Справа № 128/318/17
УХВАЛА

14 лютого 2017 р. м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Карпінська Ю.Ф., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Вінницького районного суду Вінницької області вищезазначена позовна заява надійшла 08.02.2017 року.

Оглядом матеріалів даної позовної заяви було встановлено, що вона не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України, а саме: в позовній заяві не було зазначено засоби звязку позивача та поштовий індекс відповідача; невірно було зазначено ціну позову; не в повному обсязі було сплачено судовий збір та не зазначено точну початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Ухвалою суду від 09.02.2017 року дана позовна заява була залишена без руху та позивачу надано термін для усунення недоліків в строк, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали, а також роз`яснено, що в разі невиправлення недоліків позовної заяви у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде йому повернена.

13.02.2017 року через канцелярію суду від представника позивача за довіреністю надійшла заява про усунення недоліків.

В заяві про усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду від 09.02.2017 року зазначено засоби звязку позивача та поштовий індекс відповідача, а також роз`яснено щодо початкової ціни іпотеки.

Крім того, в заяві про усунення недоліків зазначено, що банк, звертаючись до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки, передачу в управління, виходив з вартості предмету іпотеки, яка зазначена в п.1.3 Іпотечного договору. Стосовно того, що банк претендує на суму кредитної заборгованості, яка станом на 06.02.2017 року становить 4296320,47 грн., в рахунок якої звертається стягнення, то однією з складових вказаної кредитної заборгованості є заборгованість, присуджена до стягнення рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 19.05.2010 року. Тобто, банком додержані всі вимоги, передбачені Законом України «Про судовий збір» з врахуванням роз`яснень, передбачених абзацом другим п.6 постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Однак, твердження представника позивача щодо суми судового збору, яка підлягає сплаті при подачі даного позову, є помилковими.

Як уже роз'яснювалося в ухвалі суду від 09.02.2017 року про залишення позову без руху, в абзаці другому п.6 постанови Пленуму ВССУ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначено, що вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо). Вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, пред'явлена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання, оплачується судовими збором як вимога майнового характеру. При цьому ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна.

З прохальної частини даного позову вбачається, що банк претендує на суму 4296320,47 грн., що відрізняється та є значно більшою від суми заборгованості, що уже була стягнута з відповідача в судовому порядку, 1210342,46 грн. Тобто, позовна вимога банку про звернення стягнення на предмет іпотеки є вимогою майнового характеру, ціна позову повинна складати 4296320,47 грн.

Так як позивачем в даному позові заявлено вимогу майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру, тому відповідно до Закону України «Про судовий збір» слід було сплатити судовий збір за вимогою майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 1600 грн., та за вимогою немайнового характеру 1600 грн.

Позивачем при подачі даного позову було сплачено судовий збір лише в сумі 3200 грн.

Однією з підстав залишення даного позову без руху було несплата судового збору в повному обсязі, яку при усуненні недоліків не було виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач у встановлений строк не виконає вимоги ухвали про залишення позову без руху, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Оскільки станом на 14.02.2017 року вищевказана ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 09.02.2017 року в повній мірі невиконана, вважаю за необхідне позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ст.121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Вінницьке обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Ю.Ф. Карпінська