АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі: головуючого: Соколової В.В.,

суддів: Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі: Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15.11.2016 у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И Л А

У січні 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що 01.09.2015 в м. Дніпропетровську сталася дорожня транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено належний їй автомобіль НОМЕР_1. Відповідача ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні даної ДТП. Його відповідальність застрахована в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», яка на вимогу позивача не здійснила виплату страхового відшкодування. Тому сума завданих позивачу матеріальних збитків підлягає стягненню з обох відповідачів в частинах, згідно умов договору страхування.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 15.11.2016 позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП - задоволено.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 48 437 гривень 34 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати товарної вартості транспортного засобу у розмірі 4 411 гривень 29 коп.

Справа № 752/1416/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/2498/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Антонова Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Соколова В.В.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 505 гривень 19 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 46 гривень 01 коп.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, представником ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» подано апеляційну скаргу, в якій зазначається про його незаконність і необґрунтованість у зв'язку із порушенням норм матеріального та процесуального права як таке, що ухвалено не об'єктивно у зв'язку із неповним, поверхневим дослідженням обставин справи. А саме вказує на те, що судом першої інстанції порушено вимоги п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також проігноровано роз'яснення надані у листі Верховного Суду України «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» від 19.07.2011, оскільки розмір заявленого за позовом збитку слід було зменшити на розмір ПДВ та франшизи, оскільки франшиза сплачується винуватцем ДТП, і аж ніяк не страховиком. Крім того відсутні докази відправки на адресу ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» повідомлення про ДТП та заяви на виплату та докази подання документів нарочно.

В зв'язку з викладеним в апеляційній скарзі, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених у ній та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та просив її відхилити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому враховуючи положення ч.2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 01.09.2015 о 14 год. 20 хв. в м. Дніпропетровськ сталася дорожня транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1.

Внаслідок вказаної події обидва транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2015 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 6).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3819800 (а.с. 94).

03.09.2015 ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» була повідомлена про ДТП, що підтверджується повідомленням (потерпілого) про подію (а.с. 9-10).

28.09.2015 позивачем було подано до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» заяву про отримання страхового відшкодування (а.с. 11).

Відповідно до Висновку експертного дослідження автотоварознавця № 114/15А складеного судовим експертом «ФОП ОСОБА_6.» розмір матеріального збитку, спричиненого власнику КТС складає 52848, 63 грн., з них 48437,34 грн. - вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, 4411,29 грн. - втрата товарної вартості транспортного засобу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності.

Проте, погодитись повністю з такими висновками суду першої інстанції, колегія суддів не вважає за можливе виходячи з наступного.

Згідно ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що стався за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

Статтею 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до положень ст. 1192 ЦК України та ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхових не відшкодовує шкоду, пов'язану з втратою товарної вартості транспортного засобу.

Системний аналіз пункту 32.7 статті 32 указаного Закону, статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 Цивільного кодексу України, пунктів1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженій наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11. 2003 № 142/5/2092, зареєстрованій у Міністерстві юстиції України 24.11.2003 за № 1074/8395, дає можливість дійти висновків, відповідно до яких власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування в повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й уразі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода у вигляді втрати товарної вартості транспортного засобу повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку (правова позиція Верховного Суду України, висловлена у справі 6-49цс14).

Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця № 114/15А складеного судовим експертом «ФОП ОСОБА_6.» вартість матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля НОМЕР_1 - ОСОБА_1, складає 52848, 63 грн., з них 48437,34 грн. - вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, 4411,29 грн. - втрата товарної вартості транспортного засобу.

Таким чином, з урахуванням положень ст. 12 та п. 32.7 ст. 32 вищевказаного Закону, з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 48437,34 грн. Проте, як вже вказано вище, сума страхового відшкодування виплачується за мінусом розміру франшизи, яка згідно п. 5 полісу АЕ/3819800 становить 1000,00 грн. А тому стягненню з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» підлягає сума в розмірі 47437, 34 грн..

Втрата товарної вартості транспортного засобу, розмір якої становить 4411,29 грн. підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, як вірно встановлено судом першої інстанції.

Отже суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність відповідальності ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», проте не врахував суму франшизи, яка підлягає відрахуванню. Вказана сума, виходячи з принципів диспозитивності, не може бути включена до відповідальності відповідача ОСОБА_2, оскільки позивачем при зверненні до суду були визначені позовні вимоги на суму 4411, 29 грн. Вказана сума є сумою втрати товарної вартості транспортного засобу, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, як то вірно встановлено судом першої інстанції.

Доводи апелянта про те, що вказана сума страхового відшкодування розрахована з врахуванням ПДВ, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки ні звіт, ні приєднані до нього калькуляції не містять таких даних.

Посилання представника ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» відносно того, що позивачем не подавалися повідомлення про настання страхового випадку та заява про виплату страхового відшкодування, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження вказаних доводів та спростування наявних в матеріалах справи доказів (а.с. 11).

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України порушення або неправильне застосування норм процесуального права є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

На підставі викладеного вище колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню лише в частині вирішення позовних вимог пред'явлених до ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на зазначене, з відповідача ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 474 гривень 37 копійки.

В решті рішення суду відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316-319 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» - задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 15.11.2016 в частині вирішення позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування та шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (, місцезнаходження м. Київ, вул. Саксаганського, 77) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки містаДніпропетровськ, і.п.н. НОМЕР_3, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1) суму страхового відшкодування у розмірі 47437 (сорок сім тисяч чотириста тридцять сім) гривень 34 коп., та судові витрати в розмірі 474 (чотириста сімдесят чотири) гривні 37 копійок.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: