Справа № 199/2325/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

09.02.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

при секретарі Борулько М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, законними представниками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_3 та Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради, про звернення стягнення на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_5 акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1, законними представниками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_3 та Управління служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради, про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності.

В обґрунтування своїх позовних вимог ПАТ «Альфа-Банк» посилався на те, що 10.12.2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 акціонерним товариством «Альфа-Банк» була укладена Рамкова угода №SMERS00411 із додатковими угодами від 28.05.2009 року та від 12.07.2011 року. У період з 2007 по 2009 роки, на виконання вказаної угоди було укладено вісім договорів про надання траншу. Станом на 06.08.2010 року за вищезазначеними кредитними договорами у ОСОБА_3 виникла заборгованість в сумі 26 544 973,16 гривень.

12.07.2011 року між ОСОБА_5 акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 було підписано договір про надання траншу №SME0024286 на суму 26 000 000,00 гривень.

З метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 за Рамковою угодою та укладеними на її виконання договорами про надання траншів було укладено договір іпотеки №SMERS00411/5 від 05.08.2008 року.

Враховуючи системне невиконання ОСОБА_3 умов кредитного договору, ПАТ «Альфа?Банк» було розпочато дії щодо стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки нежитлове приміщення за адресою: місто Дніпропетровськ, провулок Білостоцького, буд.8.

Незважаючи на це, заборгованість ОСОБА_3 перед ПАТ «Альфа-Банк» на теперішній час не погашена, звернення стягнення на предмет іпотеки не відбулось через протиправне вибуття його із власності ОСОБА_3.

Без згоди іпотекодержателя ПАТ «Альфа-Банк» вищевказаний предмет іпотеки був перебудований та у подальшому поділений і зареєстрований як два окремих обєкти нерухомого майна:

- нежитлове приміщення № 83 поз. 1-19, загальною площею 646,3 кв.м., за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, провулок Білостоцького, будинок 8, право власності на яке на теперішній час зареєстровано за ОСОБА_4;

- нежитлове приміщення № 83 поз. 20-45, загальною площею 675,1 кв.м., за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, провулок Білостоцького, будинок 8, право власності на на яке на теперішній час зареєстровано за неповнолітнім ОСОБА_1, який є сином ОСОБА_3.

Посилаючись на те, що ОСОБА_3 ухиляється від сплати заборгованості за договором про надання траншу та протиправно без згоди іпотекодержателя здійснила перебудову та відчуження предмету іпотеки, тому позивач ПАТ «Альфа-Банк» просив суд визнати за ним право власності на вищезазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки.

У судовому засіданні представник позивача ПАТ «Альфа-Банк» ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_7 проти позову заперечував посилаючись на те, що неповнолітньому ОСОБА_1 на праві власності належить нежитлове приміщення №83 поз. 20-45, загальною площею 675,1 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Дніпро, провулок Любарського (Білостоцького),8, на підставі договору дарування та у подальшому свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 17.04.2013 року Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Вказане нерухоме майно не є тим, яке було передано банку в іпотеку ОСОБА_3 за договором іпотеки від 05.08.2008 року, та неповнолітній ОСОБА_1 набув на нього право власності у встановленому законом прядку, зі згоди органу опіки та піклування, тому відсутні законні підстав для визнання за ПАТ «Альфа-Банк» права власності на дане майно.

Представник відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_8 проти позову заперечувала та зазначила, що за договором іпотеки від 05.08.2008 року в іпотеку було передано приміщення аптеки №388 загальною площею 566,1 кв.м, а позивач просить визнати за ним право власності на два різні об'єкта нерухомості, які мають різні характеристики, реєстраційні номери та різні площі, що значно відрізняється від предмета іпотеки за вищевказаним договором. ОСОБА_4 є добросовісним набувачем вищевказаного майна - нежитлового приміщення №83 поз. 1-19, загальною площею 646,3 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Дніпро, провулок Любарського (Білостоцького),8, яке належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 16.09.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, будь-якого договору з позивачем не укладала та претензії з боку банку до неї не пред'являлися, тому просила у позові відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_10 просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з тих підстав, що майно, на яке просить звернути стягнення банк, не є іпотечним та перейшло у власність ОСОБА_4 і ОСОБА_1 в законний спосіб. Окрім цього, вищевказаний договір іпотеки ОСОБА_3 на теперішній час оспорює в судовому порядку.

Представник третьої особи Управління служби у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради ОСОБА_11 заперечував проти позову в частині звернення стягнення на майно, зареєстроване за неповнолітнім ОСОБА_1, про що органом опіки та піклування Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська 10.01.2017 року було складено відповідний висновок.

Вислухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали даної справи та цивільної справи №0417/2-4615/2011 (Індустріального райсуду), суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 10.12.2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 акціонерним товариством «Альфа-Банк» була укладена Рамкова угода №SMERS00411 із додатковими угодами від 28.05.2009 року та від 12.07.2011 року. У період з 2007 по 2009 роки на виконання вказаної угоди було укладено вісім договорів про надання траншу. Станом на 06.08.2010 року за зазначеними договорами у ОСОБА_3 виникла заборгованість в сумі 26 544 973,16 гривень. 12.07.2011 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_3 було підписано договір про надання траншу №SME0024286 на суму 26 000 000,00 гривень.

Відповідно до змісту договору про надання траншу №SME0024286 від 12.07.2011 року (т.1, а.с.145-153) ПАТ «Альфа-Банк» було надано кредитні кошти ОСОБА_3 у сумі 26 000 000,00 гривень шляхом перерахування на рахунок №2309, відкритий у ПАТ «Альфа-Банк», що підтверджується меморіальним ордером №27734 від 12.07.2011 року.

За рахунок вказаних кредитних коштів відповідно до п.2.6 договору про надання траншу №SME0024286 від 12.07.2011 року було повністю погашено заборгованість ОСОБА_3 за укладеними раніше кредитним договором та договорами про надання траншу, що підтверджується меморіальним ордером №28036 від 12.07.2011 року (т.1, а.с. 161).

Також судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_3 за Рамковою угодою та укладеними на її виконання договорами про надання траншів було укладено договір іпотеки №SMERS00411/5 від 05.08.2008 року (т.1. а.с.167-171) з урахуванням додаткових угод від 28.05.2009 року (т.1, а.с. 175-176) та від 12.07.2011 року (т.1, а.с. 171-181).

Як вбачається з вищевказаних договорів, предмет іпотеки нежиле приміщення, аптека №388, загальною площею 566,1 кв.м, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м.Дніпропетровськ, пров.Білостоцького, буд.8, було придбано 05.08.2008 року за кредитні кошти, надані ПАТ «Альфа-Банк», про що свідчить одночасна передача зазначеного майна в іпотеку ПАТ «Альфа-Банк».

У свою чергу, внаслідок невиконання ОСОБА_3 зобовязань за договором про надання траншу №SME0024286 від 12.07.2011 року, станом на 02.03.2012 року утворилася заборгованість, яка складалася із простроченої заборгованості зі сплати відсотків в розмірі 278 488,90 гривень та пені за неналежне виконання кредитного зобовязання в розмірі 67 527,55 гривень.

03.03.2012 року ПАТ «Альфа-Банк» було направлено боржнику ОСОБА_3 та поручителю ОСОБА_2 вимогу про дострокове повернення кредиту за вих. № 15322-11-б/б, в якій ПАТ «Альфа-Банк» вимагав достроково виконати зобовязання за договором про надання траншу №SME0024286 від 12.07.2011 року.

Станом на 21.03.2016 року розмір заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «Альфа-Банк» за договором про надання траншу №SME0024286 від 12.07.2011 року складає 22 243 359, 45 грн., з урахуванням дій позивача щодо погашення заборгованості під час звернення стягнення на інші предмети іпотеки.

Судом встановлено, що ПАТ «Альфа-Банк» було розпочато дії щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_3 шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі виконавчого напису нотаріуса, який було предявлено для примусового виконання до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_12 від 06.07.2012 року було відкрито виконавче провадження №33289527 (т.1, а.с.183-185).

В межах виконавчого провадження №33289527, серед іншого було встановлено, що майно, яке було предметом іпотеки, змінено та замість нежилого приміщення, аптеки №388, загальною площею 566,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, пров. Білостоцького, буд.8, що належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу нежилого приміщення від 05.08.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, знаходиться інше майно, а саме: нежитлове приміщенням № 83, поз. 1-19, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, провулок Білостоцького, 8, загальною площею - 646,3 кв.м., що належить іпотекодавцю ОСОБА_3 на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.11.2011 року у справі №0417/2-4615/2011, зареєстрованого у КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради 12.12.2011 року за №21407907.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_12 від 23.04.2014 року було повернуто без виконання виконавчий напис №3226 ПАТ «Альфа-Банк» (т.1, а.с. 186-188).

Також судом встановлено, що ПАТ «Альфа-Банк» було отримано виконавчий лист №6-297/13, виданий Новозаводським районним судом м.Чернігова від 04.03.2013 року, про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк».

За цим виконавчим листом Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було відкрито виконавче провадження №37752076. В межах вищевказаного виконавчого провадження 16.03.2015 року предмет іпотеки було виставлено на електронні торги, які було зупинено ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.03.2015 року у справі №183/4854/13 за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Альфа-Банк», ОСОБА_2 про захист прав споживачів, визнання договору про надання траншу №SME0024286 від 12.07.2011 року та додаткової угоди до договору поруки недійсними. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02.09.2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 17.11.2015 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «Альфа-Банк», ОСОБА_2 про захист прав споживачів, визнання договору про надання траншу №SME0024286 від 12.07.2011 року та додаткової угоди до договору поруки недійсними (т.1, а.с. 190-206).

