Апеляційний суд Житомирської області
Справа №289/1249/16-ц Головуючий у 1-й інст. Сіренко Н. С.
Категорія 19 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Микитюк О.Ю., Талько О.Б.,

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом Радомишльської районної спілки споживчих товариств до Кооперативного підприємства "КООПЕРАТОР", ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: Житомирська обласна спілка споживчих товариств, про визнання недійсним і скасування установчого договору та статуту Кооперативного підприємства "КООПЕРАТОР"

та за зустрічним позовом Кооперативного підприємства "КООПЕРАТОР", ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Радомишльської районної спілки споживчих товариств, третя особа: Житомирська обласна спілка споживчих товариств про визнання права власності на нерухоме майно

за апеляційною скаргою Радомишльської районної спілки споживчих товариств

на ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 16 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016 року Радомишльська районна спілка споживчих товариств звернулася до суду із позовом до Кооперативного підприємства "КООПЕРАТОР", ОСОБА_1, ОСОБА_2 з вимогами про визнання недійсними та скасування Установчого договору та Статуту КП «КООПЕРАТОР». В обґрунтування позову посилається на фіктивність установчих документів, спрямованих на заволодіння майном.

У вересні 2016 року Кооперативне підприємство "КООПЕРАТОР", ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися із зустрічним позовом до Радомишльської районної спілки споживчих товариств (а.с.50-53 т.1). З урахування заяви про уточнення вимог, просять визнати за Кооперативним підприємством «КООПЕРАТОР» право власності на майновий комплекс бази, що складається із бази, контори та трьох складів, та знаходиться за адресою: м. Радомишль, вул. Русанівська, 3 (а.с.113-117 т.1). Свої вимоги обґрунтовують тим, що зазначене нерухоме майно передане Радомишльською районною спілкою споживчих товариств Кооперативному підприємству «КООПЕРАТОР» як її внесок до статутного фонду останнього.

Ухвалою суду від 27 вересня 2016 року зустрічний позов об'єднано в одне провадження із первісним позовом (а.с.91. т.1), а ухвалою суду від 27 жовтня 2016 року Житомирську обласну спілку споживчих товариств залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог (а.с.108 т.1).

Ухвалою Радомишльського районного суду Житомирської області від 16 березня 2017 року провадження у справі закрито з підстав, передбачених п. 1 ч.1 ст. 205 ЦПК України.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, Радомишльська районна спілка споживчих товариств подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до Радомишльського районного суду Житомирської області. Зокрема зазначає, що спірні відносини не є корпоративними та сторонами у справі є фізичні особи, а тому вважають, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а не господарського.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах ст.303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що з 28 березня 2014 року пункт 4 ст.12 ГПК України діє у новій редакції, якою суттєво розширено коло суб'єктів корпоративних відносин, а тому прийшов до висновку, що спір виник з господарських відносин, та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції з наступних міркувань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Визначаючись із підвідомчістю справи, суд першої інстанції мав виходити із того, що відповідно до статей 15,16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства розглядаються справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Господарським процесуальним кодексом України (ст.ст.1,12 ГПК України) віднесено до компетенції господарських судів.

У зв'язку з наведеним мали бути враховані роз'яснення, що надані судам у постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», щодо критеріїв відмежування справ цивільної юрисдикції від справ іншої юрисдикції. Такими критеріями є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Із 28 березня 2014 року та на час відкриття провадження у даній справі (29 серпня 2016 року) пункт 4 ч.1 ст.12 ГПК України діє у редакції, яка передбачає, що господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства справи, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності юридичних осіб, якщо стороною у справі є фізична особа.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції не звернув уваги, на ту обставину, що сторонами у справі є фізичні особи: ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які не є засновниками Радомишльської районної спілки споживчих товариств.

При визначенні підвідомчості справ, що виникають із корпоративних відносин, слід керуватися поняттям корпоративних прав, наведеним у частині першій статті 167 ГК України - корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомірність на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

У даному випадку суб'єктний склад осіб, які беруть участь у справі, не відповідає визначеним у пункті 4 частини першої статті 12 ГПК України справам, що виникають із корпоративних відносин, а тому спір належить продовжувати розглядати у порядку цивільного судочинства.

Правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 квітня 2017 року в справі за №6-381цс17, є обов'язковою для судів відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України.

Згідно зі ст.311 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду скасовує ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі, яка перешкоджає подальшому провадженню, та направляє справу для продовження розгляду в порядку цивільного судочинства до Радомишльського районного суду Житомирської області, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,311,313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Радомишльської районної спілки споживчих товариств задовольнити.

Ухвалу Радомишльського районного суду Житомирської області від 16 березня 2017 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до того ж суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді: