Справа № 212/4099/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

10 лютого 2017 року м. Кривого Рогу

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого-судді Борис О.Н., за участю секретаря судового засідання Хазієвої Т.В., за участю позивача ОСОБА_1, діючої також в інтересах ОСОБА_2, представника адвоката ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста ОСОБА_4 цивільну справу за позовом ОСОБА_1, діючої за себе та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_5, діючої за себе та в інтересах малолітнього ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення в квартиру та встановлення порядку користування квартирою, третя особа виконавчий комітет Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2016 року позивачі звернулися до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування заявлених вимог посилалися на те, що їм та ОСОБА_7 який є сином ОСОБА_2, на праві приватної спільної сумісної власності належала трьохкімнатна квартира 76, яка розташована у будинку 56 по улиці Ватутіна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

20 січня 2012 року співвласник квартири ОСОБА_7 помер, після його смерті відкрилась спадщина, яка складалась з 1/3 частини вищевказаної квартири. Спадкоємцями першої черги за законом після померлого ОСОБА_7 були його матір - ОСОБА_2, дружина померлого - ОСОБА_8, а також малолітній син померлого - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_2 прийняла спадщину після померлого сина та належну їй 1/9 частину квартири подарувала відповідачу ОСОБА_8 Відповідно ОСОБА_8 та її малолітньому сину ОСОБА_6 належить 1/3 частина вищевказаної квартири, а саме по 1/18 частини даної квартири кожному.

Після оформлення спадщини на вищевказану квартиру ОСОБА_1 та ОСОБА_2, будучі співвласниками 2/3 частини квартири, мали намір проживати у ній, але відповідач забравши ключі від вхідної двері не пускає їх до даного приміщення, чинить всілякі перепони у користуванні житловим приміщенням, без їх згоди та відома впустила до вказаної квартири громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_10, передав останнім ключі від вхідної двері зазначеної квартири, в яку останні в'їхали та в якій на теперішній час проживають.

У добровільному порядку спір вирішити не надалося можливим, тому позивачі були змушені звернутися до суду з вищевказаним позовом. Просять усунути їм перешкоди у користуванні спірною квартирою, шляхом їх вселення та встановити порядок користування цією квартирою.

У судовому засідання позивач ОСОБА_1, діюча також в інтересах ОСОБА_2 та представник позивачів - адвокат ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на підстави викладені у позові. При цьому, наполягали на постановленні у справі заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_5 до суду не прибула, про день, час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином, що підтверджено матеріалами справи, про причину не явки суду не повідомила. Суд, у урахуванням матеріалів справи, вважає можливим розглянути справу у заочному порядку, на підставі наявних доказів.

Представник виконавчого комітету Покровської районної у місті Ради м. Кривого Рогу до суду не прибув, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, просить прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Суд, заслухавши позивача та його представника, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного.

Матеріалами справи встановлено та підтверджено, що ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на праві приватної спільної сумісної власності по 1/3 частці кожному належить трьохкімнатна квартира 76 загальною площею 68,3 кв. метрів та житловою площею 44,9 кв. метрів, яка розташована на першому поверсі п'ятиповерхового житлового будинку 56 по улиці Ватутіна м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Вказане підтверджено дублікатом свідоцтва про право власності на житло № Ж 419 від 08 травня 2003 року, яке було видане згідно з розпорядженням органу приватизації - Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів № Ж 330 від 05 травня 2003 року (а.с. 7). Дублікат свідоцтва про право власності був зареєстрований у державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 30053190 від 14 червня 2016 року (а.с. 12-13).

20 січня 2012 року співвласник вищевказаної квартири ОСОБА_7 помер (свідоцтво про смерть, а.с. 14). Після смерті ОСОБА_7 відкрилась спадщина, яка складалась з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Спадкоємцями першої черги за законом після померлого ОСОБА_7 були його матір - ОСОБА_2, дружина померлого - ОСОБА_8, а також малолітній син померлого - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Кожному з спадкоємців належала 1/9 частина вищевказаної квартири від 1/3 частини власності померлого ОСОБА_7

ОСОБА_2, будучи спадкоємцем першої черги за законом оформила свідоцтво про право власності на спадщину після померлого сина, та належну їй 1/9 частину вищевказаної квартири подарувала ОСОБА_8 Після реєстрації договору дарування від 21.10.2015 року, ОСОБА_8 та її малолітньому сину ОСОБА_6 належить 1/3 частина вищевказаної квартири, а саме по 1/18 частини даної квартири кожному.

