ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, третя особаФастівський МРВ ГТУЮ у Київській області про звільнення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

03.03.2017 року представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просив звільнити з-під арешту, накладеного 02.10.2012 року номер ВП 33483559 Головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управління юстиції в Київській області та зняти обтяження «арешт нерухомого майна» Головного державного виконавця зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчужень обєктів нерухомого майна від 02.10.2012 року (номер запису про обтяження: 13067640 (спеціальний розділ) нерухоме майно предмет іпотеки, належне на праві власності ОСОБА_1, ІПН : НОМЕР_1, а саме: квартиру, загальною площею 70,5 кв.м., житловою площею 43,7 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтуваннях позовних вимог позивач посилається на те, що 23.06.2008 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір № KIF0GA (надалі - Кредитний договір) згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 46849,38 доларів США, а в забезпечення виконання зобовязання за даним кредитним договором між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 09 червня 2008 року укладено договір іпотеки від 09.06.2008 року, який посвідчений приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_2 та зареєстрований в реєстрі за № 1989 (надалі договір іпотеки). Предметом договору іпотеки є трикімнатна квартира загальною площею 70,5 кв. м., житловою площею 43,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2. Внаслідок того, що відповідач належним чином свої зобовязання за кредитним договором не виконував, Головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Фастівського міськрайонного управляння юстиції в Київській області при примусовому виконанні виконавчого провадження (постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 33483559 ВДВС Фастівського МРУЮ в Київській області) накладено арешт на вищезазначене майно, що є предметом іпотеки.

Як зазначає позивач, оскільки договір іпотеки був укладений 15 вересня 2006 року, а обтяження починається 02.10.2012 року, тобто пізніше, ніж був укладений договір іпотеки, державна виконавча служба Фастівського МРУЮ в Київській області не мала правових підстав накладати арешт на предмет іпотеки, оскільки не має правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки на користь стягувачів, які не є іпотекодержателями.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач про час і місце судового засідання повідомлена вчасно та належним чином, однак в судове засідання повторно не зявилась, причину неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вирішення спірного питання залишив на розсуд суду.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем жодних заперечень до позову не надано.

23 червня 2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № KIF0GA про надання кредиту у розмірі 46 849,38 доларів США (а.с. 14-19). Відповідно до п.8.3 якого забезпеченням виконання позичальником зобовязання за договором виступає іпотека трикімнатної квартири загальною площею 70,5 кв. м., житловою площею 43,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2.

09 червня 2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено Договір іпотеки, згідно п.33.2 якого іпотекою забезпечується виконання зобовязання, що випливають з кредитного договору № KIF0GA00003881 від 10.06.2008р. Предметом іпотеки є трикімнатна квартира загальною площею 70,5 кв.м, житловою площею 43,7 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2(а.с.20-26).

Рішенням Фастівського міськрайонного суду від 19.12.2011 року вирішено в погашення заборгованості за кредитним договором № KIF0GA від 23.06.2008 року: звернути стягнення на предмет іпотеки: квартири 1 по загальною площею 70,5 кв.м, яка розташована за адресою: м. Фастів, вул. Трудова, буд.12, Київської області, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки (на підставі договору іпотеки № KIF0GA00003881 від 10.06.2008р.) Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК» з укладанням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПРИВАТБАНК» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; виселити ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з квартири №1, яка розташована за адресою: м. Фастів, вул. Трудова, буд.12, Київської області, зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Фастівського МВ ГУ МВС України у Київській області(а.с.27-30).

На виконання наведеного судового рішення виданий виконавчий лист від 11.06.2012 року.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, на квартиру АДРЕСА_3, яка є спільною частковою власністю ОСОБА_1, накладено обтяження на підставі іпотечного договору від 10.06.2008 року та постановою ВДВС Фастівського МРУЮ від 02.10.2012 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (ВП № 33483559) накладено арешт на нерухоме майно (а.с.11-13).

Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення майна з-під арешту.

Згідно з ч.ч.1, 5 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у роз'ясненнях, викладених у п.2 постанови від 03.06.2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» звертає увагу судів на те, що відповідачами в справі про зняття арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа Фастівський МРВ ГТУЮ у Київській області про звільнення майна з-під арешту, з тих підстав, що у державного виконавця були відсутні підстави для накладення арешту на майно, яке є предметом іпотеки згідно із договором іпотеки.

У той же час, суд вважає, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в позові не зазначено, яким чином відповідач ОСОБА_1 порушує його права у спірних правовідносинах.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що рішенням Фастівського міськрайонного суду від 19.12.2011 року звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК» саме в погашення заборгованості за кредитним договором № KIF0GA від 23.06.2008 року, та постановою ВДВС Фастівського МРУЮ від 02.10.2012 року накладено арешт на майно боржника в межах виконавчого провадження, в якому стягувачем є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Таким чином, позивач є стягувачем у виконавчому провадженні, в якому, на його думку, незаконно накладено арешт державним виконавцем на іпотечне майно. Вказані дії та постанова вчинені саме в інтересах стягувача, а не інших осіб, яких у виниклих правовідносинах не існує.

Враховуючи зазначене, звернення з позовом до суду на підставі ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» є помилковим та таким, що не відповідає ст. 3 ЦПК України, оскільки відсутні інші арешти та стягувачі в інтересах яких їх накладено. Боржник може бути співвідповідачем у справі лише при наявності інших стягувачів співвідповідачів в інтересах яких, та у зв'язку з наявністю боргових зобов'язань перед якими, накладено арешт на майно іпотекодержателя - позивача у такій справі.

В той же час, з матеріалів даної справи вбачається, що арешт на предмет іпотеки, законність якого оскаржується позивачем, накладений саме державним виконавцем і в такому разі закон передбачає інший спосіб захисту передбачений розділом VII ЦПК України.

Зокрема, згідно ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

З огляду на наведене, суд дійшов до висновку, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» може оскаржити постанову державного виконавця про накладення арешту винесену в його інтересах лише в порядку передбаченому VII ЦПК України шляхом подання до суду скарги, а не шляхом звернення з позовом до суду, оскільки єдиною особою, яка може відповідати за можливе порушене право позивача є державний виконавець, дії якого оскаржуються саме в такому порядку, у зв'язку з чим у позові слід відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 169 ч. 4, 209,213-215 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження» суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1, третя особаФастівський МРВ ГТУЮ у Київській області про звільнення майна з-під арешту - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.Ю.Чернишова