Справа №263/9084/15-ц
Провадження №6/263/2/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 лютого 2017 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі: головуючого - судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки виконання рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про надання відстрочки виконання рішення суду, в обґрунтування заявлених вимог зазначив, що рішенням Апеляційного суду Донецької області від 19.01.2016 року та додатковим рішенням від 25.02.2016 року з нього та ОСОБА_2 стягнута солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Розвитку» заборгованість за кредитним договором № МКLFІ.25.003 від 30 березня 2012 року, яка утворилася станом на 10 вересня 2015 року, в розмірі 3 648 157,94 грн. та складається з поточної суми заборгованості по тілу кредиту - 1 111 112 грн., простроченої заборгованості по тілу кредиту - 1 627 755, 67 грн., поточної заборгованості по відсоткам - 28 858, 05 грн., простроченої заборгованості по відсоткам - 880 432, 22 грн. У задоволені позову про стягнення пені в розмірі 803477,07 грн. за період з 22.08.2014 року по 10.09.2015 року відмовлено.

Звертаючись до суду з цією заявою, ОСОБА_1 посилається на те, що він із сімєю проживає в зоні проведення антитерористичної операції, що відображується на доходах сімї та її платоспроможності. На теперішній час фінансовий стан сімї не дозволяє сплачувати заборгованість за кредитним договором, встановлену судовим рішенням, внаслідок того, що він є безробітним, а доходи сімї складаються з пенсії дружини інваліда третьої групи та допомоги на дочку-інваліда. На його думку, всі ці обставини унеможливлюють та утруднюють виконання рішення суду, тому просить відстрочити виконання рішення до закінчення проведення антитерористичної операції.

Заявник в судове засідання не зявився, надав заяву про підтримку заявлених вимог та розгляд справи за його відсутності.

ОСОБА_2 надала суду заяву про підтримку вимог ОСОБА_1 щодо відстрочки виконання рішення суду.

В судове засідання представник стягувача Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Розвитку» не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив відмовити ОСОБА_1 в задоволені заяви, оскільки в момент укладення кредитного договору було укладено договір іпотеки, тому відсутні будь-які складнощі при виконанні судового рішення.

Представник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не зявився, з наданих письмових пояснень вбачається, що підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 не вбачається за наступними обставинами. 18.07.2016 року державним виконавцем Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом, виданим Жовтневим районним судом м.Маріуполя на виконання рішення суду у цивільній справі №263/9084/15-ц. Подальше виконання виконавчого документу буде здійснюватися згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження». Боржник не вчинив будь-яких дій спрямованих на добровільне виконання рішення суду. Він посилається на тяжке матеріальне становище, але не надав жодних доказів щодо можливого його поліпшення у майбутньому. Також він стверджує, що є безробітним, але за даними фіскальної служби отримує доходи від податкового агента. Крім іпотечного майна, ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «КАМАЗ 53213», який зареєстрований за ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що за рішенням Апеляційного суду Донецької області від 19.01.2016 року та додатковим рішенням від 25.02.2016 року з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнута солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Розвитку» заборгованість за кредитним договором № МКLFІ.25.003 від 30 березня 2012 року, яка утворилася станом на 10 вересня 2015 року, в розмірі 3 648 157,94 грн. та складається з поточної суми заборгованості по тілу кредиту - 1 111 112 грн., простроченої заборгованості по тілу кредиту - 1 627 755, 67 грн., поточної заборгованості по відсоткам - 28 858, 05 грн., простроченої заборгованості по відсоткам - 880 432, 22 грн. у задоволені позову про стягнення пені в розмірі 803477,07 грн. за період з 22.08.2014 року по 10.09.2015 року відмовлено.

У Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебуває виконавчий лист №263/9084/15-ц на виконання наведеного рішення Апеляційного суду Донецької області від 19.01.2016 року та додатковим рішенням від 25.02.2016 року.

18.07.2016 державним виконавцем, на виконання вимог ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія якої направлена сторонам.

З метою встановлення майнового стану боржника державним виконавцем направлено запити до відповідних обліково-реєстраційних установ та реєстрів.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС в Донецькій області за ОСОБА_1 зареєстрований автомобіль НОМЕР_1 4574», державний номерний знак НОМЕР_2.

Крім того, між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_1 в забезпечення Кредитного договору від 30.03.2012 року був укладений Договір іпотеки від 30.03.2012 року, згідно якого в заставу було передано нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Терасна, буд. 5 (житловий будинок: загальною площею 437,4 кв.м., житлова площа 115,8 кв.м) та земельна ділянка площею 0,1000 га., кадастровий № :01:011:0129, за адресою: Донецька область, м.Маріуполь, вул.Терасна, буд. 5.

На підставі постанови державного виконавця ВПВР УДВС ГТУЮ у Донецькій області від 11.11.2016 року, Лівобережним відділом державної виконавчої служби м.Маріуполя Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було описано іпотечне майно.

