У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСкрипки А.А.
суддів:Тагієва С.Р., Харечко Л.К.
при секретарі:Халимон Т.Ю.
за участю:представника позивача - ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" Славінського Валерія Івановича на ухвалу судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 26 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" Славінського Валерія Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання особи вкладником банку та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Новозаводського районного суду Чернігівської області від 26.12.2016 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_7 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" Славінського В.І., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання особи вкладником банку та зобов'язання вчинити певні дії.

В апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" Славінський В.І. просить скасувати оскаржувану ухвалу судді Новозаводського районного суду Чернігівської області від 26.12.2016 року, а позовну заяву повернути ОСОБА_7, оскільки вважає, що відкриття провадження у даній справі відбулось з порушенням правил підсудності та підвідомчості. Доводи апеляційної скарги зазначають, що спір у даній справі не є спором щодо захисту прав споживачів, тому він не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" вважає, що оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною спеціалізованою установою, яка виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, то спори, які виникають у даних правовідносинах, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України. Доводи апеляційної скарги вказують, що спір у вказаній справі є публічно-правовим, він виник у зв'язку із правовідносинами ліквідації неплатоспроможного банку, визнання кредиторських вимог позивача та включення особи до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів по вкладам за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Доводи апеляційної скарги зазначають, що при відкритті провадження у даній справі суддею суду першої інстанції також порушено правила підсудності, оскільки місцезнаходження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб: 04053, м.Київ, вул.С.Стрільців,17, місцеперебування уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк": 01030, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,17/52. Доводи апеляційної скарги стверджують, що у даній справі правовідносини між позивачем та відповідачами не є правовідносинами щодо захисту прав споживача, оскільки відповідачі не реалізовують та не надають позивачу жодних послуг, а він у них такі послуги не замовляє та не отримує, при цьому АТ ''Златобанк'', з яким позивач уклав договори банківського вкладу, не є стороною у справі та до нього не заявлено жодних вимог.

В судове засідання апеляційного суду позивач, представники відповідачів, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи, відповідно до повідомлень про вручення поштових відправлень (а.с.62,63,64), не з'явились. Згідно приписів ч.2 статті 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд на підставі положень п.1 ч.1 статті 312 ЦПК України приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала судді суду першої інстанції, - залишенню без змін, оскільки її судом постановлено з додержанням вимог закону.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.1-3), позивач ОСОБА_7 у грудні 2016 року звернувся до Новозаводського районного суду м.Чернігова з позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" Славінського В.І., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив визнати його вкладником та кредитором АТ "Златобанк", відповідно до договорів банківського вкладу №076961 від 11.12.2014 року та №078748 від 13.01.2015 року та зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" включити його до переліку осіб по АТ "Златобанк", що мають право на відшкодування коштів по вкладам за рахунок Фонду гарантування.Також ОСОБА_7 просив зобов'язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатити йому грошові кошти в розмірі 58 375 грн. за розміщені вклади та 4 777 грн. 31 коп. процентів по них.

Відкриваючи провадження у даній справі, суддя суду першої інстанції виходив з того, що позовна заява ОСОБА_7 підсудна Новозаводському районному суду м.Чернігова та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Апеляційний суд погоджується з даним висновком оскаржуваної ухвали судді суду першої інстанції від 26.12.2016 року, оскільки він є вірним по суті, з наступних підстав.

