Справа № 314/530/17
Провадження № 2/314/471/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про залишення позовної заяви без руху

10 лютого 2017 року м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Галянчук Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 ресурсу «Голос» - ОСОБА_5 про захист особистих немайнових прав: честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із позовом про захист особистих немайнових прав: честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки вона подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України, тобто не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства.

Так, у порушення вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України позивачами не повною мірою сплачено судовий збір. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону № 484-VIII від 22 травня 2015 року, зі змінами, внесеними Законом № 1774-VIII від 06 грудня 2016 року, чинними з 01 січня 2017 року), за подання до суду позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а саме: позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 640 грн. 00 коп.; позовної заяви про відшкодування моральної шкоди - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 1600 грн. 00 коп.

У частині 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. Такі ж розяснення щодо сплати судового збору окремо за вимоги майнового та немайнового характеру, а також окремо кожну з самостійних вимог немайнового характеру, повязаних між собою, міститься і у п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

А у частині 6 статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом. У разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру. Такі ж розяснення щодо сплати судового збору кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог та окремо за ставками, встановленими ст. 4 Закону України «Про судовий збір», щодо вимог немайнового характеру, міститься і у п. 10 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Таким чином, оскільки позивачами у даній справі виступають дві особи, якими одночасно заявлені по кілька самостійних вимог немайнового характеру (захист честі, гідності та ділової репутації шляхом визнання недостовірними відомостей, поширених відповідачами, визнання дії відповідачів наклепом та зобовязання спростувати поширені відомості) та вимогу майнового характеру (стягнення моральної шкоди), ними, кожним окремо, має бути сплачений судовий збір окремо за кожну вимогу немайнового характеру про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи за ставками, встановленими як для позовних заяв немайнового характеру про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, (кожним заявлено три самостійні вимоги, тобто кожним тричі по 640 грн. 00 коп.), а також окремо за вимоги майнового характеру пропорційно долі поданих кожним з них вимог (заявлена моральна шкода у розмірі 60000 грн. 00 коп., кожному по 30000 грн. 00 коп., відповідно судовий збір на загальну суму 1600 грн. 00 коп., кожним по 800 грн. 00 коп.).

Отже, сума судового збору, яка має бути сплачена кожним з позивачів, складає 2720 грн. 00 коп., а загальна сума судового збору - 5440 грн. 00 коп., про що суду необхідно надати окремі платіжні документи на імя кожного з позивачів.

Разом з тим, позивачем ОСОБА_2 до позовної заяви додано три квитанції про сплату судового збору у загальній сумі 1150 грн. 00 коп., а позивачем ОСОБА_1 - дві квитанції на загальну суму 650 грн. 00 коп., що не відповідає розміру судового збору, який має бути сплачений позивачами за загальну кількість заявлених ними вимог у даній справі.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

При перевірці зарахування коштів до спеціального фонду Державного бюджету України, судом знайдено підтвердження платежів з Казначейства лише за квитанціями № 16497720 від 11 жовтня 2016 року про сплату ОСОБА_2 судового збору у сумі 300 грн. 00 коп., та № 16497696 від 11 жовтня 2016 року про сплату ОСОБА_1 судового збору у сумі 50 грн. 00 коп.

Щодо квитанцій № 16777145 від 28 листопада 2016 року, № 40 від 21 вересня 2016 року про сплату ОСОБА_2 судового збору 600 грн. 00 коп. та 250 грн. 00 коп. відповідно, а також квитанції № 16777162 від 28 листопада 2016 року про сплату ОСОБА_1 судового збору у сумі 600 грн. 00 коп., підтвердження платежів з Казначейства не знайдено.

Більш того, за допомогою автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» було встановлено, що надані суду квитанції № 16777145 від 28 листопада 2016 року, № 40 від 21 вересня 2016 року та № 16777162 від 28 листопада 2016 року є дублікатами, які вже подавались до суду при розгляді інших цивільних справ, зокрема, оригінали квитанцій № 16777145 та №16777162 від 28 листопада 2016 року знаходяться в матеріалах справи № 314/7570/16-ц, провадження № 2/314/228/2017, а оригінал квитанції № 40 від 21 вересня 2016 року - у справі № 314/6448/16-ц, провадження № 2/314/1603/2016. Слід звернути увагу, що за кожну позовну заяву, яка подається до суду, позивач зобовязаний сплатити судовий збір на загальних підставах. Такі ж вимоги щодо сплати судового збору на загальних підставах передбачає ч. 4 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» і щодо повторно поданих позовів, що раніше були залишені без розгляду.

Зважаючи на все вищевикладене, суд не приймає як належний доказ сплати позивачем ОСОБА_2 за квитанціями № 16777145 від 28 листопада 2016 року та № 40 від 21 вересня 2016 року судового збору на загальну суму 850 грн. 00 коп., а також сплати позивачем ОСОБА_1 за квитанцією № 16777162 від 28 листопада 2016 року судового збору у сумі 600 грн. 00 коп., оскільки надані суду квитанції є дублікатами, сплачені суми вже були зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України за іншими позовними вимогами у інших цивільних справах, відповідно, у суду відсутні підтвердження платежів з Казначейства.

Крім того, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити імя (найменування) відповідача, його місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі.

Однак, цих вимог цивільно-процесуального законодавства також не у повній мірі дотримано. Так, зі змісту позовної заяви незрозуміло хто є відповідачем у даній справі ОСОБА_4 ресурс «Голос» чи ОСОБА_5, тобто юридична чи фізична особа. Якщо все ж таки відповідачем є юридична особа, незрозумілою є його організаційно-правова форма та яке відношення до цієї юридичної особи має ОСОБА_5.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, позовну заяву, подану без додержання вимог ст. 119 ЦПК України, необхідно залишити без руху і надати позивачам строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали. Якщо у цей строк позивачі, відповідно до ухвали, виконають вимоги, передбачені ст. 119 ЦПК України, та сплатять суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 ресурсу «Голос» - ОСОБА_5 про захист особистих немайнових прав: честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди залишити без руху та надати позивачам строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 (пяти) днів з дня отримання ними копії ухвали.

Повідомити позивачам про необхідність усунути такі недоліки позовної заяви:

- визначитися з колом відповідачів у справі, зазначивши їх повні дані, відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, зокрема, щодо відповідачаОСОБА_4 ресурсу «Голос» - ОСОБА_5, вказавши хто з них, юридична чи фізична особа, є відповідачем. Якщо відповідачем є юридична особа, вказати його організаційно-правову форму та яке відношення до цієї юридичної особи має ОСОБА_5;

- сплатити судовий збір на загальну суму 5440 грн. 00 коп., а кожним з позивачів окремо у розмірі 2720 грн. 00 коп. (без урахування сплаченого належним чином судового збору позивачем ОСОБА_2 у сумі 300 грн. 00 коп. та позивачем ОСОБА_1 у сумі 50 грн. 00 коп.), про що надати суду окремі платіжні документи на імя кожного з позивачів.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.М. Галянчук

10.02.2017

10.02.2017