Справа № 2/1521/23/12
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року. Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кочко В.К.,

при секретарі - Савченко М.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідачки - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт. Овідіополь цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про захист прав споживача та визнання окремих положень договорів недійсними,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2012 року, позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_2, в якому, з урахуванням подальших уточнень, зазначило, що 11.07.2006 р. між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № МL-501/168/2006, за яким ОСОБА_2 був наданий кредит на купівлю нерухомого майна у розмірі 65000 доларів США строком до 11.07.2021 р. зі сплатою 15 % вартості нерухомого майна у відповідності до договору купівлі-продажу, а також договір про кредитування поточного рахунку (овердрафт) № 501/567/06/1. Наданий ОСОБА_2 кредит був забезпечений порукою ОСОБА_2 згідно договору поруки № SR-501/168/2006 від 11.07.2006 р. Своїх зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_2 та ОСОБА_2 не виконують, внаслідок чого станом на 14.09.2011 р., а з урахуванням уточнень, станом на 15.01.2015 р. борг за кредитним договором становить 303553,67 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.01.2015 р. еквівалентно 4 787 417 грн. 78 коп., з яких залишок боргу за кредитом 60360,31 доларів США, сума відсотків за кредитом 4920,05 доларів США, пеня за прострочення виконання зобов'язання 238273, 31 доларів США. 10.12.2010 р. на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю та договору відступлення права вимоги, укладених між ПАТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло право вимоги за вказаними кредитним договором та договором поруки.

З наведених підстав позивач просив стягнути з відповідачів солідарно борг за кредитним договором 4 787 417 грн. 78 коп., та судові витрати, а також стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором про кредитування поточного рахунку (овердрафт) в розмірі 1330,19 грн.

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в судовому засіданні позов підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнав, посилаючись на його безпідставність.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, посилаючись на його безпідставність і не обґрунтованість та у зустрічному позові зазначив, що між сторонами було укладено кредитний договір, умови якого передбачають сплату пені у розмірі 1 % на добу, тобто розмір штрафних санкцій встановлених у кредитному договорі складає 365 % річних. Вважаючи що такий пункт договору грубо порушує його права як споживача, ОСОБА_2 просив суд цей пункт кредитного договору визнати недійсним.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 на задоволені позову не наполягав.

Відповідач за зустрічним позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» просив в задоволені зустрічного позову відмовити посипаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши доводи сторін, суд вважає, що позовТОВ «ОТП Факторинг Україна», а також зустрічний позов ОСОБА_2 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно до ч. 2 ст. 1050 і ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У відповідності до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до положень ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Судом встановлено, що 11.07.2006 р. між АКБ «Райффайзенбанк Україна», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № МL-501/168/2006, за яким ОСОБА_2 був наданий кредит на купівлю нерухомого майна у розмірі 65000 доларів США строком до 11.07.2021 р. зі сплатою 15 % вартості нерухомого майна у відповідності до договору купівлі-продажу, а також договір про кредитування поточного рахунку (овердрафт) № 501/567/06/1.

Наданий ОСОБА_2 кредит був забезпечений порукою ОСОБА_2 згідно договору поруки № SR-501/168/2006 від 11.07.2006 р.

10.12.2010 р. на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю та договору відступлення права вимоги, укладених між ПАТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ТОВ «ОТП Факторинг Україна» набуло право вимоги за вказаними кредитним договором та договором поруки.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а відповідно до ст. 514 цього ж Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Ухвалою суду від 04.09.2015 року у справі було призначено судову економічну експертизу. На вирішення експертизи було поставлене питання про визначення фактичної заборгованість ОСОБА_2 та ОСОБА_2 на дату подання позову за кредитним договором №ML501/168/2006OT11/07 від 11.07.2006 року.

Із висновку експерта ОНДІСЕ № 5394/5395, який надійшов на адресу суду 18.05.2016 р., вбачається, що на дату подання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до суду позовної заяви, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № МL-501/168/2006 відсутня. Також суд вважає, що заборгованість ОСОБА_2 як солідарного боржника за цим кредитним договором теж відсутня. У зв'язку із чим законні підстави для задоволення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відсутні.

Одночасно суд вважає за необхідне відмовити в задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про захист прав споживача та визнання окремих положень договорів недійсними, оскільки на думку суду правовідносини, які виникли між сторонами не регулюються законодавством про захист прав споживачів. Крім того ОСОБА_2 не надав жодних доказів на підтвердження свої позовних вимог та в судовому засіданні свій позов не підтримав.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215,218,223 ЦПК України, ст.ст.526,543,553,554,610,612,625, 1048-1050 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про захист прав споживача та визнання окремих положень договорів недійсними - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копій до апеляційної інстанції або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: В. К. Кочко