Справа № 523/500/16-ц
Провадження №2/523/1000/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" лютого 2017 р.

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

при секретарі Шевчук М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у місті Одесі, цивільну справу за позовомпублічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернувся із зазначеним позовом до суду в якому зазначив, що в звязку з неналежним виконання кредитного зобовязання у відповідачів перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором від 18.01.2007р. в розмірі 436705,17дол. США. Від вказаної заборгованості позивач просить не враховувати суму в розмірі 112 306,20дол. США, яка була стягнута рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22.06.2010р. Різниця склала 324 398,97 дол. США. Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість, яка за період з 15.10.2009р. по 07.12.2015р. склала 109 030,64 дол. США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ від 07.12.2015р. складає 2 577 484,33 грн., та складається з наступного: 3308,55 дол. США заборгованість по кредиту; 91 218,09 дол. США, - заборгованість по процентам за користування кредитом; 14504,00 дол. США заборгованість по комісії за користування кредитом.

Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що відповідачіне виконали прийняті на себе зобовязання по кредитному договору та договорам поруки, внаслідок чого уних виникла перед Банком заборгованість у розмірі зазначеному вище. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Представник позивача в судове засідання не зявилася надіславши до суду заяву в якій підтримав предявлені позовні вимоги просить розглянути справу за її відсутності.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, направив до суду заяву про невизнання позовних вимог та посилаючись на пропуску позивачем строку позовної давності просить застосувати наслідки, відмовивши у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

ОСОБА_3, ОСОБА_2 у судове засідання не зявилися без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи судом належним чином направлялися судові виклики.

Суд, вивчивши представлені з боку позивача письмові докази, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що18.01.2007р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк», яке згодом змінило назву на ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір за умовамиякого останній отримавкредитні грошові кошти у вигляді невідновлюваної кредитної лінії в розмірі 98000,00 дол. США на споживчі цілі, та у розмірі 19 640,00 дол. США на оплату страхових платежів в порядку передбаченого п.п. 2.1.3, 2.2.7 договору, зі сплатою 0,84% на місяць за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, та винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 0,2% від суми виданого кредиту, щомісячно.

Відповідно до умов кредитного договору, у випадку порушення позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, кредитор з власної ініціативи має право змінити умови договору та вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту, винагороди і процентів за його користування (п.2.3.3. договору).

З метою належного виконання прийнятих на себе кредитних зобовязань, які виникли у ОСОБА_1, між ЗАТ КБ «Приват Банк» і ОСОБА_4, ОСОБА_3, з кожною окремо, 18.01.2007р. було укладено договори поруки за умовами яких останні прийняли на себе зобовязання відповідати, як поручителі,по кредитним зобовязанням прийнятих ОСОБА_1 Зазначеним договором була встановлена солідарна відповідальність боржника і поручителя перед кредитором, що відповідає вимогам ч.2 ст. 554 ЦК України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій ст. 509 ЦК України. Згідно цієї норми зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення - невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (ст.ст. 530, 631 ЦК України).

Як встановлено судом, сторони встановили як строк дії договору - до повного погашення позичальником заборгованості за кредитом, комісією та процентами за користування ним (п.5.1 договору), кінцевий строк повернення кредиту - до 18.01.2027р. (п.п. 7.1 договору), так і строки виконання зобовязання зі щомісячним погашенням платежів - щомісяця з 18 по 23 числа кожного місяця, шляхом надання Банку грошових коштів (щомісячних платежів) в розмірі 1156,05 дол. США для погашення заборгованості по кредиту, яка складається з суми кредиту, процентів, винагороди (п.7.1 договору).

Зазначені умови договору відповідачами належним чином виконані не були, внаслідок чого, за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22.06.2010р. (справа №2-1431/10) був стягнутий борг за договором кредиту від 18.01.2007р. в розмірі 112306,20 дол. США, з яких заборгованість за кредитом 95647,11 дол. США, заборгованість по процентам 11719,74 дол. США, заборгованість по комісії 1960,00 дол. США, пеня 2979,35 дол. США. Отже, стягуючи з відповідачів суму заборгованості за кредитом в повному обсязі, позивач скористався своїм правом зміни умов договору в односторонньому порядку. За відсутністю інших доказів, датою зміни строку повернення всієї суми кредиту, процентів та комісії слід вважати дату ухвалення вказаного вище рішення суду, тобто 22.06.2010р.

Крім того, рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06.09.2011р. (справа №2 2541/11 ), за позовними вимогами ПАТ КБ «Приват Банк» в рахунок погашення боргу за кредитним договором від 18.01.2007р. в розмірі 112306,20 доларів США, було звернуто стягнення на квартиру АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» вказаної квартири

Перевіряючи доводи відповідача ОСОБА_1 в частині застосування норм закону щодо позовної давності, суд виходить з того, що сторони встановили як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань, строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, а так само і можливість кредитора в односторонньому порядку змінити строк повернення кредиту у повному обсязі.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За частинами першою, пятою статті 261 ЦК України перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Як зазначалося вище, сторони кредитного договору встановили як строк дії договору, так і строки виконання зобовязань за щомісячним погашенням платежів.

Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Отже, перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється із дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто строку виконання зобов'язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Таким чином, пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов'язання та зумовлює перебіг позовної давності.

Як було встановлено судом та зазначено вище в цьому рішенні, у зв'язку з порушенням боржниками виконання зобов'язання за кредитним договором Банк використав право достроково вимагати з позичальника повернення заборгованості за кредитним договором, що знайшло своє підтвердження у рішенні суду (справа №2-1431/10) шляхом стягнення всієї суми боргу по кредиту.

Отже, пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, ПАТ «ПриватБанк» відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг позовної давності за вимогами Банку про негайне повернення кредиту та платежів за ним почався з дня ухваленням судом рішення суду, тобто з 22.06.2010р. та закінчується 22.06.2013р.

З даним позовом щодо стягнення боргу за кредитомБанк звернувся до суду 15.01.2016р., тобто з пропуском строку позовної давності.

Посилання представника позивача на те, що строк виконання зобовязання спливає 18.01.2027р. є безпідставні, з правових підстав зазначених вище.

Отже, встановлені судом обставини вказують на те, що позивачем було пропущено строк позовної давності на звернення до суду з даними позовними вимогами. На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що у задоволені позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Керуючисьст.ст.10,11,57,64,209,212-215,217,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя