Справа №664/1175/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2017 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: судді Заславець Н.В.,

при секретарі Бондаревій Т.К.

без присутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олешки цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 43636,03 доларів США, що еквівалентно 1111846,06 гривень за курсом валют 25,48 грн за 1 долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 19.04.2016 року. У позові вказано що відповідно до кредитного договору №HEC0AR12550036 від 12.09.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 9438,31 доларів США на термін до 11.09.2015 р. та зобов*язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Відповідно до договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати відповідач повинен надати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 19.04.2016р. має заборгованість в сумі 43636,03 доларів США, яка складається з наступного: 9165,38 доларів США - заборгованість за кредитом; 1443,83 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1849,75 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 29089,82 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, штрафу (фіксована частина) - 9,81 доларів США та штрафу (процентна складова) - 2077,44 доларів США. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 43636,03 доларів США, що еквівалентно 1111846,06 гривень, та судові витрати. Справу розглянути за відсутості представника позивача.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленим належним чином і суд розглядає справу за його відсутності.

Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який є повідомленим належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №HEC0AR12550036 від 12.09.2008р. ПАТ КБ «ПриватБанк» надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 9438,31 доларів США на термін до 11.09.2015 р. та зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Відповідно до договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надати банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 19.04.2016р. має заборгованість в сумі 43636,03 доларів США, яка складається з наступного: 9165,38 доларів США - заборгованість за кредитом; 1443,83 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом; 1849,75 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 29089,82 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, штрафу (фіксована частина) - 9,81 доларів США та штрафу (процентна складова) - 2077,44 доларів США (а.с.12-13). Крім того, в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором позивачем було реалізовано заставне майно, а саме автомобіль марки «Део Сенс» відповідно до виконавчого листа, виданого 21.05.2012 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по справі № 2-412/619/2012. Кошти від реалізації заставного майна були зараховані 27.02.2015 року в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 13). Наявність договірних відносин та їх порушення відповідачем підтверджено кредитним договором №HEC0AR12550036 від 12.09.2008 р., наданим позивачем (а.с.15-19).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства.

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю грошові кошти у тій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про заставу», у випадках, коли суми, вирученої від продажу предмета застави, недостатньо для повного задоволення вимог заставодержателя, він має право, якщо інше не передбачено законом чи договором, одержати суму, якої не вистачає для повного задоволення вимоги, з іншого майна боржника в порядку черговості, передбаченої законодавством України.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором щодо повернення кредиту, коли суми, вирученої від продажу предмета застави, а саме автомобілю марки «Део Сенс» було недостатньо для повного погашення заборгованості за кредитним договором, тому відповідно до умов кредитного договору позивач має право на стягнення з відповідача заявленої заборгованості.

Разом з тим, відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанова від 16.11.2016 року у справі № 6-174цс16, положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.

Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).

Враховуючи те, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, а встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним. Тому суд приходить висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача комісії за користування кредитом в сумі 1849,75 доларів США, що еквівалентно 46131,63 грн., за кредитним договором є незаконною та в її задоволенні належить відмовити.

Виходячи з встановленого, з відповідача на користь позивача належить стягнути заборгованість за кредитом в сумі 9165,38 доларів США; заборгованість по процентах за користування кредитом в сумі 1443,83 доларів США; заборгованість з пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 29089,82 доларів США та неустойку у вигляі штрафу (фіксована частина) - 9,81 доларів США та штрафу (процентна складова) - 2077,44 доларів США, а всього суму заборгованості, яка становить 41786,28 доларів США, що еквівалентно 1064714,41 гривень. Ці обставини підтверджуються письмовими доказами у справі, документами на підтвердження договірних відносин по отриманню кредиту (копією кредитного договору №HEC0AR12550036 від 12.09.2008 року, розрахунком заборгованості).

Крім того, з відповідача належить стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, ст.ст. 526, 549, 551, 625, 1049-1054 ЦК України, ст. 24 Закону України «Про заставу», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № HEC0AR12550036 від 12.09.2008 року в сумі 41786,28 доларів США, що еквівалентно 1064714,41 гривень, та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 16677,69 гривень, а всього стягнути 1081392,10 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення протягом десяти днів з дня залишення заяви про його перегляд без задоволення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд.

Суддя: підпис Н.В. Заславець

Згідно з оригіналом.

Суддя Заславець Н.В.