Апеляційний суд Житомирської області
Справа №279/4387/16-ц Головуючий у 1-й інст. Коваленко В. П.
Категорія 50 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Товянської О.В., Кочетова Л.Г.,

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до свого батька - ОСОБА_2, із якого просила стягувати щомісячні аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1 450 грн. на період її навчання у Житомирському державному університеті ім. І.Франка. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що її батьки розлучені. Вона проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Продовжує навчання за контрактом на денному відділені історичного факультету та у звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, якої батько не надає. Просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач на даний час офіційно не працює.

Рішенням Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 січня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що досягла повноліття та продовжує навчання і у звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, яку батько може надавати, але не бажає. Відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження неможливості сплачувати аліменти.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та судом установлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою відповідача, досягла повноліття та віку менше 23 років, продовжує навчання за контрактом у Житомирському державному університеті ім.І.Франка на денній формі історичного факультету (а.с.4,8). Період навчання з вересня 2016 року до червня 2020 року.

За змістом ст.ст.10,11,60,212 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У судовому засіданні апеляційного суду позивач пояснила, що у звязку з навчанням тільки за перший курс мусить нести витрати за контрактом у розмірі 10 000 грн. та на сплату за гуртожиток - 3 700 грн. У вільний від навчання час не займається підробітком.

Відповідач не заперечив тих обставин, що зараз матеріальної допомоги доньці не надає, хоча вона такої у звязку з навчанням потребує.

Пояснив, що наразі не має можливості допомагати грошима через те, що втратив роботу, бо порізався склом. Аліменти до повноліття доньки сплачував. Останнім часом проживає із батьком, який потребує постійного стороннього догляду (а.с.21). Мати (дружина батька) померла, а сестра проживає у Білорусі. Наразі не заробляє та поки що сам виживає за рахунок пенсії батька.

Із оглянутої в судовому засіданні трудової книжки відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_2, вбачається, що останній звільнений у листопаді 2016 року, але на обліку в Коростенському міському центрі зайнятості не перебуває (а.с.22).

Відповідно до змісту п.2 розділу II Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 15 червня 2015 року №613, загальна тривалість виплати допомоги по безробіттю не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років з дня її призначення.

Із трудової книжки відповідача вбачається, що ОСОБА_2 з 06 жовтня 2015 року по 01 липня 2016 року отримував допомогу по безробіттю та двох років з часу її призначення не минуло.

За таких обставин, хоча відповідач є працездатною особою, але наразі з обєктивних обставин не має власних доходів. Протилежного належними та допустимими доказами не доведено, а отже не спростовано.

Окрім того, з відповідачем питання навчання доньки на контрактній основі не обговорювалося та не погоджувалося.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції, керуючись ст.199 СК України, п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обґрунтовано дійшов висновку про недоведеність наявності у відповідача можливості надавати позивачу, тобто доньці, яка продовжує навчання, матеріальну допомогу, а наведені в апеляційній скарзі доводи про існування у відповідача такої можливості та банального небажання останнім допомагати доньці грошовими коштами і ненадання ОСОБА_2 доказів на підтвердження своєї позиції спростовуються вищевикладеним та додаткового правового обґрунтування не потребують, а відтак, висновки суду першої інстанції не спростовані.

Відповідно до ст.308 ЦПК України колегія суддів апеляційного суду залишає законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді: