Справа № 589/4061/16-ц
Провадження № 2/589/129/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2017 року м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого судді Сидорчука О.М.,

з участю:

секретаря судового засідання Надточій І.М.,

представника служби в справах дітей Коби Л.І., позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом служби в справах дітей Шосткинської міської ради поданої в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшов вищевказаний позов, який обгрунтовується невиконанням відповідачами обов'язків по вихованню їхньої неповнолітньої дочки ОСОБА_2

В судовому засіданні представник служби в справах дітей позов підтримала в повному обсязі. ОСОБА_2 поданий в її інтересах позов підтримує та пояснила, що батьки не займаються її вихованням, зокрема, батько нею не цікавився з народження, не вітав з днем народження та іншими святами, не телефонував, не дарував ніяких подарунків, за 17 років зустрічався з нею лише декілька разів та виключно протягом останнього часу. Мати ОСОБА_5 веде аморальний спосіб життя, вживає спиртні напої, матеріально її не забезпечує, не піклується про її здоров'я та успіхами у навчанні, отримувані від ОСОБА_3 на утримання доньки аліменти витрачає на себе. ОСОБА_2 вимушена була самостійно турбуватись про хворих батьків своєї матері, займатись похованням дідуся. У січні 2016 року мати влаштувала безпричинну сварку та вигнала ОСОБА_2 з дому і з того часу вона проживає у сторонніх осіб. Знаючи про дану ситуацію батько будь-яким чином не допоміг своїй дитині.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити, вказуючи, що йому перешкоджали бачитись з донькою, а в законному порядку питання він не вирішував з тим, щоб не збільшувати конфлікт. Також вказував, що аліменти сплачує регулярно. На запитання головуючого, хто є подругами його дочки, які страви вона полюбляє, в який одяг вдягається, які предмети вивчає відповідач відповісти не зміг. Відповідач не дав відповіді на запитання, чому він ніяким чином не допоміг своїй рідній дочці знаючи, що мати вигнала її з квартири. В той же час, відповідач не заперечував те, що щоденно займається вихованням доньки своєї співмешканки.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала повністю.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи таке.

Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_3 щодо ОСОБА_2 /а.с. 4/.

Відповідно до виданого 30.08.1999 відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому Сумської області свідоцтва про народження, батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та "ОСОБА_5, відповідачі у справі.

05.12.2000 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було розірвано.

З акту обстеження умов проживання від 08.07.2016 за адресою: АДРЕСА_1, вбачається, що неповнолітня ОСОБА_2 проживала із матір'ю ОСОБА_5 та бабусею ОСОБА_6, умови задовільні. Однак на момент огляду стало відомо, що неповнолітня ОСОБА_2 винаймає окреме житло.

З довідки з місця навчання вбачається, що ОСОБА_2 протягом навчального періоду батьки не брали участь у вихованні доньки, не підтримував зв'язків з навчальним закладом, не спілкувався з учителями, не цікавився життям та навчанням дитини, батьківські збори та інші шкільні заходи не відвідували.

Свідок ОСОБА_7 (керівник групи за місцем навчання ОСОБА_2.) підтвердила, що жодного разу батьки ОСОБА_2 не відвідували батьківські збори та в будь-який інший спосіб не цікавились навчанням своєї доньки.

Свідок ОСОБА_8 показав, що особисто бачив як себе поводила відповідач ОСОБА_5 по відношенню до своєї доньки - ображала вживаючи ненормативну лексику, часто перебувала в стані алкогольного сп'яніння, застосовувала фізичне насильство. Також йому відомо, що батько декілька разів телефонував та бачився з ОСОБА_2 Після того як мати вигнала ОСОБА_2 з дому, остання проживає у його (свідка ОСОБА_8.) бабусі. Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 надали показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_8

Свідки ОСОБА_11 (баба відповідача ОСОБА_3.), ОСОБА_12 (брат ОСОБА_3.) та ОСОБА_13 (батько ОСОБА_3.) показали, що зі слів відповідача ОСОБА_3 їм відмово, що колишня дружина останнього перешкоджала бачитись з донькою, а також те, що ОСОБА_3 сплачує аліменти на утримання доньки. З ОСОБА_2 дані свідки не спілкуються. Свідок ОСОБА_14 (співмешканка ОСОБА_3.) також зі слів ОСОБА_3 показала, що останньому перешкоджали бачитись з донькою. Як і відповідач в своїх поясненнях, свідок ОСОБА_14 показала, що ОСОБА_3 займається вихованням її дитини, приділяючи їй увагу щоденно.

Згідно довідки КЗ "Шосткинська ЦРЛ" від 07.12.2016 за №01-11/17/2373 вбачається, що ОСОБА_5 перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 29.07.2016 року з діагнозом: РППВВ алкоголю (синдром залежності).

З характеристики Шосткинської виправної колонії (№66) від 28.12.2016 № 5/6604, на витребуванні якої наполягав відповідач ОСОБА_3, вбачається, що на час слуби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України ОСОБА_3, зарекомендував себе наступним чином: до виконання службових обов'язків ставиться задовільно, але не завжди з відповідальністю, неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за прибуття на службу з остаточними ознаками вживання спиртних напоїв та невихід на роботу без поважних причин. На даний час має два не зняті та не погашені дисциплінарні стягнення. На зауваження старших начальників реагує не завжди правильно. За характером не стійкий, іноді може допускати в поведінці прояви емоційного збудження, здатен працювати над усуненням особистих недоліків.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Однією з підстав позбавлення матері та/або батька батьківських прав відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 164 СК України є ухилення останніми від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

З урахуванням досліджених доказів суд приходить до висновку, що ухилення від виконання батьківських обов'язків було як з боку ОСОБА_3 так і ОСОБА_5, при цьому таке ухилення має тривалий характер, оскільки батько понад 15 років не цікавився долею дитини. Посилання відповідача на те, що він сплачував аліменти на увагу не заслуговує, оскільки утримання (тим більше, не добровільне, а за рішенням суду) та виховання дитини - різні за своєю суттю обов'язки, а підставою позбавлення батьківських прав є саме ухилення від виконання обов'язків по вихованню дитини. Спостереження головуючого за поведінкою та зовнішнім виглядом відповідача ОСОБА_5, пояснення її дочки ОСОБА_2, показання свідків щодо неї, медична довідка вказує на те, що дана особа на фоні зловживання алкогольними напоями відійшла від реального життя та вирішення нагальних проблем, а визнання нею позову та прохання розглядати справу за її відсутності лише вказує на байдужість до долі та інтересів її дитини.

Згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Також, згідно частини 2 вищевказаної статті питання про стягнення аліментів на дитину суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити одночасно з позбавленням батьківських прав.

Частиною 2 ст. 179 СК України передбачено, що неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпоряджання ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Враховуючи, що позов містить неконкретизовану вимогу щодо визначення утримувачем аліментів особи, яка буде призначена опікуном дитини або заклад де перебуватиме дитина, суд, керуючись принципом верховенства права та нормою ч. 2 ст. 166 СК України, з тим, щоб не допускати зайвої, нічим не виправданої тяганини, вважає за необхідне стягнути з відповідачів аліменти на користь безпосередньо неповнолітної ОСОБА_2

Також враховуючи, що в даній справі вирішено позбавити батьківських прав ОСОБА_5, суд вважає за необхідне одночасно вирішити питання про припинення стягнення аліментів з ОСОБА_3, які він сплачував на її користь на утримання дитини згідно до постанови Шосткинського міського суду Сумської області від 29 жовтня 1999 року.

Керуючись ст. 213, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовну вимогу про позбавлення батьківських прав задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав щодо ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позовну вимогу про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 аліменти на утримання та на користь ОСОБА_2 з кожного в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи стягнення аліментів з 07 жовтня 2016 року і до досягнення ОСОБА_2 повноліття.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5, які він сплачував згідно до постанови Шосткинського міського суду Сумської області від 29 жовтня 1999 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в сумі 826 (вісімсот двадцять шість гривень) грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати зі сплати судового збору за подання позову в сумі 826 (вісімсот двадцять шість гривень) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Сумської області через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.М.Сидорчук