Справа № 477/2466/16-ц
Провадження № 2/477/305/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючої - судді Семенової Л.М.,

при секретарі судового засідання - Федоровській Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 4,53 га, розташовану на території Партизанської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування своїх вимог вказувала, що на випадок своєї смерті бабуся ОСОБА_4 заповідала їй вищевказану земельну ділянку, однак можливість нотаріального оформлення її спадкових прав вичерпано через пошкодження правовстановлюючого документу. Також просила про встановлення факту належності правовстановлюючого документу спадкодавцю, у якому прізвище не співпадає з даними її особистих документів.

Позивач ОСОБА_1 та її представник звернулися до суду із заявою, в якій позивач свої вимоги підтримала. Просили справу розглядати за їх відсутності. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із заявою, в якій позовні вимоги визнали в повному обсязі, просили справу розглянути за їх відсутності.

Дослідивши надані письмові докази в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до копії заповіту, посвідченого 29 листопада 2012 року, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті залишила заповіт на користь ОСОБА_5 та позивачки ОСОБА_1, якій заповідала земельну ділянку площею 4,53 га, що належала спадкодавцю на підставі Державного акту НОМЕР_1 виданого 17 грудня 2003 року (ас.13).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть НОМЕР_2, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, про що Партизанською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 20 від 24.12.2012 року (а.с. 15).

За даними копії спадкової справи № 82/2013, спадкоємцями ОСОБА_4 за заповітом є позивач ОСОБА_1 щодо вищевказаної земельної ділянки, відповідач - ОСОБА_3 щодо земельної ділянки, належної спадкодавцю на підставі державного акту НОМЕР_3, та ОСОБА_2 - як спадкоємець за законом, при цьому останній не належить до спадкоємців (ст. 1241 ЦК), що мають право на обов'язкову частку (а.с. 26, 63-84).

Підстави, з яких позивач була змушена звернутися до суду із цим позовом, підтверджуються постановою нотаріуса від 02 грудня 2016 року, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного спірного майна, через невідповідність даних про особу власника особовим даним спадкоємця, а саме: Державний акт на вказану земельну ділянку видано на ім'я «ОСОБА_4», тоді як за особовими документами спадкодавця остання є «ОСОБА_4» (а.с. 23).

Відповідно до п.4.12 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» - Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Згідно п. 4.15 вказаного Порядку - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна

Зазначені нотаріусом підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії підтверджуються зі змісту дослідженої копії Державного акту НОМЕР_1, виданої 17 грудня 2003 року щодо земельної ділянки площею 4,53 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Партизанської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області на ім'я ОСОБА_4 (а.с. 16).

Втім, за даними витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, право власності щодо вказаного майна зареєстровано за ОСОБА_4 та земельній ділянці присвоєно кадастровий номер НОМЕР_4 (а.с. 17).

За даними відділу Держгеокадастру у Жовтневому районі Миколаївської області (а.с. 85) від 20.01.2017 року № 0-62/0-100/6-17, фонд документації Відділу містить примірник Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 4, 53 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва НОМЕР_5, виданого на ім'я ОСОБА_4.

Зазначені розбіжності перешкоджають позивачці в оформленні її спадкових прав, однак належність вказаного правовстановлюючого документу спадкодавцю ОСОБА_4 слідує зі співпадання інших особистих даних власника, зазначених у вказаному Державному акті із особистими даними спадкодавця.

Враховуючи вищенаведене, на підставі п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог щодо встановлення факту належності ОСОБА_4 Державного акту про право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 від 17.12.2003 р.

Щодо пошкодження правовстановлюючого документу, то відповідно до п.3 Глави 8 Розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений Мінюстом України 22.02.2012 року № 296/5, - нотаріусами не приймаються для вчинення нотаріальних дій порвані та документи, викладені на двох і більше аркушах, якщо аркуші не з'єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз'єднання без порушення цілісності, не пронумеровані і не скріплені підписом відповідної посадової особи та печаткою юридичної особи, яка видала документ.

Такі недоліки правовстановлюючого документу на вказане спадкове майно також встановлені судом при огляді їх оригіналу.

Проте, відповідно до вимог ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст. 1269 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Положення ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК України вказують, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За наведеного, встановивши, що відповідно до положень Глави 85 ЦК України, ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем спірного майна за заповітом після смерті бабки ОСОБА_4, та спадщину прийняла, встановивши належність вищевказаного спадкового майна спадкодавцю ОСОБА_4, а також, враховуючи, що можливість нотаріального оформлення спадкоємцем спадкових прав щодо спірного майна вичерпано, суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України цивільне право ОСОБА_1 підлягає захисту судом шляхом визнання за нею права власності на вищевказане спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 11, 209, 213, 215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2, Державного акту на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 виданого 17 грудня 2003 року на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації від 24 березня 2003 року № 109.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_4, площею 4,53 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Партизанської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області та що посвідчена Державним актом на право власності на земельну ділянку НОМЕР_1 виданим 17 грудня 2003 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Жовтневий районний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення або отримання його копії.

Суддя Л.М. Семенова