Як вбачається з вимог заявленого позову (а.с.1-3), позивач посилався на невиконання відповідачами умов укладених ним з відділенням ''Чернігівська РД''АТ''Златобанк'', м.Чернігів, проспект Перемоги,14 договорів банківського вкладу, що призвело до порушення прав позивача, як споживача. При цьому позивач вказував, що позов пред'являється за його вибором, відповідно до приписів ч.5, ч.8 статті 110 ЦПК України, яка регламентує підсудність справ за вибором позивача. Необхідно зазначити, що статтею 109 ЦПК України встановлено підсудність справ за місцезнаходженням відповідача, ч.2 статті 109 ЦПК України визначено, що позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням. Разом з тим, приписами статті 110 ЦПК України регламентовано підсудність справ за вибором позивача. Зокрема, приписи ч.5 статті 110 ЦПК України передбачають, що позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору, ч.8 статті 110 ЦПК України вказує, що позови, що виникають з договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред'являтися також за місцем виконання цих договорів. Приймаючи до уваги вказані норми права, суддя суду першої інстанції вірно вирішив питання про відкриття провадження у даній справі, враховуючи місце виконання договорів, про які йдеться мова у позовній заяві, на яке поширюється юрисдикція Новозаводського районного суду м.Чернігова.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що ухвала судді суду першої інстанції про відкриття провадження у даній цивільній справі постановлена з порушенням правил підсудності, оскільки до спірних правовідносин не може бути застосовано Закон України ''Про захист прав споживачів", не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали судді суду першої інстанції, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи. Виходячи з правового аналізу положень статті 22 Закону України ''Про захист прав споживачів" та роз'яснень, викладених у п.1, п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 року ''Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів", споживачем, права якого захищаються на підставі Закону України ''Про захист прав споживачів'', є лише громадянин (фізична особа), котрий придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити товари (роботи, послуги) для власних побутових потреб. Закон України ''Про захист прав споживачів'' регулює відносини споживача з підприємством, установою, організацією чи громадянином-підприємцем, які виготовляють та продають товари, виконують роботи і надають послуги, незалежно від форм власності та організаційних форм підприємництва. До відносин, які регулюються вказаним Законом, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

За даних обставин, на правовідносини у сфері депозитних вкладів поширюють свою дію положення законодавства про захист прав споживачів.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги відносно того, що оскаржувана ухвала судді суду першої інстанції від 26.12.2016 року постановлена з порушенням правил підсудності, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не узгоджуються з фактичними обставинами справи та нормами матеріального і процесуального права, які регламентують спірні правовідносини. Приймаючи до уваги наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею суду першої інстанції вірно застосовано норми ЦПК України, які регламентують підсудність даного спору, і за даних обставин відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги про скасування оскаржуваної ухвали судді суду першої інстанції від 26.12.2016 року та повернення позовної заяви позивачу.

Доводи апеляційної скарги також стверджують, що оскаржувана ухвала судді суду першої інстанції від 26.12.2016 року постановлена з порушенням правил підвідомчості, оскільки дана справа, як зазначено в апеляційній скарзі, має розглядатись за правилами КАС адміністративним судом.

При цьому необхідно зазначити, що приписами статті 293 ЦПК України визначено вичерпний перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду. Зокрема, відповідно до п.5 ч.1 статті 293 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності. Згідно ч.2 статті 293 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. Приймаючи до уваги наведене, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ''Златобанк'' не позбавлена можливості включити заперечення щодо підвідомчості вказаної справи до апеляційної скарги на рішення суду, як це визначено приписами ч.2 статті 293 ЦПК України, а також звернутись до суду першої інстанції з відповідним клопотанням про закриття провадження у справі з підстав, визначених п.1 ч.1 статті 205 ЦПК України, яке має бути вирішено судом у порядку, визначеному ЦПК України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, обов'язковість якої регламентована приписами статті 360/7 ЦПК України, висловленої ним у постанові від 09.11.2016 року у справі за № 6-2309 цс16, у справі за позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів за договором строкового банківського вкладу, згідно із частинами першою, другою статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд справ за КАС України або Господарським процесуальним кодексом віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Враховуючи вищезазначене, звернення позивача до суб'єкта владних повноважень не є підставою для розгляду спору у порядку адміністративного судочинства, оскільки, позивач звернувся за захистом порушених прав, що виникли із цивільних відносин, а саме із цивільно-правової угоди, тому такий спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями: 303, 304, 307; п.1 ч.1 статті 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" Славінського Валерія Івановича, - відхилити.

Ухвалу судді Новозаводського районного суду м.Чернігова від 26 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: