Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс транс груп», ОСОБА_5, ОСОБА_6, про витребування майна, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 23 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він має право на витребування у відповідача свого майна, а саме: адміністративних будівель, щитової, огорожі, розташованих по АДРЕСА_1. Так, ОСОБА_4 набув за відплатним договором, укладеним 31 серпня 2007 року між ним та ОСОБА_7, ОСОБА_5, вказані будівлі, проте останні не мали права на відчуження спірного майна. Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 05 травня 2006 року визнано дійсним договір купівлі-продажу спірного майна, який укладений між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Галактика» (далі - ТОВ «Галактика») 12 грудня 2003 року, за ОСОБА_3 визнано право власності на спірне майно. Отже, позивач вважає себе власником спірного майна, право володіння, користування та розпорядження яким порушено. Крім того, позивач вважав, що строк для звернення до суду з даним позовом не пропущено.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив витребувати у відповідача комплекс, який в цілому складається з адміністративної будівлі літ. «А», загальною площею 331,8 кв. м, господарських будівель літ. «Д», «Е», щитової літ. «Ж», огорожі № 1, 2, 3, що розташований по АДРЕСА_1, на земельній ділянці, площею 0,4040 га, та передати йому як власнику вказане майно.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 20 листопада 2015 року позов задоволено. Витребувано у ОСОБА_4 комплекс, який в цілому складається з адміністративної будівлі літ. «А», загальною площею 331,8 кв. м, господарських будівель літ. «Д», «Е», щитової літ. «Ж», огорожі № 1, 2, 3, що розташований по АДРЕСА_1, на земельній ділянці, площею 0,4040 га, та передано його власнику ОСОБА_3

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 23 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що належне позивачу на праві власності майно вибуло з його володіння поза його волею іншим шляхом, а тому зазначене майно підлягає витребуванню від добросовісного набувача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України. Крім того, суд вважав, що позов поданий у межах строку, визначеного ст. 257 ЦК України.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_3 не вправі витребувати майно, яке втратило свої індивідуально-визначені ознаки, змінило господарське призначення та зазнало суттєвих змін.

Проте, з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій погодитись не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами встановлено, що 12 грудня 2003 року між ТОВ «Галактика» та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу майнового комплексу, який в цілому складається з адміністративної споруди літ. «А», загальною площею 331,8 кв. м, адміністративних будівель літ. «Д», «Є», щитової літ. «Ж», огорожі № 1, 2, 3, що розташований по АДРЕСА_1, на земельній ділянці, площею 0,4040 га, який був затверджений загальними зборами засновників ТОВ «Галактика».

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 05 травня 2006 року, яке набрало законної сили, визнано дійсним договір купівлі-продажу від 12 грудня 2003 року зазначеного майнового комплексу, який укладений між ТОВ «Галактика» та ОСОБА_3; визнано за останнім право власності на вказаний вище комплекс, зобов'язано Херсонське державне бюро технічної інвентаризації внести в Єдиний реєстр власників на нерухоме майно ОСОБА_3 як власника зазначеного комплексу. 17 листопада 2006 року Херсонським державним бюро технічної інвентаризації відповідний запис внесено до Єдиного реєстру власників на нерухоме майно.

Разом з тим, ТОВ «Галактика», незважаючи на укладення вказаного вище договору купівлі-продажу від 12 грудня 2003 року, було відчужено спірні будівлі за відплатним договором від 29 грудня 2003 року приватному підприємцю ОСОБА_12, приватному підприємцю ОСОБА_8, які 20 лютого 2004 року відчужили вказане нерухоме майно ОСОБА_9 та ОСОБА_10

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 04 березня 2004 року відчужили спірні будівлі приватному підприємству «Альпіна».

Приватне підприємство «Альпіна» 24 березня 2004 року відчужило ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вказане нерухоме майно.

31 серпня 2007 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продали, а ОСОБА_4 купив вищевказаний комплекс, що розташований по АДРЕСА_1 та позначений на плані літ. «А» - адміністративна споруда, загальною площею 331,8 кв. м, стіни залізобетоні панелі обкладені цеглою, при ньому є: господарські будівлі літ. «Д», «Е», щитова літ. «Ж», огорожа № 1-3, який належав продавцям на підставі посвідченого нотаріусом договору купівлі-продажу від 24 березня 2004 року.

Відповідно до інформаційної довідки з реєстру права власності на нерухоме майно від 21 вересня 2015 року власником комплексу, розташованого по АДРЕСА_1, є ОСОБА_4

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 14 червня 2007 року, яке набрало законної сили, визнано недійсним договір купівлі-продажу майнового комплексу від 24 березня 2004 року, який був укладений між приватним підприємством «Альпіна» та ОСОБА_5, ОСОБА_6

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав, або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2007 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, в якому просив витребувати у ОСОБА_4 комплекс (адміністративні та господарські будівлі, щитову, огорожі), що розташований по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,4040 га, та передати йому як власнику вказане майно (том 2 а. с. 21 - 23).

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 20 грудня 2011 року (справа № 2-2/11) в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про витребування у ОСОБА_4 комплексу, що розташований по АДРЕСА_1, відмовлено (том 2 а. с. 14-17).

Таким чином, рішення апеляційного суду Херсонської області від 20 грудня 2011 року в справі № 2-2/11, яке набрало законної сили, є тотожним до позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Стаття 205 ЦПК України про закриття провадження в справі адресована суду і має обов'язковий для нього характер за наявності зазначених в ній обставин.

Таким чином, суди попередніх інстанцій не звернули уваги на вказані вище вимоги закону та обставини справи, зокрема, що набрало законної сили рішення суду, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 340 ЦПК України судове рішення підлягає скасуванню в касаційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 340 ЦПК України.

Керуючись статтями 205, 336, 340, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 20 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Херсонської області від 23 лютого 2016 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінанс транс груп», ОСОБА_5, ОСОБА_6, про витребування майна закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.В.Кафідова

І.М. Фаловська