Справа № 359/5824/16-ц Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Провадження № 22-ц/780/584/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 54 07.02.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

07 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Сліпченка О.І., Гуля В.В.

при секретарі - Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до державного підприємства «Орджонікідзевугілля» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із затримкою термінів її виплати, середнього заробітку за час простою,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він працював у ДП «Орджонікідзевугілля» на посаді підземного прохідника Структурного підрозділу «Шахта імені ОСОБА_3».

13 травня 2015 року він був звільнений з займаної посади на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, але відповідач не здійснив повного розрахунку за фактично відпрацьований ним час. Тому позивач просив стягнути з ДП «Орджонікідзевугілля» заборгованість по заробітній платі за період з вересня 2014 року по квітень 2015 року у розмірі 48588 грн. 05 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14 травня 2015 року по 13 квітня 2016 року у розмірі 88000 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати у розмірі 19174 грн. 89 коп., а також середній заробіток за час простою не з вини позивача у розмірі 37333 грн. 38 коп., а всього у розмірі 193096 грн. 32 коп.

Заочним рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Орджонікідзевугілля» на користь ОСОБА_2 заборгованість з виплати заробітної плати у розмірі 48588 грн. 05 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням позивач подав апеляційну скаргу посилаючись на те, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не взято до уваги положення КЗпП України та ЗУ «Про оплату праці», чим порушуються його трудові права. Тому просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог, постановити в цій частині нове рішення, яким задовольнити його вимоги.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно з п.2 та п.3 положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1427 від 20 грудня 1997 року, компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін.

За правилами ч.1 ст.113 КЗпП України час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Згідно з положенням ст.34 КЗпП України - простій це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами .

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працював в ДП «Орджонікідзевугілля» на посаді підземного прохідника Структурного підрозділу «Шахта імені ОСОБА_3». 13 травня 2015 року він був звільнений на підставі п.1 ст.36 КЗпП України (а.с.11-22).

Згідно довідки, виданої директором ДП «Орджонікідзевугілля», розмір заборгованості ДП «Орджонікідзевугілля» перед ОСОБА_2 з виплати заробітної плати за період з вересня 2014 року по квітень 2015 року становить 48588 грн. 05 коп. (а.с.24, 25-26).

Відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітку у звязку з порушенням термінів її виплати, середнього заробітку за час простою, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав до суду відомості про кількість робочих днів та розмір заробітної плати за останні два календарні місяці перед звільненням з роботи, не надав доказів на підтвердження розміру заборгованості ДП «Орджонікідзевугілля» перед ОСОБА_2 виключно по заробітній платі та оформлення акту простою.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком, оскільки поза увагою суду залишилось те, що підприємство не працювало перед звільненням позивача, не з його вини, тому здійснення відповідних розрахунків визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана дана виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку, а саме: в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку, не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Як вбачається з матеріалів справи, листом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України №2/16-2413 від 29.07.2015 року ОДПІ повідомлено, що ДП «Орджонікідзевугілля» перереєстроване із зони проведення антитерористичної операції у Донецькій області на територію України, яка контролюється Українською владою, таким чином відповідач до цього часу знаходився на території, яка не контролювалась Українською владою, й підприємство в період серпня, жовтня, листопада, грудня 2014 року та з 01.02.2015 року по 31.04.2015 року не працювало, не з вини позивача.

Таким чином, колегія суддів приймає до уваги розрахунки позивача, які відповідачем не спростовані, при цьому представник відповідача, арбітражний керуючий ОСОБА_4, який призначений ухвалою господарського суду Харківської області від 13.07.2016 року про порушення провадження у справі про банкрутство, про час і місце розгляду даної справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення наявне в матеріалах справи.

Так, виходячи з посадового окладу позивача, який становить 8000 грн., на користь останнього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 14 травня 2015 року по 13 квітня 2016 року, тобто за 11 місяців, а саме 8000 грн. х 11 = 88000 грн.

Крім того, враховуючи вищенаведені норми закону на користь позивача належить до стягнення компенсація втрати частини заробітної плати в звязку з порушенням термінів її виплати в розмірі 19174,89 грн. (48588,05 грн. х 102,9% х 101,9% х 105,3% х 110,8% х 114,0% (індекс споживчих цін за вересень, листопад 2014 року, лютий, березень, квітень 2015 року)).

Згідно ч.3 ст.113 КЗпП України відповідно до якої, за час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров'я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток.

Таким чином, на користь позивача необхідно стягнути його середній заробіток за час простою не з вини позивача за періоди з 01.08.2014 року по 31.08.2014 року, з 01.10.2014 року по 31.12.2014 року, з 01.02.2015 року по 31.04.2015 року у розмірі 2/3 тарифної ставки (окладу) позивача, що становить за цей період 37333,38 грн. (5,333,34 грн. х 7 міс.).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги позивача і ухвалення нового рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог. В решті рішення суду не оскаржується, тому не переглядається в апеляційному порядку.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду в частині розміру стягнення з державного підприємства «Орджонікідзевугілля» на користь держави судового збору, визначивши розмір у сумі 1930 грн.

Керуючись ст.ст. 309,314,316 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2006 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітку у звязку з порушенням термінів її виплати, середнього заробітку за час простою - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення

Стягнути з державного підприємства «Орджонікідзевугілля», розташованого в Харківській області, м. Харків, вул. Космічна, буд.21, ідентифікаційний код 32276912, на користь ОСОБА_2, 09 грудня 1967 народження, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14 травня 2015 року по 13 квітня 2016 року у розмірі 88000 (вісімдесят вісім тисяч) грн., компенсацію втрати частини заробітку у звязку з порушенням термінів її виплати у розмірі 19174 (девятнадцять тисяч сто сімдесят чотири) грн. 89 коп., середній заробіток за час простою у розмірі 37333 ( тридцять сім тисяч триста тридцять три) грн. 38 коп.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 листопада 2006 року в частині розміру стягнення з державного підприємства «Орджонікідзевугілля» на користь держави судового збору змінити, визначивши розмір стягнення у сумі 1930 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :