Справа № 639/6350/15-ц
Провадження № 2/639/39/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Гаврилюк С.М.,

при секретарі судового засідання - Макушенко Т.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Восьма Харківська державна нотаріальна контора про зміну черговості одержання права на спадкування,

встановив:

У липні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Восьма Харківська державна нотаріальна контора, про зміну черговості одержання права на спадкування.

В обґрунтування позову посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_6, про що складено відповідний актовий запис № 1090 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.Після її смерті відкрилася спадщина.

10.02.2015 Восьмою Харківською державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу № 115/2015.Заповіту померла не складала.

Позивачка ОСОБА_1, яка є рідню тіткою спадкодавця, у встановлений законом строк звернулася до Восьмої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Окрім цього, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори було подано ще й племінником померлої, а саме: ОСОБА_3 та дітьми від першого шлюбу її померлого чоловіка ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Також позивач зазначала, що в даному випадку, племінники спадкодавця на підставі ч. 3 ст. 266 ЦК України, є спадкоємцями за законом другої черги за правом представлення, а ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом третьої черги.

В той самий час, відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

В позові вказано, що ОСОБА_6 була людиною похилого віку (адже померла вона у віці 66 років), протягом тривалого часу з 2012 року по день смерті тяжко хворіла, перебувала в безпорадному стані, що підтверджується амбулаторною медичною карткою, консультативним висновком поліклініки, висновком міської клінічної лікарні, довідкою Харківської міської лікарні, випискою Харківської міської лікарні № 28 із історії хвороби № 1008, лікарським свідоцтвом про смерть від 19.01.2015.

Протягом всього життя позивач постійно піклувалася (відвідувала, спілкувалася, надавала поради та консультації, вітала зі святами, прибирала, готувала їжу, супроводжувала до медичних закладів) та матеріально забезпечувала (купувала продукти харчування, ліки) ОСОБА_6, в той самий час, як племінниця померлої - відповідач ОСОБА_3 та діти її померлого раніше чоловіка ОСОБА_4 та ОСОБА_5 взагалі ухилялися від надання допомоги спадкодавцеві. В останній час, у зв'язку із похилим віком, позивач надавала допомогу спадкодавцеві особисто або через своїх рідних.

Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд за наслідками розгляду справи визнати за ОСОБА_1 право на спадкування за законом разом із спадкоємцем другої черги за правом представлення: ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

У зв'язку із смертю позивачки судом залучено до участі у справі правонаступника ОСОБА_1 ОСОБА_2.

Правонаступник та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. До суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила суд розглядати справу за участю її представника ОСОБА_7 та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що ОСОБА_6 до останніх днів вела активний спосіб життя, їздила до себе на дачу у садовий кооператив «Хартрон», постійно їздила за кордон у Російську Федерацію, самостійно зверталась до медичних установ за відповідною медичною допомогою,отримувала пенсію, яку витрачала на власні потреби, з грудня 2010 року оформила субсидію на житлово-комунальні послуги, яку отримувала до моменту смерті, тобто, ОСОБА_6 фізично та матеріально самостійно забезпечувала умови свого життя, не була лежачою хворою, сторонній догляд їй не призначався, у зв'язку з чим не потребувала допомоги та піклування і не знаходилася у безпорадному стані.

Надані позивачкою копії медичних документів, на думку представника відповідача, свідчать лише про те, що спадкодавець ОСОБА_6 хворіла на хвороби, які відповідають її біологічному віку. При цьому представник відповідача ОСОБА_7стверджував, що позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, була людиною похилого віку, у зв'язку з чим та за станом здоров'я сама потребувала сторонньої допомоги. Тобто, ОСОБА_1, якій на момент смерті спадкодавця виповнилося 87 років, фізично не могла прибирати, готувати їжу, супроводжувати ОСОБА_6, яка на двадцять років молодше позивачки, до медичних закладів та надавати інші звичайні фактичні послуги, допомагати та піклуватися про спадкодавця. В той же час , як зазначив у судовому засіданні представник відповідача, ОСОБА_3 надавала ОСОБА_6 матеріальну й фізичну допомогу, оскільки турбувалась про свою родичку, хоча спадкодавець не вимагала від відповідачки ніякої допомоги.

Будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились.

Третя особа Восьма Харківська державна нотаріальна подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, пояснення свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, дослідивши докази у їх сукупності, що містяться в матеріалах справи, пришов до висчновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_6, про що складено відповідний актовий запис № 1090 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (а.с. 11 том 1).

Відповідно до вимог ст. ст. 1216-1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

До Восьмої державної нотаріальної контори м. Харкова із заявою про прийняття спадщини звернулися позивач ОСОБА_1, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5.

Згідно із ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Заповіту померла ОСОБА_6 не складала.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, або у разі зміни черговості одержання права на спадщину.

Спадкоємців першої черги у померлої ОСОБА_6 немає.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України).

Рідний батько відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_16, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, був рідним братом померлої ОСОБА_6.

Таким чином, відповідачка ОСОБА_3 є рідною племінницею померлої.

Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1266ЦК України).

