УХВАЛА

14.02.2017 року Провадження №2-н/425/24/17

Справа №425/362/17

місто Рубіжне Луганської області

Суддя Рубіжанського міського суду Луганської області Коваленко Д.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з приватного підприємства «Ювелірна фірма «ЛАГНО» заробітної плати, компенсації за час затримки у розрахунку та за невикористану відпустку,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з приватного підприємства «Ювелірна фірма «ЛАГНО» заробітної плати за час роботи з 01 березня по 30 квітня 2016 року в розмірі 2600 гривень і за час роботи з 01 травня по 04 травня 2016 року у розмірі 208 гривень 08 копійок; компенсації за невикористану відпустку за 2016 рік у сумі 1300 гривень; середній заробіток за час затримки у розрахунк в розмірі 11700 гривень.

Виходячи з положень частини другої статті 95 Цивільного процесуального кодексу України із заявою про видачу судового наказу може звернутись особа, якій належить відповідне право вимоги.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Відповідно до положень пункту 2 частини 3 статті 100 цього ж кодексу, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Застосовуючи вказану норму процесуального права суд враховує розяснення, які надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у пункті 9 та 12 Постанови №14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», а саме: наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви; наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; до заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.

Так із документів доданих до заяви вбачається, що заявник має докази його перебування у трудових відносинах із приватним підприємством «Ювелірна фірма «ЛАГНО», але не має жодних документів, які б вказували на розмір нарахованої йому, але не виплаченої заробітної плати саме за той період, за який він просить стягнути заробітну плату та компенсацію за несвоєчасну її виплату.

Судом враховано, що заявник додав до заяви довідку про нараховану заробітну плату, але ця довідка стосується зовсім іншого періоду роботи заявника.

Відсутність зазначених документів свідчить про наявність спору про право вимоги заявника до боржника, у заявленому ним розмірі. А тому у прийнятті заяви ОСОБА_1 в частині вимог щодо стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та стягнення середнього заробітку за затримку у розрахунку, слід відмовити.

Разом з цим, у прийнятті заяви ОСОБА_2 в частині вимог щодо стягнення компенсації за невикористану відпуску також слід відмовити, але з іншої підстави. Зокрема, у звязку із тим, що така вимога не підлягає розгляду у порядку наказного провадження.

Отже, керуючись статтями 95,100,208-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з приватного підприємства «Ювелірна фірма «ЛАГНО» заробітної плати, компенсації за час затримки у розрахунку та за невикористану відпустку

Розяснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви про видачу судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Але заявник у цьому випадку має право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі її подання ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.С. Коваленко