Справа №751/92/17
Провадження №2/751/315/17
Рішення

Іменем України

06 березня 2017 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

при секретарі Талибова В. О.

за участю сторін: представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Алімової Г.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Гаражно-будівельного кооперативу № 18 Новозаводської спілки автомобілістів про визнання права власності за набувальною давністю на будівельні матеріали та обладнання, з яких складається гаражний бокс, -

встановив:

03 січня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Гаражно-будівельного кооперативу № 18 Новозаводської спілки автомобілістів, в якому просить визнати за ним право власності на власності на будівельні матеріали та обладнання, з яких складається гаражний бокс НОМЕР_1, що розташований в гаражно-будівельному кооперативі № 18 Новозаводської спілки автомобілістів за адресою: м. Чернігів, вул. Ціолковського, 30-В, що належав померлому ОСОБА_4.

Свої вимоги мотивує тим, що в період з 1986 року по 23 вересня 2005 року ОСОБА_5 мешкала однією сім'єю без укладання шлюбу з громадянином ОСОБА_4, який з 1974 року був членом Гаражно-будівельного кооперативу №18 Новозаводської спілки автомобілістів та користувався гаражним боксом НОМЕР_1. Пояснює, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігів по справі №2-о/10/06 від 26 січня 2006 року встановлено факт, що ОСОБА_4 був інвалідом першої групи, у них був єдиний бюджет, проживали вони в будинку, який належав ОСОБА_5. Так судом було встановлено, що ОСОБА_4 частково розпорядився на випадок своєї смерті належним йому майном. ІНФОРМАЦІЯ_1 року громадянин ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 від 24.09.2003 року виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції. Зазначає, що за життя померлий ОСОБА_4 розпорядився своїм майном визначивши свої спадкоємцем громадянку ОСОБА_5, яка доводиться позивачу рідною матір'ю. У встановлений законом термін громадянка ОСОБА_5 звернулася до органів нотаріату з заявою про вступ у спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_4, та отримала спадщину, що залишилася після його смерті. Гаражний бокс НОМЕР_1, що розташований в гаражно-будівельному кооперативі №18 Новозаводської спілки автомобілістів не увійшов до кола спадщини, оскільки на нього були відсутні правоустановчі документи. Після смерті ОСОБА_4 мати позивача продовжувала користуватися вищезазначеним гаражним боксом та сплачувати членські внески. ІНФОРМАЦІЯ_2 року громадянка ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 від 23.12.2009 року виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції. У встановлений законом термін позивач звернулася до органів нотаріату з заявою про вступ у спадщину, що залишилась після смерті його матері ОСОБА_5, та отримав спадщину, що залишилася після її смерті. Вказує, що після смерті ОСОБА_5 позивач продовжував користуватися вищезазначеним гаражним боксом, однак від нього відмовилися брати членські внески мотивуючи тією обставиною, що він не є членом кооперативу. Вважає, що у відповідності до ст.331 Цивільного кодексу України позивач може звернутися до суду про визнання права власності на будівельні матеріали та роботи з яких складається об'єкт нерухомості - гаражний бокс НОМЕР_1, що розташований в гаражно-будівельному кооперативі №18 Новозаводської спілки автомобілістів за адресою: м. Чернігів, вул. Ціолковського, 30-В, оскільки до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. У своїх поясненнях посилався на обставини, викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала і проти його задоволення не заперечувала.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав, що був кілька разів разом із ОСОБА_3.в гаражі, забирали та залишали речі і машину. ОСОБА_3 користується гаражем відкрио, інших користувачів не має.

Вислухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 з 1974 року був членом Гаражно-будівельного кооперативу №18 Новозаводської спілки автомобілістів та користувався гаражним боксом НОМЕР_1 (а.с. 10-11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_2 від 24.09.2003 року виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції (а.с. 12).

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігів по справі №2-о/10/06 від 26 січня 2006 року встановлено юридичний факт, що ОСОБА_5 перебувала на утриманні померлого ОСОБА_4. Також згаданим судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_4 був інвалідом першої групи, у них був єдиний бюджет, проживали вони в будинку, який належав ОСОБА_5. (а.с. 13-14).

У відповідності до ч. 3 ст.61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарчій або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У встановлений законом термін ОСОБА_5 звернулась до Першої чернігівської державної нотаріальної контори з заявою про вступ у спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_4, та отримала спадщину, що залишилася після його смерті (а.с. 15).

Гаражний бокс НОМЕР_1, що розташований в гаражно-будівельному кооперативі №18 Новозаводської спілки автомобілістів, не увійшов до кола спадщини, оскільки на нього були відсутні правоустановчі документи.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року громадянка ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_3 від 23.12.2009 року виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції (а.с. 16).

У встановлений законом термін позивач звернулася до органів нотаріату з заявою про вступ у спадщину, що залишилась після смерті його матері ОСОБА_5, та отримав спадщину, що залишилася після її смерті (а.с. 17).

Згідно довідки Гаражно-будівельного кооперативу № 18 Новозаводської спілки автомобілістів від 01.03.2017 року № 1 в авто кооперативі знаходиться гараж НОМЕР_1, що належить ОСОБА_8, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Даний гараж до сих пір не переоформлений у зв'язку з відсутністю претендентів на вступ у спадщину і відповідних документів на переоформлення вказаного гаражу (а.с. 36).

У відповідності до ст. 328 Цивільного Кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 346 Цивільного кодексу України право власності припиняється внаслідок смерті власника.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Як зазначено колегією суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в ухвалі від 20 лютого 2008 року, відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна навність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно положень ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Враховуючи вище викладене, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_3 право власності на будівельні матеріали та обладнання, з яких складається гаражний бокс НОМЕР_1, що розташований в гаражно-будівельному кооперативі № 18 Новозаводської спілки автомобілістів за адресою: м. Чернігів, вул. Ціолковського, 30-В, що належав померлому ОСОБА_4.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 208, 209, 214, 215, 218 ЦПК України,-

Вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на будівельні матеріали та обладнання, з яких складається гаражний бокс НОМЕР_1, що розташований в гаражно-будівельному кооперативі № 18 Новозаводської спілки автомобілістів за адресою: м. Чернігів, вул. Ціолковського, 30-В, що належав померлому ОСОБА_4.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ю. К. Овсієнко