Згідно відповідей Державної фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб № НОМЕР_3 від 20.07.2016 року та № 1 від 01.02.2017 року, боржник ОСОБА_1 отримує доходи від податкового агента за кодом .

Наведені обставини свідчать про те, що представниками державної виконавчої служби вживаються дієві заходи щодо подальшого виконання виконавчого документу і відстрочка виконання рішення суду на теперішній час, може завадити цим заходам, оскільки на вчинення виконавчих дій буде встановлена перерва.

З приводу доводів заявника про відстрочку виконання рішення суду, слід зазначити наступне.

Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним процесуальним кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження» в редакції від 02.06.2016 року № 1404 VІІІ із змінами та доповненнями (надалі Закон від 02.06.2016 року), який визначає порядок і умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 217 ЦПК надання відстрочки або розстрочки виконання є можливим і при ухваленні судового рішення. Проте, відповідно до розяснень п. 37 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» відповідно до статті 217 ЦПК України визначення порядку виконання рішення суду, надання відстрочки або розстрочки виконання, вжиття заходів для забезпечення його виконання за наявності для цього підстав зазначається безпосередньо в рішенні суду при його ухваленні. Заяви сторін або державного виконавця про вчинення судом таких же дій при виконанні рішення суду за наявності для цього підстав розглядаються в порядку, встановленому статтею 373 ЦПК України, за результатами вирішення яких постановляється ухвала.

Відповідно до статті 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення суду, суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про відстрочку чи розстрочку виконання, про зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення і у виняткових випадках може відстрочити чи розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Суд, який постановив рішення, може надати відстрочку або розстрочку його виконання, а також змінити спосіб і порядок виконання.

Відстрочка виконання полягає в тому, що на вчинення виконавчих дій встановлюється перерва на точно зазначений строк.

Розстрочка - виконання провадиться не одразу в повному обсязі, а у відповідних частинах протягом точно визначеного судом строку.

Обставини, що викликають відстрочку або розстрочку виконання, можуть мати суб'єктивний та об'єктивний характер, але бути єдиними в своїй суті - повинні ускладнювати виконання рішення або робити виконання неможливим.

Відстрочка і розстрочка виконання може бути застосована при врахуванні не тільки інтересів боржника, а й стягувача. Тому, для вирішення питання про відстрочку або розстрочку необхідно враховувати такі умови: відсутність вини боржника у створенні обставин, що можуть бути підставою для таких наслідків; тимчасове перебування боржника у такому стані; виконання може мати особливо несприятливі наслідки для боржника; щоб відстрочка або розстрочка не завдали шкоди стягувачу.

Відстрочка або розстрочка виконання вирішується судом, як правило, одночасно з постановленням рішення у справі. Коли ж питання про відстрочку або розстрочку не порушувалось перед судом, а у виконавчому провадженні були встановлені обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, то державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони можуть звернутися із заявою до суду, що видав виконавчий документ, про відстрочку або розстрочку виконання, а також про зміну способу і порядку виконання відповідно до ст. 373 Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, системне тлумачення положень ст.ст. 217, 373 ЦПК України, ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави дійти висновку, що відстрочка або розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють обєктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

В п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», розяснено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сімї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, законодавець чітко встановлює критерій конкретних випадків, при наявності яких можливо застосування відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Винятковими можуть бути визнані обставини, які безпосередньо повязані з життям людини (боржника), оскільки в іншому разі порушуватимуться інтереси стягувача.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, в доведеність своїх вимог заявник не надав суду належних доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_1 виключних обставин, які утруднюють або унеможливлюють виконання рішення суду.

При цьому, суд вважає безпідставними посилання заявника на те, що він є безробітним, не отримує дохід, оскільки це твердження спростовується довідками фіскальної служби, також він має крім іпотечного майна ще автомобіль.

Крім того, суд, не погоджується з посиланнями представника заявника, як на обставину, що дає підстави для відстрочення виконання рішення, а саме на те, що дружина є інвалідом третьої групи і дочка є теж інвалідом, оскільки вказані особи отримують пенсію, матеріальну допомогу на своє утримання. До того ж слід врахувати, що з наданих документів вбачається, що заявник проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (Урицького) буд.94, кв.141, а ОСОБА_4 проживає в іпотечному будинку 5 по вул. Терасна в м.Маріуполі.

Також, суд вважає не доведеним факт тяжкого фінансового стану заявника, внаслідок проведення АТО на час розгляду заяви про відстрочку виконання рішення суду.

Виходячи з цього, обставини, на які посилається заявник не мають характер особливих або виняткових обставин, тому не можуть бути підставою для відстрочки виконання рішення відповідно до приписів ст. 373 ЦПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги є недоведеними, тому не підлягають задоволенню.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 373 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки виконання рішення Апеляційного суду Донецької області від 19.01.2016 року та додаткового рішення від 25.02.2016 року за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Розвитку» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м.Маріуполя протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом п'яти днів з дня отримання копії цієї ухвали. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя : П.І. Папаценко