Ухвала

13 лютого 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого

спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі

Дьоміної О.О., Леванчука А.О., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором позики та процентів за користування позикою у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання, за касаційною скаргою ОСОБА_7, яка діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним позовом, за яким просив суд стягнути на свою користь з ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як солідарних боржників, заборгованість за договором позики, що складає 70 000 Євро; стягнути ОСОБА_5 та ОСОБА_6, як солідарних боржників, 3 % річних за користування позикою за період з 28 березня 2014 року по 28 вересня 2015 року у розмірі 3 164,38 Євро; стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в сумі 500 000 грн; стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 посилався на те, що між ним та ОСОБА_5 був укладений письмовий договір позики, предметом якого було передання у власність боржнику грошових коштів в розмірі 70 000 Євро. У відповідності до умов позики, що зазначено в розписці, підписаної власноручно з ОСОБА_5, останній взяв для придбання земельної ділянки (0,15 га) та інвестування в будівництво будинку у м. Підгородне 70 000 Євро, без встановлення строку повернення позики. В той же день з метою забезпечення належного виконання зобов'язань ОСОБА_5 було укладено договір поруки між позивачем та ОСОБА_6 відповідно до умов якого поручитель ОСОБА_6 поручається перед позивачем за виконання ОСОБА_5 зобов'язань щодо повернення займу, розмір та умови повернення та сплата якого було встановлено домовленістю між сторонами договору. У зв'язку з тим, що позивачу терміново необхідні були кошти для власних цілей, то він 14 березня 2014 року звернувся до ОСОБА_5 з письмовою вимогою про повернення протягом тридцяти днів грошових коштів переданих за договором позики у формі розписки в розмірі 70 000 Євро або ж еквівалентну суму коштів у грошовій одиниці України гривні, відповідно до офіційного курсу на момент платежу, розмір якої на момент пред'явлення вимоги складав 924 700 грн. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення рекомендованим листом, ОСОБА_5 особисто отримав письмову вимогу 28 березня 2014 року. Однак ОСОБА_5 відмовляється добровільно повернути кошти.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2015 року з урахуванням виправленої описки за ухвалою суду від 28 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором позики, що складає грошову суму коштів у розмірі 70 000 Євро, що по курсу на день пред'явлення позову становить 1 687 000 грн;

Стягнуто ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 3 % річних за користування позикою за період з 28 березня 2014 року по 28 вересня 2015 року, що складає грошову суму коштів у розмірі 3 164,38 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара Євро на момент звернення з цим позовом складає 76 261,55 грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2016 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2015 року скасовано. Відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні позову. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вищезазначеним судовим рішенням, ОСОБА_7, яка діє в інтересах ОСОБА_4, звернулася до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

ухвалила:

Справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором позики та процентів за користування позикою у зв'язку з невиконанням грошового зобов'язання, призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.О. Дьоміна А.О. Леванчук
О.В. Ступак