УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ігнатенко О.Й., розглянувши заяву ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, в якому ОСОБА_3 просить в порядку поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності виділити у власність ОСОБА_3 транспортний засіб марки Honda Accоrd, державний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, припинити право власності ОСОБА_2 на транспортний засіб марки Honda Accоrd, державний номер ВТ 51711 ВВ, 2007 року випуску, стягнути з позивачки на користь відповідача грошову компенсацію, що становить ? вартості транспортного засобу Honda Accоrd, державний номер ВТ 51711 ВВ, 2007 року випуску, в розмірі визначеної висновком судової автотоварознавчої експертизи та витребувати у ОСОБА_2 документи, що підтверджують придбання та реєстрацію транспортного засобу Honda Accоrd, державний номер ВТ 51711 ВВ, 2007 року випуску.

06.01.2017 року ОСОБА_3 подано на адресу суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить визнати автомобіль Honda Accоrd, державний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, обєктом спільної сумісної власності подружжя, припинити право власності ОСОБА_2 на автомобіль Honda Accоrd, державний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, визнати право власності на автомобіль Honda Accоrd, державний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, за ОСОБА_3 із компенсацією ОСОБА_2 вартості 1/4 частини спірного автомобіля, виходячи із ринкової вартості даного автомобіля, згідно до висновку судової авто товарознавчої експертизи та зобовязати відповідача повернути посвідчення водія на імя ОСОБА_3

Ухвалою суду від 10.01.2017 року зазначену заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема необхідність сплатити судовий збір відповідно до дійсної вартості спірного майна. Після усунення позивачкою недоліків, зазначених в ухвалі суду від 10.01.2017 року, провадження у вказаній вище справі відкрито 30.01.2017 року.

28.03.2017 року ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву про поділ майна, що є сумісною власністю подружжя, в якій позивач просить виділити йому у власність в автогаражному кооперативі «Север» незавершену будівлю гаражу № 413, виділити у власність ОСОБА_3 в автогаражному кооперативі «Север» незавершені будівлі гаражів № 414,415 та торгівельні кіоски №349,350,326 на Дніпровському ринку у м. Херсоні.

07.04.2017 року ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просить накласти арешт, заборонити відчуження у будь-який спосіб торгівельних кіосків №349,350, 326 на Дніпровському ринку у м. Херсоні та незавершених будівель гаражів №413,414,415 в автогаражному кооперативі «Север», які належать ОСОБА_3

Вивчивши подану заяву, суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, оскільки відповідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, що беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заявником до заяви про забезпечення позову необхідно додати докази на підтвердження своїх вимог.

В даному випадку заявником ані до заяви про забезпечення позову, ані до зустрічної позовної заяви не додано жодних доказів на підтвердження факту належності йому або будь-кому майна, на яке він просить з метою забезпечення позову накласти арешт. За відсутності вказаних відомостей, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо вжиття заходів забезпечення позову. Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову відмовити.

На ухвалу протягом пяти днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області, але, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя: Ігнатенко О.Й.