Справа № 147/611/16-ц Провадження № 22-ц/772/244/2017Головуючий в суді першої інстанції Костюк Г. М.
Категорія 23Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючої: Марчук B.C.

Суддів: Голоти Л.О., Шемети Т.М.

при секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроподілля» про визнання недійсними договорів оренди, за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроподілля» на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 08.12.2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулась в Тростянецький районний суд Вінницької області з даним позовом, який в послідуючому уточнила. Позовні вимоги мотивувала тим, що їй на праві приватної власності належать земельні ділянки площею 1,8574 га з кадастровим номером НОМЕР_1, на підставі Державного акту серії НОМЕР_2, виданого Тростянецькою РДА 12.05.2006 року та 1,8576 га з кадастровим номером НОМЕР_3, на підставі Державного акту серії НОМЕР_4 виданого Тростянецькою РДА 12.05.2006 року. Дані земельні ділянки розташовані на території Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області.

У грудні 2015 року позивач звернулася до ТОВ «Агроподілля» з листом-повідомленням про небажання продовжувати оренду вищезазначених земельних ділянок, оскільки вважає виплачувану їй орендну плату занадто низькою. Договір оренди з ТОВ «Агроподілля» був укладений 30 травня 2006 року і закінчувався у 2016 році.

Проте, у лютому 2016 року їй були вручені, офіційно завірені, копії договорів оренди землі, які вона наче б то укладала 06.12.2011 року та які були зареєстровані відділом ДКЗ у Тростянецькому районі 29.10.2012 року.

Оскільки позивачка з відповідачем жодних договорів оренди в 2011-2012 роках не укладала, вважає, що її право власниці земельних ділянок порушено і підлягає захисту.

Просила суд визнати недійсними договори оренди земельних ділянок укладені між ОСОБА_2 та ТОВ «Агроподілля» 06.12.2011 року, які були зареєстровані Відділом ДКЗ у Тростянецькому районі 29.10.2012 року та стягнути з відповідача судовий збір і інші документально підтверджені судові витрати.

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 8 грудня 2016 року позов задоволено. Вирішено: визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 06.12.2011 року, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроподілля», зареєстрований 29.10.2012 року у Відділі ДКЗ у Тростянецькому районі за №03315, згідно якого ОСОБА_2 передала в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Агроподілля» земельну ділянку, загальною площею 1,8574 га, яка знаходиться на території Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_1; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 06.12.2011 року, укладений між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроподілля», зареєстрований 29.10.2012 року у Відділі ДКЗ у Тростянецькому районі за №03314, згідно якого ОСОБА_2 передала в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Агроподілля» земельну ділянку, загальною площею 1,8576 га, яка знаходиться на території Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, кадастровий номер НОМЕР_5. Вирішено питання судових витрат.

При цьому суд врахував висновок експерта судової почеркознавчої експертизи від 15.09.2016 року про те, що спірні договори оренди землі підписані не позивачкою, а іншими особами.

Не погодившись з даним рішенням, ТОВ «Агроподілля» оскаржило його в апеляційному порядку, як незаконне. Вважає, що суд безпідставно стягнув 1102, 40 грн. судового збору, тоді коли позивачка сплатила лише 551,20 грн. та, що підстави для припинення дії договору, передбачені ст. 12 Договору - не настали, як і відсутні підстави для розірвання договорів, передбачені ст. 651 ЦК України.

Просить скасувати рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 08.12.2016 року та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При ухваленні оскаржуваного рішення суду, вказані правові вимоги були дотримані в повному обсязі.

Так, задовольняючи позов, суд виходив з наступних обставин.

Позивач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 1,8576 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 виданим 29.05.2006 року на підставі розпорядження Тростянецької районної державної адміністрації №94 від 15.04.2006 року та власником земельної ділянки площею 1,8574 га, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданим 29.05.2006 року на підставі розпорядження Тростянецької районної державної адміністрації №94 від 15.04.2006 року ( а.с. 14,15).

Між позивачем та ТОВ «Агроподілля» 30.05.2006 року було укладено договір оренди земельних ділянок загальною площею 3,7150 га строком на 5 років. Вказаний договір був зареєстрований у Вінницькій регіональній філії Центру ДЗК 15.06.2007 року за №89 (а.с.45-46).

Згідно договору оренди землі від 06.12.2011 року, без номера, ОСОБА_3 передала ТОВ «Агроподілля » в оренду земельну ділянку загальною площею 1,8576 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_5, на строк 10 років. Договір зареєстровано у Відділі ДКЗ У Тростянецькому районі 29.10.2012 року за № 03314(а.с.6-8).

Згідно договору оренди землі від 06.12.2011 року, теж без номера, ОСОБА_2 передала ТОВ «Агроподілля» в оренду земельну ділянку загальною площею 1,8574 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_1, на строк 10 років. Договір зареєстровано у Відділі ДКЗ у Тростянецькому районі 29.10.2012 року за № 03315 (а.с.9-11).

Відповідно до висновку експерта №291-П від 15.09.2016 року, під час проведення судової почеркознавчої експертизи встановлено, що підпис у графі «Орендодавець» у договорі оренди землі без номера від 06.12.2011 року, укладений між ОСОБА_2 та ТOB«Агроподілля», об'єктом оренди якого є земельна ділянка загальною площею 1,8574 га, кадастровий № НОМЕР_1, яка знаходиться на території Новоободівської сільської ради, з призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що міститься в реєстраційній справі без номера ТОВ «Агроподілля» від 2012 року, виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою.

Підпис у графі «Орендодавець», у договорі оренди землі без номера від 06.12.2011 року, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Агроподілля», об'єктом оренди якого є земельна ділянка загальною площею 1,8576 га, кадастровий № НОМЕР_5, яка знаходиться на території Новоободівської сільської ради, з призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що міститься в реєстраційній справі без номера ТОВ «Агроподілля» від 2012 року, виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою ( а/с84-90).

Так, як позивачка спірних договорів не підписувала, то суд дійшов до правильного висновку про необхідність задоволення позову, оскільки у ОСОБА_2 було відсутнє волевиявлення на укладення зазначених договорів. А відповідно до ч.3 ст. 203 ЦПК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У ч.1 ст. 215 ЦПК України вказано, що недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені, зокрема, частиною третьою ст. 203 ЦПК України, є підставою для недійсності цього правочину.

Про згоду орендодавця для укладення договору оренди земельної ділянки, говориться і у ч.1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі», а як встановлено зазначеними обставинами, у ОСОБА_2 була відсутня воля на укладення договорів оренди її земельних ділянок від 06.12.2011 року, саме це є підставою для позову та для його задоволення в оскаржуваному рішенні суду.

В апеляційній скарзі ж апелянт говорить, що підстави для припинення дії договору оренди, передбачені ст.12 договору оренди та, що жодна з них не настала. Колегія суддів не бере до уваги вказаний аргумент, оскільки у позові ставилося питання про визнання недійсними договорів оренди землі, а не про їх припинення.

Щодо зауваження про те, що позивачка мала заявляти два окремих позови, оскільки йдеться мова про два різні договори оренди землі, то вони повністю суперечать нормі ч.2 ст. 118 ЦПК України, у якій говориться, що позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою та нормі ч.1 ст. 126 ЦПК України, де вказано про необхідність об'єднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовами одного і того самого позивача до одного і того самого відповідача, як є у даній справі.

Апелянт, подаючи апеляційну скаргу, не повно вивчив матеріали справи, оскільки на а/с 21 міститься квитанція про сплату судового збору у сумі 551,20 грн. 27.04.2016 року представником позивачки ОСОБА_4, відповідно до довіреності на а/с 23. На а/с1 міститься інша аналогічна квитанція теж на суму 551,20 грн., що вказує на безпідставність твердження апелянта про те, що суд неправильно стягнув з нього на користь позивачки судові витрати на сплату судового збору.

Таким же безпідставним є посилання апелянта на ст. 651 ЦК України, у якій говориться про підстави зміни чи розірвання договору, оскільки позов про визнання недійсними договорів.

Отже, апеляційну скаргу, як безпідставну та голослівну, слід відхилити, а рішення суду першої інстанції, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права - залишити без змін в силу ст. 308 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроподілля» відхилити.

Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 08.12.2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та з цього ж моменту протягом 20 днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді/підписи/

З оригіналом вірно

суддя: В.С. Марчук