Справа № 489/6473/16-ц
Номер провадження 2/489/786/17
РІШЕННЯ

Іменем України

30 березня 2017 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі НедавнійА. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач) про компенсацію матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином,

встановив

У грудні 2016 року до суду надійшов вказаний позов повернутий на новий розгляд ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 07.12.2016.

В позовній заяві позивач вказує, що внаслідок вчиненого відповідачем злочину, їй було завдано моральної та матеріальної шкоди.

Позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь компенсацію матеріальної та моральної шкоди на суму 10798,44 грн.

13.02.2017 до суду від відповідача надійшло заперечення.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.04.2016 відповідача визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 125 КК України.

02.06.2014 приблизно о 12 год. 00 хв. відповідач на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, маючи на меті нанесення тілесних ушкоджень, присутній при здійсненні виконавчих дій представнику стягувача у виконавчому провадженні ОСОБА_3 - позивачу ОСОБА_1, схопивши штикову лопату, нанесла нею удар в область живота позивача, яка намагаючись запобігти удару в живіт, прикрила його руками, в результаті чого від удару лопатою отримала ушкодження пальців кистей, які згідно з висновком експерта № 750 від 03.06.2014 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 07.12.2016 вказаний вирок суду у відношенні ОСОБА_2 в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_1 про відшкодування затрат на лікування та моральної шкоди скасувати, призначено в цій частині новий судовий розгляд у суду 1-ї інстанції в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до довідки міської лікарні №4 позивачу проведено лікування на суму 2781,18 грн.

Згідно квитанцій, наданих позивачем, сума витрат на ліки складає 3017,26 грн.

У відповідності до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

На підставі ст. 128 КПК України особа, яка не пред'явила цивільний позов у кримінальному провадженні, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 1166, 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» , розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Враховуючи те, що позивачем надано докази витрат на лікування в сумі 3017,26 грн. суд вважає, що позов в цій частині підлягає задоволенню.

Згідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України та роз'яснень, викладених в п. п. 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадку, спеціально передбачених законодавством. Відповідно до п. 3 даної Постанови під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Суд, виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду завдану злочином в розмірі 1000 гривень.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про компенсацію матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію матеріальної шкоди, заподіяної злочином у розмірі 3017 (три тисячі сімнадцять) грн. 26 коп., компенсацію моральної шкоди у розмірі 1000 (одна тисяча) грн., а всього - 4017,26 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1102,4 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв