Справа № 371/1363/16-ц Головуючий у І інстанції Рудик Ю. В.
Провадження № 22-ц/780/1640/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 11.04.2017
УХВАЛА

Іменем України

11 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Олійника В.І.,

суддів Березовенко Р.В., Матвієнко Ю.О.,

при секретарі Спеней І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миронівського районного суду Київської області від 16 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування та визнання права на спадкування житлового будинку за законом, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зазначеним позовом про усунення від права на спадкування та визнання права на спадкування житлового будинку за законом, посилаючись на те, що вона є рідною сестрою ОСОБА_4, померлого 06 березня 2016 року.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого в селі Вахутинці Миронівського району Київської області по вулиці Луговій,19.

Даний житловий будинок ОСОБА_4 отримав у спадок по заповіту після смерті їх матері ОСОБА_5 у 2009 році і яка за життя заповідала цей будинок їй та її покійному брату ОСОБА_4

За її усною домовленістю з ОСОБА_4 під час оформлення спадщини після смерті матері вона у встановлений законом строк подала до нотаріальної контори заяву про відмову від участі у спадкуванні. У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, що належав померлій матері, ОСОБА_4 звернувся до Миронівського районного суду Київської області з позовною заявою про визнання права власності на будинок та рішенням суду від 06 вересня 2010 року за ним було визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в селі Вахутинці Миронівського району Київської області по вулиці Луговій,19 після смерті матері ОСОБА_5, яка померла 03 грудня 2009 року, з умовою в подальшому здійснити переоформлення будинку на її імя.

За життя відповідачка у справі ОСОБА_3, яка є рідною дочкою покійного ОСОБА_4, чинила перешкоди в оформленні заповіту на її імя та звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Позивачка постійно проживає в цьому будинку, утримує його, проводить капітальні та поточні ремонти і вважала, що у ОСОБА_3 відсутні підстави для спадкування спадщини по закону.

Просила усунути ОСОБА_3 від права на спадкування за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6, який помер 06 березня 2016 року, та визнати за нею право на спадкування за законом житлового будинку, що знаходиться в с.Вахутинці Миронівського району Київської області по вулиці Луговій, 19 після смерті ОСОБА_4

Рішенням Миронівського районного суду Київської області від 16 січня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позов задовольнити.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в позові, суд виходив з того, що жодним чином не підтверджуються ті обставини, що відповідач ОСОБА_3 чи її мати ОСОБА_7 умисно перешкоджали ОСОБА_4 у складанні заповіту на імя ОСОБА_2

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За змістом ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер 06 березня 2016 року

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку, розташованого в селі Вахутинці Миронівського району Київської області по вулиці Луговій, 19. Право власності на вказаний будинок у померлого ОСОБА_4 виникло на підставі рішення Миронівського районного суду Київської області від 06 вересня 2010 року та зареєстроване Комунальним підприємством Київської обласної ради «Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації» 07 жовтня 2010 року за реєстраційним номером 31697703.

Спадкоємцями першої черги майна ОСОБА_4, померлого 6 березня 2016 року, є його дочка ОСОБА_3, яка у встановлений строк 01 вересня 2016 року подала до приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадкоємець першої черги дружина померлого 6 березня 2016 року ОСОБА_4 ОСОБА_7 18 серпня 2016 року подала до приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області заяву про відмову від прийняття спадщини та згоду на її прийняття сестрою померлого чоловіка ОСОБА_2.

Відповідно до ч.5 ст.1269 ЦК України особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Також встановлено, що 01 вересня 2016 року ОСОБА_7 подала до приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області заяву про відмову від належної їй за законом частки спадщини, яка залишилася після смерті чоловіка ОСОБА_4, який помер 06 березня 2016 року, на користь спадкоємця за законом - дочки померлого ОСОБА_3 та відкликала свою заяву, подану 18 серпня 2016 року, про відмову від прийняття спадщини та згоду на її прийняття сестрою померлого чоловіка ОСОБА_2

Згідно з ч.2 ст.1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині.

Підставою для усунення від спадкування за нормою ст.1224 ЦК є відповідно до ч.2 вказаної статті умисне перешкоджання особою спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт, що сприяло виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб, або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині та законодавець чітко зазначив, що не можуть спадкувати ні за законом, ні за заповітом особи, які перешкоджали спадкодавцеві виразити, змінити чи скасувати своє волевиявлення у заповіті, зазначені у ч.2 ст.1224 ЦК незаконні дії повинні бути здійснені умисно.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що зазначені обставини не знайшла свого підтвердження. З часу виникнення у ОСОБА_4 права на спадкове майно (07 жовтня 2010 року) та до дня його смерті 06 березня 2016 року пройшов значний період часу, який надавав можливість ОСОБА_2 за наявності будь-якої домовленості з ОСОБА_4, вирішити свої майнові претензії щодо будинку.

Наявність у позивача ОСОБА_2 оригіналів документів, що посвідчують право власності на будинок №19 по вулиці Луговій в селі Вахутинці Миронівського р-ну Київської області, свідчення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_4 у судовому засіданні жодним чином не підтвердили ті обставини, що відповідач ОСОБА_3 чи її мати ОСОБА_7 умисно перешкоджали ОСОБА_4 у складанні заповіту на імя ОСОБА_2

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 16 січня 2017 рокузалишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.І. Олійник

Судді: Р.В. Березовенко

ОСОБА_10