Справа № 628/3100/16-ц
Провадження № 2-п/628/3/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2017 року Купянський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Цендра Н.В., за участю секретаря Кравцової В.М., адвоката ОСОБА_1 розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Купянського міськрайонного суду Харківської області від 01 листопада 2016 року було задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ТОВ «КК «КомЕнерго-Купянськ» про усунення перешкод у користуванні квартирою і поновлення порушеного права користування квартирою.

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про перегляд вказаного заочного рішення посилаючись на те, що судова повістка за місцем її постійного проживання не надходила і їй особисто вручена не була, а тому вона була позбавлена права на захист своїх прав, а також була позбавлена можливості надати свої пояснення та докази, які мають істотне значення для вирішення даної справи.

В своїй заяві про перегляд заочного рішення ОСОБА_2 зазначає, що вона не визнає позовні вимоги ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою і поновлення порушеного права користування квартирою з огляду на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 та вона не порушувала права позивача і не створювала перешкод позивачу у користуванні належною йому квартирою. Також вказала, що вона не здійснювала будівництво спірної перегородки з дверима на поверсі тамбура між квартирами №18 та №17 в будинку №28.

Заявниця та її представник у судовому засіданні наполягали на задоволенні заяви та просили скасувати заочне рішення, посилаючись на те, що ОСОБА_2 не здійснювала будівництво перегородки, оскільки при купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 в 1995 р., дана перегородка вже існувала. Крім того зазначили, що ніяких повісток вона не отримувала, ніякі атки в присутності ОСОБА_2 не складалися.

ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви та просив залишити заочне рішення в силі, посилаючись на те, що саме ОСОБА_2 здійснила будівництво перегородки приблизно 3 роки тому.

Представник ТОВ «КК «КомЕнерго-Купянськ» у судове засідання не зявився був належним чином повідомлений про час слухання справи, оскільки згідно ст. 231 ЦПК України неявка осіб належним чином повідомлених про час слухання справи, не перешкоджає розгляду справи, суд розглянув справу без участі вказаної особи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши заяву та матеріали вищезазначеної цивільної справи, суд встановив наступне.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

Ч. 1 ст. 232 ЦПК України передбачено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто з даної статі виходить, що скасування заочного рішення можливе за наявності двох обставин: 1) поважні причини неявки в судове засідання, про які відповідач не зміг завчасно повідомити суд; 2) наявність доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та можуть вплинути на ухвалене заочне рішення. Водночас зясування причин неявки не може бути підставою для скасування заочного рішення. Для цього відповідач має вказати докази, які мають значення для справи, та можуть привести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Тобто якщо б ці докази були відомі суду при розгляді справи, то у справі було б ухвалено інше рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з довідки адресно-довідкового підрозділу головного управління державної міграційної служби в Харківській області ОСОБА_2 зареєстрована за адресою Купянськ-Вузловий, АДРЕСА_3, за даною адресою згідно норм ЦПК України судом були направлені судові повістки, які згідно довідки Укрпошти була повернуті до суду за закінченням строку зберігання (а.с. 39-40) Згідно п. 5 ст. 74 ЦПК України, де зазначено, що у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином, у звязку з чим суд вважав, що ОСОБА_2 згідно вимог ЦПК України належним чином повідомлена про час слухання справи.

Тому враховуючи, що ч. 1 ст. 157 ЦПК України, де передбачено, що суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, та статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17 липня 1997 року, яка гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної справи, і враховуючи той факт, що серед рішень, винесених Європейським судом з прав людини проти України за період чинності Конвенції для нашої держави, більшість стосуються порушення права особи на розгляд її справи судом упродовж розумного строку, суд враховуючи думку позивача з цього приводу, встановивши, що для розгляду справи наявні всі документи, розглянув справу у відсутності відповідачів згідно ст. 224 ЦПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 229 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача, тобто у заяві повинні бути зазначені такі заперечення проти вимог позивача та це підтверджено такими доказами, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, що також зазначено у ч.1 ст. 232 ЦПК України.

За приписами статті 152 ЖК, (в редакції від 01.01.1993 р., яка діяла на момент переобладнання) переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Так матеріали справи містять докази того, що за рахунок спірної перегородки було збільшено загальну площу спірної квартири АДРЕСА_4, однак згідно повідомлень начальника управління житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Купянської міської ради та Директора ТОВ КК «КомЕнерго Куп'янськ», ніяких заяв з приводу надання дозволу на будування спірної перегородки до них не надходило.

З заяви про перегляд заочного рішення та доданих до неї документів вбачається, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_5. В даній заяві ОСОБА_2 заперечує, що нею було здійснено будівництво перегородки з дверима на поверсі тамбура між квартирами № 18 та № 17 в будинку № 28, в судовому засіданні ОСОБА_2 зазначила, що коли придбала квартиру, то перегородка вже була, однак з договору купівлі-продажу від 30.10.1995 р. вбачається, що приватизована квартира 2 кімнатна, загальною площею 49,8 кв.м., в тому числі жилої -28,7 кв.м., складається з 2-х житлових кімнат, розміром 11., кв.м. та 17,4 кв.м., кухні 7,0 кв.м., ванної кімнати 2,6 кв.м., туалету 1,0 кв.м., коридору 8,6 кв.м., балкону 6,3 кв.м.(а.с. 56), відомості про наявність тамбуру в договорі відсутні, це також підтверджується технічним паспортом (а.с. 57-60). Натомість, в матеріалах справи міститься лист за №2606 від 31 грудня 2014 року складений начальником управління житлово-комунального господарства та архітектури Куп'янської міської ради щодо облаштування прибудови на сходовій клітині мешканцями квартири №17 житлового будинку №28 по вул. Ленінський смт. Купянськ-Вузловий, де було проведене комісійне обстеження, в ході якого було встановлено наступне: мешканцями квартири №17 по вул. Ленінській - 28 смт. Куп'янськ-Вузловий було збільшено загальну площу квартири за рахунок зменшення коридору сумісного користування приблизно на 0,75 кв.м. Даний факт підтверджується актом від 30 грудня 2014 року, тобто з викладеного вбачається, що площу квартири було збільшено на 0,75 кв.м., а отже даний тамбур, в разі побудови його до 1995 р., повинен був відображений в договорі купівлі-продажу та технічному паспорті, але дані відомості, як зазначено вище в указаних документах відсутні, а тому суд вважає, що спірна перегородка з дверима на поверсі тамбура між квартирами №18 та №17 в будинку №28 була збудована саме власником квартири №17, тобто ОСОБА_2, та розцінює доводи ОСОБА_2 про те, що це не вона здійснила будівництво перегородки, як спосіб захисту та намагання уникнути цивільної відповідальності. (а.с. 9-10).

Стосовно доводів представника заявника про те, що матеріали справи не містять доказів того, що права ОСОБА_3 були порушені, то як було встановлено в судовому засіданні тамбур був побудований без відповідного дозволу, а отже ОСОБА_2 допустила самовільне переобладнання, а відповідно до ч. 3 ст. 100 ЖК України наймач, який допустив самовільне переобладнання чи перепланування жилого або підсобного приміщення, зобов'язаний за свій рахунок привести приміщення у попередній стан.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася з поважних причин, що підтверджується випискою з історії хвороби, однак враховуючи, що наявність обставин, які можуть привести до скасування заочного рішення, повинна бути у їх сукупності, а при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає, суд, залишає дану заяву без задоволення.

Крім того, суд вважає за необхідне розяснити заявнику ч.4 ст.231 ЦПК України, де зазначено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Керуючись ст.ст. 7, 10, 210, 231, 232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду залишити без задоволення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В. Цендра