Провадження №2/523/1133/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2017 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_2 до Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту з нерухомого майна,-

Установив:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просив скасувати арешт, котрий накладений в рамках виконавчого провадження державним виконавцем Франчук М. А. Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції та просив скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, №28422432 від 17.11.2011, видана Другим Суворовським ВДВС Одеського МУЮ, Франчук М. А, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 11854451 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис № 11854451 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, №28422432 від 17.11.2011.

В обґрунтування позову посилався на наступне.

ОСОБА_2, звернувся 10.11.2016 року до Суворовського відділу державної виконавчої служби м.Одеса з заявою про звільнення з-під арешту всього нерухомого майна яке належить йому на праві власності, у зв'язку із повним погашенням боргів перед стягувачами та Відділом.

24.11.2016 року Відділом надано відповідь, що стосовно боржника було відкрито декілька виконавчих проваджень. Останнє виконавче провадження закінчено згідно фактичного виконання 22.11.2016 року, з матеріалів виконавчого провадження з'ясовано, що по даному провадженню арешт не накладався на майно боржника, у зв'язку із тим, що проводилось стягування виконавчого збору.

У відділі проводилось стягнення з даного боржника згідно виконавчих проваджень які були закінчені у 2005,2006 та 2012 p.p.

В процесі виконання рішень суду з 2005 по 2016 p.p. виконавчою службою накладено арешти на майно боржника.

Відповідно до п.9.9 інструкції Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік.

Виходячи з вище викладеного Відділ не в змозі перевірити матеріали виконавчого провадження, щодо накладення арештів у виконавчих провадженнях так як були завершені та знищені, у зв'язку з чим підстав для зняття арешту передбачених ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» не вбачається, для вирішення питання щодо зняття арешту запропоновано ОСОБА_2 звернутися до відповідного суду.

Враховуючи зазначене, позивач просив позов задовольнити, оскільки існування вказано арешту позбавляє його права користуватись своє власністю в повному обсязі.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи сповіщався належним чином, причин неявки не сповістив.(а.с. 17).

Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, 17.11.2011 року зареєстровано арешт нерухомого майна за №11854451 на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, 28422432, 17.11.2011, Другий Суворовський ВДВС Одеського МУЮ, Франчук М. А. (а.с. 4,5).

ОСОБА_2, звернувся 10.11.2016 року до Суворовського відділу державної виконавчої служби м.Одеса з заявою про звільнення з-під арешту всього нерухомого майна яке належить йому на праві власності, у зв'язку із повним погашенням боргів перед стягувачами та Відділом. (а.с. 8).

24.11.2016 року Відділом надано відповідь, що стосовно боржника було відкрито декілька виконавчих проваджень. Останнє виконавче провадження закінчено згідно фактичного виконання 22.11.2016 року, з матеріалів виконавчого провадження з'ясовано, що по даному провадженню арешт не накладався на майно боржника, у зв'язку із тим, що проводилось стягування виконавчого збору. (а.с. 7).

Оскільки матеріали виконавчого провадження знищено, відповідно до п.9.9 інструкції Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, ОСОБА_2 запропоновано звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 381 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.319 ЦК України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

ВідповідноЗакону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Підстави зняття арешту з майна, передбачені ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»,

Зокрема відповідно до ч.2 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

А у відповідності до ч.5 вказаної статті у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Приймаючи до уваги, що в рамках вказаного виконавчого провадження, державним виконавцем питання про зняття арешту вирішено не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.3, 10, 11, 14, 57- 64,66, 77, 169, 209, 212 - 215, 218, 222, 294 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_2 до Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про зняття арешту з нерухомого майна - задовольнити.

Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, №28422432 від 17.11.2011, видана Другим Суворовським ВДВС Одеського МУЮ, Франчук М. А, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за № 11854451.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис № 11854451 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, №28422432 від 17.11.2011.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя