У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Євграфової Є.П., Кадєтової О.В., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 28 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування своїх вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» посилалося на те, що 17 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», у даний час перейменованим у ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_6 укладений кредитний договір № MKH7GA00000290, відповідно до умов якого позивач видав відповідачу кредит у розмірі 11 625 доларів США строком до 15 грудня 2017 року зі сплатою відсотків за користування ним. Натомість відповідач у порушення своїх договірних зобов'язань не своєчасно сплачував позивачу кошти у повернення вказаного кредиту, у зв'язку із чим утворилась заборгованість, яка станом на 25 червня 2015 року становила 6 946, 70 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на зазначений день (1 долар США - 21 грн 17 коп.) складала 147 061 грн 68 коп.

Дана заборгованість складалась з наступного: 5 885, 26 доларів США - заборгованість за кредитом, 291, 37 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 84 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 344, 03 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також 11, 81 доларів США - штраф (фіксована частина) і 330, 23 доларів США - штраф (процентна складова).

На підставі наведеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» вказану заборгованість.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 147 061 грн 68 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Розстрочено виконання цього рішення на 48 місяців шляхом сплати вказаної заборгованості не пізніше 25 числа кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем, в якому дане рішення набирає законної сили, рівними частинами по 3 063 грн 79 коп.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 28 січня 2016 року рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2015 року в частині розстрочки його виконання скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду із передачею справи на новий розгляд до суду цього ж суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 17 грудня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк», у даний час перейменованим у ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_6 укладенокредитний договір № MKH7GA00000290, відповідно до умов якого позивач видав відповідачу кредит у розмірі 11 625 доларів США строком до 15 грудня 2017 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Проте відповідач порушила свої зобов'язання за вказаним кредитним договором, у зв'язку із чим станом на 25 червня 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 6 946, 70 доларів США, що за курсом Національного Банку України (1 долар США - 21 грн 17 коп.) становить 147 061 грн 68 коп. Дана заборгованість складається з наступного: 5 885, 26 доларів США - заборгованість за кредитом, 291, 37 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 84 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, 344, 03 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також 11, 81 доларів США - штраф (фіксована частина) і 330, 23 доларів США - штраф (процентна складова).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач взяті на себе зобов'язання згідно умов кредитного договору не виконувала, визнала заявлені позивачем вимоги, однак стягнення з відповідача заборгованості у зазначеному розмірі призведе до грубого порушення прав як відповідача, так і її близьких родичів, проживання яких через похилий вік та погіршення стану здоров'я залежить від неї, тому вважав за можливе розстрочити виконання цього рішення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині розстрочення виконання цього рішення та направляючи справу в цій частині до на новий розгляд суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважав, що посилання відповідача на курс долара США, який з часу укладення вказаного кредитного договору значно збільшився, що зумовило істотне погіршення фінансового становища останньої та неможливості належним чином виконувати взяті на себе зобов'язання, не є підставою для розстрочення виконання рішення, а наявність на утриманні похилих батьків не підтверджена відповідними доказами.

Проте такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право: 1) постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін; 2) скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог; 3) змінити рішення; 4) постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення першої інстанції в частині розстрочення виконання цього рішення та направляючи справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції, порушив порядок, встановлений ч. 1 ст. 307 ЦПК України, яка визначає повноваження апеляційного суду.

За таких обставин, постановлена у справі ухвала суду апеляційної інстанції в частині вирішення питання про розстрочення виконання рішення першої інстанції не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для її скасування в цій частині із направленням справи на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості доводів щодо незаконності ухвали суду апеляційної інстанції касаційна скарга не містить, тому у відповідності до ч. 3 ст. 335 ЦПК України ухвала апеляційної інстанції в цій частині судом касаційної інстанції не переглядається.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 28 січня 2016 року в частині розстрочення виконання рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2015 року скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Є.П. Євграфова О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова