Справа №766/9527/16-ц
Пров. №2/766/2609/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2017

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючий суддя Гаврилов Д.В.,

секретар Підгрушко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом заступника прокурора Херсонської області Кубатка К.В. в інтересах держави в особі Антонівської селищної ради м. Херсона до товариства з обмеженою відповідальністю «АК «Олімп», ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Херсонська міська рада, про визнання недійсним договорів дарування та купівлі продажу недобудованого нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року заступник прокурор Херсонської області Кубатко К.В. звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Антонівської селищної ради м. Херсона до товариства з обмеженою відповідальністю «АК «Олімп», ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в якому він просив:

визнати недійсним договір дарування недобудованого причалу по переробці та перевезенню вантажів готовністю 58%, воріт №2, залізничної дороги №3, мостіння №1, , що знаходиться за адресою: м. Херсон, річка Дніпро, в районі Херсонського заводу «Скловиробів», укладений 27.01.2003 року між ТОВ «АК «Олімп» і ОСОБА_1;

визнати недійсним договір дарування недобудованого причалу по переробці та перевезенню вантажів готовністю 58%, воріт №2, залізничної дороги №3, мостіння №1, , що знаходиться за адресою: м. Херсон, річка Дніпро, в районі Херсонського заводу «Скловиробів», укладений 21.06.2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3;

визнати недійсним договір купівлі - продажу обєкту незавершеного будівництва - причалу готовністю 58%, воріт №2, залізничної дороги №3, мостіння №1, що знаходиться за адресою: м. Херсон, річка Дніпро, в районі Херсонського заводу «Скловиробів», укладений 17.12.2010 року між ОСОБА_2 та ТОВ «АК «Олімп»;

витребувати на користь Антонівської селищної ради міста Херсона із незаконного володіння ТОВ «АК «Олімп» земельну ділянку площею 26912 кв.м, кадастровий номер :10:001:0003, яка знаходиться за адресою: смт. Антонівка м. Херсона, вулиця Склотраний ківш (назва нечинна), будинок б/н, нормативна грошова оцінка якої складає 3437200,64 грн.

Ухвалою суду від 14.12.2016 року позовні вимоги в частині витребування із незаконного володіння земельної ділянки залишені без розгляду у звязку із перебування у провадженні господарського суду Херсонської області справи за аналогічним позовом (справа 923/884/16).

Позовні вимоги мотивовано тим, що на час звернення до суду із вказаним позовом у фактичному володінні відповідача ТОВ «АК «Олімп» перебуває земельна ділянка площею 26912 кв.м, розташована на території Антонівської селищної ради м. Херсона. Термін дії договору оренди цієї земельної ділянки закінчився, однак відповідач без достатніх правових підстав продовжує її утримувати. Під час перевірки встановлено, що на території вказаної земельної ділянки ТОВ «АК «Олімп» має у власності обєкт незавершеного будівництва - причал готовністю 58%, ворота №2, залізничну дорогу №3, мостіння №1, що знаходяться за адресою: м. Херсон, річка Дніпро, в районі Херсонського заводу «Скловиробів». Право власності на вказані обєкти набуто відповідачем на підставі спірних договорів. Прокурор вважає, що право власності набуто відповідачем неправомірно, оскільки в порушення положень договору оренди земельної ділянки відповідач самочинно збудував вказане нерухоме майно, право власності на це майно у сторін спірних договорів не виникало, не реєструвалось, а тому не могло відчужуватись.

У судовому засіданні прокурор та представник позивача заявлені позовні вимоги повністю підтримали, просили їх задовольнити з підстав, зазначених у позові.

Представник відповідача ТОВ «АК «Олімп» проти задоволення позову заперечував, надав суду свої письмові заперечення та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а також представник третьої особи в судове засідання не зявились, про розгляд справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, письмових заперечень проти позову до суду не надходило.

Враховуючи те, що явка в судові засідання є правом сторони, а не її обовязком, суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідачів та третьої особи.

Заслухавши учасників процесу, з'ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що земельна ділянка, яка є предметом спірних договорів, розташована у межах населеного пункту смт. Антонівка міста Херсона та відповідно до постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 05.03.2012 року у справі №2-а-6394/11/2170 з травня 2013 року перебуває у комунальній власності Антонівської селищної територіальної громади міста Херсона в особі Антонівської селищної ради.

Рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради народних депутатів (колишнім розпорядником спірної земельної ділянки) від 17.02.1994 року №94 відведено АК «Олімп» у тимчасове користування строком на 20 років на умовах оренди земельну ділянку площею 2,69 га, інших угідь із земель запасу (колишня ділянка мостозагону №73) з правом наступного викупу для обладнання портового майданчика по переробці та перевалці вантажів.

На виконання вказаного рішення 01.04.1994 року між виконавчим комітетом Херсонської міської ради та АК «Олімп» укладено договір оренди, відповідно до якого Херсонським міськвиконкомом передано, а АК «Олімп» прийнято у тимчасове користування земельну ділянку площею 2,69 га (п.1.1 Договору).

Відповідно до умов договору (пункт 1.2) земельну ділянку надано АК «Олімп» на умовах оренди строком на 20 років для обладнання портового майданчика по переробці та перевалці вантажів.

Згідно з абзацом 8 пп. «б» п.3.2 Договору АК «Олімп» після закінчення строку дії договору зобовязана привести земельну ділянку у належний санітарний стан, придатний для використання, і передати її міськвиконкому в установленому порядку.

Умовами Договору автоматична пролонгація його дії не передбачена.

Договір припинив свою 22.04.2014 року у звязку із закінченням строку, на який його було укладено. Будь-яких рішень про поновлення вказаного договору оренди не приймалось.

На час розгляду справи земельна ділянка перебуває у фактичному володінні ТОВ «АК «Олімп».

Відповідно до матеріалів справи ТОВ АК «Олімп» на праві власності належить обєкт незавершеного будівництва - недобудований причал по переробці та перевезенню вантажів готовністю 58%, металеві ворота №2, залізнична дорога №3, мостіння №1. Вказане майно розташоване на спірній земельній ділянці.

З матеріалів інвентарної справи №419/223 на «строяшийся причал по гіереработке и перевалке грузов» по вул. Склотарний ківш, р. Дніпро, р-н заводу Склотарний, яка зберігається у КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради вбачається, що на замовлення ТОВ «АК «Олімп» за договором №778/03 від 24.01.2003 року Херсонським державним бюро технічної інвентаризації виготовлено довідку-характеристику на причал по переробці та перевалці вантажів в районі заводу Склотари.

Право власності ТОВ АК «Олімп» набуто на підставі наступних правочинів.

Так, 27.01.2003 року ТОВ «АК «Олімп» укладено із фізичною особою ОСОБА_1 договір дарування, за яким ТОВ «АК «Олімп» подарувало ОСОБА_1 недобудований причал по переробці та перевезенню вантажів, ворота №2, залізничну дорогу №3, мостіння №1, готовністю 58%, що знаходиться за адресою: м. Херсон, річка Дніпро, в районі Херсонського заводу «Скловиробів». Вказаний договір 27.01.2003 року посвідчено приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстровано в реєстрі за №257.

В подальшому 21.06.2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір дарування недобудованого причалу по переробці та перевезенню вантажів готовністю 58%, воріт №2, залізничної дороги №3, мостіння №1, що знаходиться за адресою: м. Херсон, річка Дніпро, в районі Херсонського заводу «Скловиробів», який був посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстрованому в реєстрі за №2388.

В свою чергу, між ОСОБА_2 та ТОВ «АК «Олімп» укладено договір купівлі - продажу від 17.12.2010 року, за яким товариство придбало обєкт незавершеного будівництва - причал готовністю 58%, ворота №2, залізничну дорогу №3, мостіння №1, що знаходиться за адресою: м. Херсон, річка Дніпро, в районі Херсонського заводу «Скловиробів». Договір був посвідчений приватним нотаріусом Макіївського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_6, зареєстрованому в реєстрі за №3610.