Судом встановлено, що після оформлення спадщини на вищевказану квартиру, ОСОБА_2 та ОСОБА_1, будучі співвласниками 2/3 частини спірної квартири, мали намір проживати у даному приміщенні, але ОСОБА_8 чинить їм перешкоди у цьому, а саме забравши ключі від вхідної двері квартири тим самим не пускаючи їх до житлового приміщення, крім того без їх відома та згоди пустила проживати у спірну квартиру громадян ОСОБА_9 та ОСОБА_10, передав останнім ключі від вхідної двері квартири, в якій останні мешкають по даний час.

З пояснень позивача ОСОБА_1 судом встановлено, що відповідач відмовляється у добровільному порядку вирішити питання про спільне користування квартирою, визначити порядок користування даною квартирою або про її продаж.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею. Незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, ч. 1 ст. 317 цього Кодексу.

У відповідності до вимог ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Таким чином, з огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивачів, що відповідач чинить позивачам перешкоди у користуванні власністю, будучи власниками частки квартири вони не можуть в повної мірі використовувати своє право власності, тому вимоги в частинні усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом їх вселення підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині встановлення порядку користування спірною квартирою, суд дійшов наступного. Позивачі просять виділити в їх користування кімнату 5 житловою площею 17,3 кв. метрів, а також кімнату 7 житловою площею 10,4 кв. метрів, відповідачу просять виділити у користування кімнату 6 житловою площею 17,2 кв. метрів, залишивши в спільному користуванні: кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, вбудовану шафу та прибудову. Суд погоджується з доводами позивачів та приходить до висновку, що такій порядок користування квартирою не порушить права ОСОБА_5 як власника 1/3 частини квартири АДРЕСА_2, а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Ґрунтуючись на вищевказаному, аналізуючи зібрані в справі докази, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 316, 317, 319, 321, 358, 368 Цивільного кодексу України, ст. ст. 4, 10, 60, 212, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, діючої за себе та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_5, діючої за себе та в інтересах малолітнього ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення в квартиру та встановлення порядку користування квартирою, третя особа виконавчий комітет Покровської районної у місті ради м. Кривого Рогу - задовольнити у повному обсязі.

Усунути ОСОБА_1 та ОСОБА_2, перешкоди в користуванні трьохкімнатною квартирою 76, загальною площею 68,3 кв. метрів та житловою площею 44,9 кв. метрів, яка розташована на першому поверсі п'ятиповерхового житлового будинку 56 по улиці Ватутіна в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, шляхом їх вселення у приміщення вказаної квартири.

Встановити порядок користування трьохкімнатною квартирою 76, загальною площею 68,3 кв. метрів та житловою площею 44,9 кв. метрів, яка розташована на першому поверсі п'ятиповерхового житлового будинку 56 по улиці Ватутіна в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, згідно якого виділити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користування кімнату 5 житловою площею 17,3 кв. метрів, а також кімнату 7 житловою площею 10,4 кв. метрів, що складає 27,7 кв. метрів, та відповідно ОСОБА_5 і малолітньому ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, виділити кімнату 6 житловою площею 17,2 кв. метрів, що є підставою для відкриття особистих рахунків на ім'я ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Кухню загальною площею 5,7 кв. метрів, ванну кімнату загальною площею 2,1 кв. метрів, коридор загальною площею 5,7 кв. метрів, вбудовану шафу загальною площею 1,2 кв. метрів, вбиральню загальною площею 1,1 кв. метрів та прибудову загальною площею 7,6 кв. метрів - залишити в спільному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та малолітнього ОСОБА_6.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено з загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: О. Н. Борис