АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/380/17 Справа № 199/473/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі :

головуючого Пищиди М.М.

суддів Ткаченко І.Ю., Куценко Т.Р. ,

за участі секретаря Григор»євій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 18 липня 1998 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 Від шлюбу сторонни мають спільних дітей: ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Причиною розірвання шлюбу вказував те, що в них різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння.

Посилаючись на вказані обставини та неможливість збереження шлюбу, позивач просив шлюб розірвати.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду

м. Дніпропетровська від 26 лютого 2014 року позов задоволено.

Розірвано шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану м. Вугледар Донецької області 18 липня 1998 року, актовий запис № 93 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишено шлюбне прізвище «Гильова».

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, колегія суддів, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони з 18 липня 1998 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторонни мають спільних дітей: ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Положеннями ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. З'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз'яснено в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», відповідно до ст. 304 ЦПК України, суд апеляційної інстанції при розгляді справи керується правилами розгляду справи судом першої інстанції, з винятками й доповненнями, встановленими главою 1 «Апеляційне провадження» розділу V ЦПК.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим.

Зясувавши в достатньо повному обємі права та обовязки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінки, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами до переоцінки доказів і не згоди з висновками суду по їх оцінці.

Керуючись ст.ст. 209, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити .

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 лютого 2014 року - залишити без змін .

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: