_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1319/17
Провадження № 2/520/6486/17
УХВАЛА

15.02.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Одесі заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 01.02.2017 року звернулась до Київського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, в якій позивач просить суд:

- розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 07 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис №679;

- поділити спільне сумісне майно подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, визнавши за кожним право власності на ? частку наступного майна:

- автомобіль марки «Toyota», модель «Land Cruiser 200», об'єм двигуна - 4461 куб.см., номер шасі (кузова рами) JTMHV05J804133197, 2014 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_1;

- автонавантажувач марки «Toyota», модель 02-8FGF-30, серій номер 02-8FGF-3530277;

- навантажувач марки «Mustang», модель 2056, об'єм двигуна - 3300 куб.см., 2012 року випуску, двигун номер К1640, заводський номер MMC02056G00003606.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 15.02.2017 року, після усунення позивачем недоліків поданої заяви відповідно до ухвали судді від 02.02.2017 року, відкрито провадження по справі на підставі позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя.

Разом з позовною заявою позивачем ОСОБА_1 надано до суду заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборону відчуження на спірне майно належне відповідачеві, а саме:

- автомобіль марки «Toyota», модель «Land Cruiser 200», об'єм двигуна - 4461 куб.см., номер шасі (кузова рами) JTMHV05J804133197, 2014 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_1;

- автонавантажувач марки «Toyota», модель 02-8FGF-30, серій номер 02-8FGF-3530277;

- навантажувач марки «Mustang», модель 2056, об'єм двигуна - 3300 куб.см., 2012 року випуску, двигун номер К1640, заводський номер MMC02056G00003606.

Позивач в заяві в обґрунтування вищевказаних вимог про необхідність вжиття заходів забезпечення позову посилається на те, що вказане майно хоч і придбавалося у шлюбі та належить сторонам по справі на праві спільної сумісної власності, однак оформлено воно на ім'я відповідача, який є його титульним власником. Відповідач не визнає права позивача на вказане майно, у позасудовому порядку вирішити спірне питання вони не змогли. Для уникнення поділу спірного майна відповідач може здійснити відчуження спірного майна, що призведе до неможливості виконати судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

У випадку, коли заяву про забезпечення позову подано до відкриття провадження у справі, така заява має бути розглянута впродовж двох днів та лише у випадку поли порушується питання про захист прав інтелектуальної власності, у іншому випадку вирішення питання про забезпечення позову до відкриття провадження у справі вбачається не можливим. Таким чином вимоги позивача про забезпечення позову розглянуті невідкладно після відкриття провадження у справі.

Суд, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступні обставини:

Подана позивачем заява про застосування заходів забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ч.2 ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Згідно з ч. ч.1-3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим кодексом, заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.1, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв'язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов'язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до положень ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та в межах і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, при цьому сторони мають право обґрунтовувати належність конкретно доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень та зобовязані довести перед судом ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Так, з наданих до суду відомостей та доказів вбачається наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виник спір рухомого майна, яке позивач просить суд поділити між нею та відповідачем, оскільки вважає його спільним сумісним майном подружжя, а саме стосовно:

- автомобіля марки «Toyota», модель «Land Cruiser 200», об'єм двигуна - 4461 куб.см., номер шасі (кузова рами) JTMHV05J804133197, 2014 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_1;

- автонавантажувача марки «Toyota», модель 02-8FGF-30, серій номер 02-8FGF-3530277;

- навантажувача марки «Mustang», модель 2056, об'єм двигуна - 3300 куб.см., 2012 року випуску, двигун номер К1640, заводський номер MMC02056G00003606.

З наданих позивачем до позову документів вбачається, що:

- автомобіль марки «Toyota», модель «Land Cruiser 200», об'єм двигуна - 4461 куб.см., номер шасі (кузова рами) JTMHV05J804133197, 2014 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_2 згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХХ 791925, виданого центром ДАІ 8050, дата реєстрації 13.02.2015 року;

- навантажувач марки «Mustang», модель 2056, об'єм двигуна - 3300 куб.см., 2012 року випуску, двигун номер К1640, заводський номер MMC02056G00003606, зареєстрований за ОСОБА_2 згідно зі свідоцтвом про реєстрацію машини серії АС №192566, виданого Інспекцією державного технічного нагляду Одеської області, дата реєстрації 08.11.2012 року.

Щодо автонавантажувача марки «Toyota», модель 02-8FGF-30, серій номер 02-8FGF-3530277, позивачем до позову надано лише копію акту приймання-передачі товару від 06 жовтня 2016 року, з якого вбачається, що покупець ОСОБА_2 прийняв від продавця вказаний автонавантажувач.

Однак зазначаємо, що виникнення права власності на рухоме майно виникає з моменту його реєстрації, документів на підтвердження того, що вказаний автонавантажувач марки «Toyota», модель 02-8FGF-30, серій номер 02-8FGF-3530277, належить та зареєстрований за відповідачем ОСОБА_2 до суду не надано.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз'яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; суд дійшов висновку, що між сторонами виник спір стосовно поділу майна придбаного за час перебування у шлюбі, заявлені вимоги про забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача, а відтак й порушить права позивача на судовий захист, у звязку з чим суд вважає заяву ОСОБА_1 такою, що підлягає частковому задоволенню, та є необхідність у вжитті заходів забезпечення позову ОСОБА_1 шляхом накладення арешту та встановлення заборони відчуження будь-яким способом на належне відповідачу ОСОБА_2 спірне рухоме майно, а саме:автомобіль марки «Toyota», модель «Land Cruiser 200», об'єм двигуна - 4461 куб.см., номер шасі (кузова рами) JTMHV05J804133197, 2014 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_1; навантажувач марки «Mustang», модель 2056, об'єм двигуна - 3300 куб.см., 2012 року випуску, двигун номер К1640, заводський номер MMC02056G00003606.

В іншій частині суд вважає заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову не обґрунтованою, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження того, що автонавантажувач марки «Toyota», модель 02-8FGF-30, серій номер 02-8FGF-3530277 дійсно належить відповідачеві, у звязку з чим в цій частині заява підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову по цивільній справі №520/1319/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя, шляхом:

- Накладення арешту та встановлення заборони відчуження будь-яким способомна автомобіль марки «Toyota», модель «Land Cruiser 200», об'єм двигуна - 4461 куб.см., номер шасі (кузова рами) JTMHV05J804133197, 2014 року виготовлення, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за ОСОБА_2 згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу СХХ 791925, виданого центром ДАІ 8050, дата реєстрації 13.02.2015 року.

- Накладення арешту та встановлення заборони відчуження будь-яким способомна навантажувач марки «Mustang», модель 2056, об'єм двигуна - 3300 куб.см., 2012 року випуску, двигун номер К1640, заводський номер MMC02056G00003606, зареєстрований за ОСОБА_2 згідно зі свідоцтвом про реєстрацію машини серії АС №192566, виданого Інспекцією державного технічного нагляду Одеської області, дата реєстрації 08.11.2012 року.

Копію ухвали направити для виконання до Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області.

В іншій частині заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її оголошення, а особи, які були відсутні під час оголошення ухвали протягом пяти днів з дня отримання її копії, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий Калініченко Л. В.