провадження № 2/631/154/17
справа № 631/1549/16-ц
10 січня 2017 року смт. Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Трояновської Т.М.
за участі секретаря судового засідання Євсюкової О.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором від 21.10.2013 року у розмірі 500,00 грн. та судові витрати по справі.
В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 21.10.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого, 21.10.2013 року відповідач отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти.
Кредитування здійснюється відповідно до умов заяви відповідача про встановлення кредитного ліміту, «Умов та правил надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті: http:privatbank.ua/terms/pages/70/.
В Умовах та правилах надання банківських послуг вказано, що власник зобов'язаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.
ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договору.
У звязку з тим, що відповідачем ОСОБА_1 були порушені зобовязання, встановлені договором, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами, у відповідача виникла заборгованість за кредитом у розмірі 495,00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 7164,87 грн., заборгованість за пенею та комісією у розмірі 2800,00 грн..; штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп.; штраф (процентна складова) 522,99 грн. Оскільки відповідачем ОСОБА_1 так і не були повернені кошти за кредитним договором, представник позивача змушений був звернутися до суду з позовом про стягнення зазначених коштів у судовому порядку.
Представник ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не прибув, в наданому до позову клопотанні вказує, що підтримує позовні вимоги в цілому, просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у повному обсязі, зазначає, що розгляд справи може відбутися без представника банку за наявності наданих доказів по справі. Також зазначив, що не заперечує проти прийняття заочного рішення на підставі наявних у справі матеріалів.
Відповідач у судове засідання не зявилась, про місце, день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку відповідно до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав.
Суд, за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в звязку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Згідно ч. 3 ст. 10 та ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплатити проценти, належні йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.
При цьому, згідно вимог ст. 526, ст. 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк.
Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, а за правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
Як свідчать матеріали справи, 21.10.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, відповідно до якого, 21.10.2013 року відповідач отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії карти.
При цьому, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складає між ним та банком договір.
Таким чином, між сторонами було укладено договір приєднання відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України.
Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
У разі невиконання зобов'язань за договором, позичальник зобов'язаний на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту за договором (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороду банку (п. 2.1.1.5.6).
Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш, ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.
Судом встановлено, що позивач виконав усі взяті на себе зобов'язання, встановивши ліміт на кредит відповідачу у розмірі 500,00 грн. Проте, відповідачем ОСОБА_1 було порушено зобовязання, встановлені умовами кредитного договору, стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами, що вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором. Таким чином умови кредитного договору щодо дати кінцевого розрахунку по погашенню кредиту, процентів та щомісячної комісії відповідачем порушені.
-495,00 грн. - заборгованість за кредитом;
-7164,87 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;
-2800,00 грн. заборгованість за пенею та комісією;
-штраф у виді фіксованої частини у розмірі 500,00 грн. та штраф у виді процентної складової у розмірі 522,99 грн. (відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг).
Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію. Припинення зобовязання на вимогу однієї сторони допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.
Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що вимоги договору відповідачем належним чином не виконані, що є порушенням ст.ст. 526-530 ЦК України.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати, що були понесені позивачем та документально підтверджені, належить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».
З матеріалів справи вбачається, що позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1378,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № PROM9BF7B7 від 09.08.2016 року.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 208, 209, 212-216, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 509, 526, 527, 530, 625, 1046, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Нововодолазький районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Трояновська Т.М.