Справа № 214/5765/16-ц
14 лютого 2017 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Чернової Н.В.,
при секретарі Ізак А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, суд, -
Позивачка звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю, в якому просить суд визнати двокімнатну квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_1, особистою приватною власністю ОСОБА_1. В обґрунтування своєї позовної заяви вказала, з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 01.12.2001 року. З січня 2005 року фактично шлюбні відносини з відповідачем було припинено, але одразу питання щодо розлучення не було порушено. В квітні 2005 року вона придбала квартиру розташовану за адресою вул.. Співдружності, 72/24, грошові кошти на придбання якої їй надала матір ОСОБА_3. 27.04.2005 року було укладено договір купівлі-продажу вищевказаної квартири, а 17.08.2005 року вона зареєструвалася в ній. В 2007 році вона прийняла рішення щодо розірвання шлюбу з відповідачем. 13.11.2007 року шлюб було розірвано в Саксаганському відділі РАЦС. Відповідач ніякої участі ні коштами, ні в будь-який інший спосіб у придбанні спірної квартири не Прийма. З квітня 2005 року і до теперішнього часу відповідач у спірній квартирі не проживав, комунальні послуги не оплачував. За таких обставин вважає, що спірна квартира, яка придбана хоч і у період шлюбу, але під час окремого проживання, належить їй на праві особистої приватної власності. У звязку із чим вона звернулася до суду з даним позовом.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи маються повідомлення.
Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі.
Керуючись ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що дану справу можливо вирішити на підставі наявних в ній доказів, з урахуванням думки позивача, за відсутності відповідача.
Суд, розглянувши в судовому засіданні цивільну справу, повно і всебічно зясувавши обставини цієї справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за таких підстав.
Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 01 грудня 2001 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 534 (а.с. 4).
Відповідно до наданої копії договору купівлі-продажу від 27 квітня 2005 року, позивачка ОСОБА_1 придбала квартиру розташовану за адресою АДРЕСА_2 (а.с. 5).
Відповідно до положень ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007р. Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, зясовувати джерело і час його придбання.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, зокрема майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.
Відповідно до ч. 6 ст. 75 СК України, суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.
Так, в судовому засіданні позивачем не надано доказів, що квартира № 24 розташована в будинку № 72 за адресою вулиця Співдружності в місті Кривий Ріг, яка була набута під час зареєстрованого шлюбу з відповідачем, придбана за кошти, які належали особисто матері позивача. Крім того позивачем не надано доказів про фактичне припинення шлюбних відносин з відповідачем, і тому суд приходить до висновку про відмову у задоволення позовної заяви ОСОБА_1.
На підставі викладеного, керуючись ст. 392 ЦК України, ст.ст. 57-61 Сімейного кодексу України, п.23, п.24 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна особистою приватною власністю - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та вразі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а в разі постановлення рішення за відсутності позивача - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя Н.В. Чернова