Справа № 204/6763/16-ц
Провадження № 2-к/204/1/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Сорокіної А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України рішення (ухвали) Ленінського районного суду м. Єкатеринбурга від 15 квітня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_1 про стягнення судових витрат по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, нотаріуса ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадкування недійсним, визнання дій нотаріуса незаконними, встановлення факту прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення (ухвали) іноземного суду.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 15.04.2016 року Ленінський районний суд м. Єкатеринбурга Свердловської області Російської Федерації, розглянув його заяву про відшкодування судових витрат по цивільній справі № 2-653/2015 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, нотаріуса ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадкування недійсним, визнання дій нотаріуса незаконними, встановлення факту прийняття спадщини, та постановив ухвалу, якою стягнув з ОСОБА_2 на його користь судові витрати на оплату послуг представника у розмірі 15 000 рублів, судові витрати на проїзд, понесені у звязку з явкою у суд у розмірі 22 234,85 рублів. Ухвала набрала законної сили 10.06.2016 року. ОСОБА_2 на території Російської Федерації не проживає, майна не має. Виходячи із наведеного, стягувач просить надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення іноземного суду. А також, заявник просив стягнути на його користь судові витрати на оплату послуг представника у розмірі 15 000 рублів, судові витрати на проїзд, понесені у звязку з явкою у суд у розмірі 22 234,85 рублів.

У судове засідання заявник ОСОБА_1 не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

23.11.2016 року ОСОБА_2 подала до суду заперечення, у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, що підтверджується клопотанням, поданим нею до канцелярії суду 12 квітня 2016 року про передачу справи за підсудністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 395 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою з сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання про визнання та виконання рішення іноземного суду на території України, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 390 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Як вбачається зі ст. 391 ЦПК України, рішення іноземного суду може бути предявлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням (ухвалою) Ленінського районного суду м. Єкатеринбурга Російської Федерації від 15 квітня 2016 року, заява ОСОБА_1 про стягнення судових витрат по справі № 2-653/2015, була задоволена частково. Вищезазначеною ухвалою від 15 квітня 2016 року вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті послуг представника у розмірі 15 000 рублів, судові витрати на проїзд, понесені у звязку з явкою до суду у розмірі 22 234,85 рублів. Ухвала набрала законної сили 10 червня 2016 року.

Відповідно до ст. 81 Закону України «Про міжнародне приватне право», в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

У п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України», зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Як вбачається з вищезазначеної ухвали Ленінського районного суду м. Єкатеринбурга Російської Федерації, у судове засідання ОСОБА_2 не зявилася, але у розгляді справи брав участь її представник ОСОБА_4 Підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду у відповідності до ст. 396 ЦПК України не встановлено.

Вказана ухвала набрала законної сили 10 червня 2016 року та на сьогоднішній день не виконана.

Справа розглянута компетентним судом. Інших рішень по даному спору немає.

Строк предявлення рішення до примусового виконання не сплинув, а виконання даного рішення не суперечить інтересам України.

У відповідності до п. 8 ст. 395 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Згідно повідомлення Національного Банку України, курс російського рубля станом на 12 квітня 2017 року складає: 1 рубль 0,47219 грн.

Таким чином, згідно ухвали Ленінського районного суду м. Єкатеринбурга Російської Федерації від 15 квітня 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 необхідно стягнути витрати по оплаті послуг представника у розмірі 7 050 грн., судові витрати на проїзд, понесені у звязку з явкою до суду у розмірі 10 450 грн. 38 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Що стосується клопотання боржника ОСОБА_2 про передачу справи за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, у звязку з тим що, вона проживає за адресою: м. Дніпро, площа Жовтнева (Соборна) 1б, то дане клопотання задоволенню не підлягає, тому що є безпідставним та необгрунтованим, оскільки як вбачається з матеріалів справи судом направлялися повідомлення про час та день розгляду даної справи ОСОБА_2 за адресою: м. Дніпро, вул. Д. Кедріна 36/18, та за цією адресою вона їх отримувала. Крім того, по даній справі самою ОСОБА_2 направлялася апеляційна скарга на ухвалу про призначення до розгляду даної справи 21.01.2017 року (а.с. 12), у якій вона сама зазначала адресу її проживання як: м. Дніпро, вул. Д. Кедріна 36/18, що відноситься до териториальної підсудності Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 79, 88, 390-398 ЦПК України, ЗУ «Про міжнародне приватне право», суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання на території України рішення (ухвали) Ленінського районного суду м. Єкатеринбурга від 15 квітня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_1 про стягнення судових витрат по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, нотаріуса ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадкування недійсним, визнання дій нотаріуса незаконними, встановлення факту прийняття спадщини задовольнити.

Визнати та дозволити примусово виконати на території України рішення (ухвалу) Ленінського районного суду м. Єкатеринбурга від 15 квітня 2016 року за заявою ОСОБА_1 про стягнення судових витрат по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, нотаріуса ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадкування недійсним, визнання дій нотаріуса незаконними, встановлення факту прийняття спадщини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті за рішенням (ухвалою) Ленінського районного суду м. Єкатеринбурга від 15 квітня 2016 року витрати по оплаті послуг представника у розмірі 7 050 грн., судові витрати на проїзд, понесені у звязку з явкою до суду у розмірі 10 450 грн. 38 коп., а всього 17 500 грн. 38 коп.

На підставі даної ухвали видати виконавчий лист.

Адреса боржника: ОСОБА_2, Україна, АДРЕСА_1.

Адреса стягувача: ОСОБА_1, Україна, АДРЕСА_2

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.О. Дубіжанська