцтва про народження серія І-СГ №255040, а 05 листопада 2013 року донька ОСОБА_4 (копія свідоцтва про народження серія І СГ № 388105).

З довідки № 1463 від 12.12.2016 року, виданої Нагуєвицькою сільською радою, вбачається, що позивачка ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно.

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, які мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів на неповнолітніх дітей, суд враховує стан здоровя позивачки і дітей, їхнє матеріальне становище, рівність прав та обовязків обох батьків щодо дітей, розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, вимоги розумності та справедливості і визначає їх в твердій грошовій сумі в розмірі вказаному позивачкою, а саме 2500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

На думку суду, саме такий розмір аліментів відповідатиме інтересам дітей, враховуючи її вік та матеріальні потреби.

У разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 551,20 грн.

Керуючись ст. ст. 10-11, 60, 88, 209, 212-215, ст. 224, 226 ЦПК України, ст. ст. 141, 180-184 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, 05 листопада 2013 року в твердій грошовій сумі в розмірі по 1250 грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 13 грудня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 640,00 грн. судового збору в дохід держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.П. Хомик