Відповідно до положень ст. 48 ЦК Української РСР недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону. Статтею 59 ЦК Української РСР передбачалось, що угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення.

Положеннями ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про власність» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Згідно вимог ч. 1 ст. 21 Закону України «Про власність» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) право колективної власності виникає на підставі: добровільного об'єднання майна громадян і юридичних осіб для створення кооперативів, акціонерних товариств, інших господарських товариств і об'єднань; передачі державних підприємств в оренду; викупу колективами трудящих державного майна; перетворення державних підприємств в акціонерні та інші товариства; безоплатної передачі майна державного підприємства у власність трудового колективу, державних субсидій; пожертвувань організацій і громадян, інших цивільно-правових угод.

Частиною 1 ст. 23 Закону України «Про власність» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що у власності колективного підприємства є вироблена продукція, одержані доходи, а також інше майно, придбане на підставах, не заборонених законом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд вважає, що доводи прокурора відносно того, що в порушення положень договору оренди земельної ділянки відповідач самочинно збудував вказане нерухоме майно, право власності на це майно у сторін спірних договорів не виникало, не реєструвалось, а тому не могло відчужуватись, є безпідставними у звязку з наступним.

За поясненнями представника відповідача, підтвердженими письмовими доказами, з метою цільового використання земельної ділянки ТОВ «АК «Олімп» з 1994 року розпочало будівництво причалу по переробці та перевезенню вантажів, що знаходиться за адресою: м. Херсон, річка Дніпро, в районі Херсонського заводу «Скловиробів».

Зазначені обставини ані прокурором, ані представником позивача не були спростовані.

Чинне станом на 1994 рік законодавство України не передбачало необхідною умовою для початку будівельних робіт на орендованій земельній ділянці наявність відповідного рішення органу місцевого самоврядування, або дозволу на виконання будівельних робіт, який надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю.

На час укладання спірного договору дарування від 27.01.2003 року було чине Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5, яке не передбачало порядок реєстрації обєктів незавершеного будівництва і не містило переліку документів, які б підтверджували таке право.

Положеннями Правил державної реєстрації обєктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року, передбачалось, що правовстановлюючими документами, на підставі яких проводилась державна реєстрація речових прав є рішення про виділення земельної ділянки і акт прийому цього обєкту в експлуатацію (п. 9 додатку № 1 до Правил). За відсутності акту прийому в експлуатацію, коли обєкт побудований був більше ніж три роки, підставою для реєстрації права власності на збудований обєкт було лише рішення про відведення земельної ділянки під будівництво (п. 1.6. Правил).

Тобто станом на 1997 рік законодавець взагалі не передбачав для виникнення права власності необхідність додаткових документів окрім права власності на земельну ділянку і акт вводу в експлуатацію. В даному випадку земельна ділянка передавалась в тимчасове користування саме для обладнання портового майданчика по переробці та перевалці вантажів, що і було частково зроблено відповідачем.

Посилання прокурора на положення ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій» є безпідставним у звязку з тим, що зазначений Закон набрав чинності 20.04.2000 року і не застосовувався до відносин щодо будівництв, які було розпочато до набрання ним чинності.

При цьому згідно вимог ч. 2 п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Тобто правовідносини щодо недійсності договору дарування від 27.01.2003 року не регламентуються нормами ЦК України, у тому числі і нормами ст. 376 ЦК України.

Отже, позивач не навів суду жодної норми права, яка б була порушена відповідачами під час укладання спірних угод, на сам перед договору дарування від 27.01.2003 року. А саме недійсність зазначеного договору є підставою, на думку позивача, недійсності решти договорів, які було укладено щодо спірного майна.

Крім того, як зазначалось, спірна земельна ділянка з травня 2013 року визнана комунальною власністю Антонівської селищної територіальної громади міста Херсона в особі Антонівської селищної ради. Таким чином, на момент підписання оспорюванних договорів в 2003 та 2010 роках і виникнення спірних правовідносин жодним чином не були порушенні права і інтереси Антонівської селищної ради, тому прокурором не вірно визначено орган, в інтересах якого подано позов.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61 209, 212- 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_7