Факт родинних відносин між померлою ОСОБА_6 та відповідачем ОСОБА_3 не оспорюється сторонами.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 є спадкоємцем другої черги.

У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця (ст. 1263 ЦК України).

Факт родинних відносин між померлою ОСОБА_6 та позивачем ОСОБА_1, яка є рідною тіткою спадкодавця, також не оспорюється сторонами.

Таким чином, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем третьої черги.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є дітьми померлого чоловіка ОСОБА_6, не є родичами спадкодавця. Відповідно до приписів статей 1261-1265 ЦК України не мають права на спадкування за законом за померлою ОСОБА_6. Доказів зворотного суду не надано.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами по справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановить наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення по справі. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно вимог ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, правонаступник та його представник зазначали, що ОСОБА_6 внаслідок своїх захворювань та похилий вік знаходилась у безпорадному стані.

Правонаступник ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що безпорадний стан виник у спадкодавця у січні 2015 року приблизно за десять днів до її смерті, після повернення ОСОБА_6 із поїздки до Російської Федерації.

Судом встановлено, що у ОСОБА_6 були виявлені декілька хронічних захворювань, а в період з 26.03.2012 по 06.04.2012 спадкодавець знаходилась на стаціонарному лікуванні у міському ревматологічному відділенні Харківської міської лікарні № 28, де отримувала терапевтичну допомогу. Діагноз: ревматоїдний артрит, активність ІІ ступеню, поліартрит з переважною поразкою суглобів кистей, стоп. Супутній діагноз: ІХС, атеросклеротичний аортокардіосклероз, гіпертонічна хвороба ІІ ступеню, аритмія. Загальний стан відносно задовільний.

В період стаціонарного та амбулаторного лікування їй призначались лікарські препарати згідно призначення. Сторонній догляд ОСОБА_6 не призначався.

Наявні в матеріалах цивільної справи докази свідчать про те, що спадкодавець хворіла, але сам по собі факт наявності вище перелічених хронічних захворювань не може свідчити про безпорадний стан померлої ОСОБА_6, оскільки виходячи із висновків, вказаних у цих медичних документах, за медичними показаннями спадкодавець сама забезпечувала свої потреби, у безпорадному стані не перебувала і постійний сторонній догляд їй не призначався, лікування призначалось лише медикаментозне.

Крім того, наявність хвороб на час смерті, їх тривалий характер, давність набуття не свідчать про безпорадний стан за життя чи на час смерті.

Відсутність безпорадного стану ОСОБА_6 також підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Суд, аналізуючи усі надані сторонами докази в судовому засіданні, приходить до висновку, що страждаючи вищезазначеними хронічними захворюваннями, ОСОБА_6 їздила до себе на дачу у Садовий кооператив «Хартрон», самостійно зверталась до медичних установ за відповідною медичною допомогою, систематично їздила до Російської Федерації, остання поїздка відбулась у січні 2015 року, власними силами фізично і матеріально підтримувала (забезпечувала) нормальні умови свого життя, не була лежачою хворою, сторонній догляд їй не призначався. У грудні 2010 року ОСОБА_6 оформила субсидію на житлово-комунальні послуги, яку отримувала до моменту смерті.

Свідки ОСОБА_12, ОСОБА_17, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснили, що коли ОСОБА_6 знаходилась на стаціонарному лікуванні, її відвідували у лікарні дочка ОСОБА_18 та її син - правонаступник позивача ОСОБА_2 Вони піклувались про ОСОБА_6, коли вона у січні 2015 року захворіла. ОСОБА_1 фізично не могла надавати самостійно допомогу спадкодавцю.

Свідки ОСОБА_17, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_9, в судовому засіданні також пояснили, що ОСОБА_6 на протязі останніх років доглядала за своєю тіткою ОСОБА_1, приходила до неї додому, оскільки позивачка потребувала такої допомоги у зв'язку із фізичним станом.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦКУ, фізична особа, яка є спадкоємцем з законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Застосування наведеної норми права з урахуванням вимог ст.ст. 10, 60 ЦПКУ, вимагає доведення позивачем факту опікування, матеріального забезпечення спадкодавця протягом тривалого часу, а також перебування спадкодавця в безпорадному стані, тобто, стані зумовленому похилими віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли особа не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

У п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», роз'яснено, що підставами для задоволення такого позову є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа не спроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.

Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п'яти вищезазначених обставин.

В судовому засіданні в порушення вимог , передбачених ст. 60 ЦПК України, не доведені належними та допустими доказами твердження правонаступника позивача та його представника, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу особисто опікувалася спадкодавцем, надавала звичайні фактичні послуги особі, яка перебувала у безпорадному стані і потребувала сторонньої допомоги, і для якого ця допомога була основним засобом до існування: оплати комунальних послуг, ліків, придбання необхідних особистих речей для хворої тощо.Тому, підстави для зміни черговості права на спадкування відсутні.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав щодо відмови у задоволенні позову за його недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 11, 1216, 1217, 1223, 1258, 1259, 1261, 1262, 1263, 1266, 1269, 1270 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Восьма Харківська державна нотаріальна контора про зміну черговості одержання права на спадкування - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.М.Гаврилюк