Таким чином, в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження ті обставини, що на час звернення ПАТ «Альфа-Банк» до суду із вказаним позовом, заборгованість ОСОБА_3 перед ПАТ «Альфа-Банк» не погашена, а продаж предмета іпотеки не відбувся через вибуття його із власності позичальника ОСОБА_3.

Судом також встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.11.2011 року у справі №0417/2-4615/2011, яка була оглянута в судовому засіданні, предмет іпотеки поділено на дві частини та зареєстровано за ОСОБА_3 та ОСОБА_13, а саме: за ОСОБА_3 визнано право власності на частину нежитлового приміщення №83, що розташоване по пров. Білостоцького,8 у м.Дніпропетровську, позиції 1-19, загальною площею 646,3 кв.м, без додаткових актів введення в експлуатацію; за ОСОБА_13 визнано право власності на частину нежитлового приміщення №83, що розташоване по пров. Білостоцького,8 у м.Дніпропетровську, позиції 20-40, загальною площею 496,5 кв.м, без додаткових актів введення в експлуатацію.

Як вбачається із вказаного рішення, ОСОБА_3 здійснила самочинну перебудову предмета іпотеки - нежилого приміщення, аптеки № 388, загальною площею 566,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, пров. Білостоцького, буд. 8, без згоди іпотекодержателя ПАТ «Альфа-Банк», у зв'язку з чим порушила умови договору іпотеки. З матеріалів вказаної справи та тексту рішення також вбачається, що ПАТ «Альфа-Банк» не був обізнаний про здійснення перебудови іпотечного майна, згоди на проведення робіт та вчинення таких дій не надавав, до справи залучений не був.

Пунктом 4.4.7. договору іпотеки зазначено, що іпотекодавець зобов'язаний: без попередньої письмової згоди іпотекодержателя не здійснювати капітальний ремонт, зведення, перебудування, перепланування, добудову або інший вплив на предмет іпотеки, який міг би привести до зміни його площі або зміни інших характеристик предмета іпотеки, викладених у документі, зазначеному у пункті 3.2. цього Договору, не знищувати предмет іпотеки.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що предмет іпотеки перебудований, поділений і зареєстрований як два окремих обєкти нерухомого майна, усі дії були проведені без відповідної згоди іпотекодержателя ПАТ «Альфа-Банк».

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, судом встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав за актуальною інформацією щодо обєкту нерухомого майна та права власності на нього, власником нежитлового приміщення №83 поз. 20-45, загальною площею 675,1 кв.м., за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, провулок Білостоцького, будинок 8, приміщення 83 є ОСОБА_1, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія та номер: 2562836/ САЕ № 908495, виданого 17.04.2013 року реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Попередній запис в Реєстрі прав власності на нерухоме майно містить відомості про належність ОСОБА_1 нежитлового приміщення №83 поз. 20-40, загальною площею 496,5 кв.м., на підставі договору дарування, ВРС №919864, реєстр №1942, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 15.06.2012 року.

Таким чином, після перебудови та поділу обєкту на підставі рішення Індустріального районного суду, право власності на частину майна, що визнано за батьком ОСОБА_3 - ОСОБА_13, перейшло за договором дарування неповнолітньому сину ОСОБА_3 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Інша частина обєкту нерухомого майна була відчужена ОСОБА_3 та за договором купівлі-продажу від 11.09.2015 року перейшла у власність ПП «Рак», та за договором купівлі-продажу від 16.09.2015 року перейшла у власність ОСОБА_4, яка є рідною сестрою ОСОБА_3 (т.3, а.с.147-148). Наявність родинних стосунків між сторонами у судовому засіданні ніким не спростовувалася.

Таким чином, на теперішній час предмет іпотеки перебудований, поділений та зареєстрований як два окремих обєкти нерухомого майна: нежитлове приміщення № 83 поз. 1-19, загальною площею 646,3 кв.м., за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, провулок Білостоцького, будинок 8, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_4; та нежитлове приміщення № 83 поз. 20-45, загальною площею 675,1 кв.м., за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, провулок Білостоцького, будинок 8, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_1.

Надаючи оцінку діям позичальника ОСОБА_3 стосовно перебудови, перереєстрації та відчуження предмета іпотеки без згоди іпотекодержателя, суд вбачає порушення з її боку умов договору іпотеки №SMERS00411/5 від 05.08.2008 року, та намагання уникнути виконання кредитних зобовязань шляхом перереєстрації права власності на дане майно на інших осіб.

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Суд вважає, що ПАТ «Альфа-Банк» належним чином виконав свої зобовязання за кредитними договорами та надав ОСОБА_3 грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, визначених цими кредитними договорами.

Згідно з вимогами ч.1 ст.1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобовязання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, у звязку із порушенням ОСОБА_3 умов Рамкової угоди та договору про надання траншу №SME0024286 від 12.07.2011 року ПАТ «Альфа-Банк» має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Розмір заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «Альфа-Банк» за договором про надання траншу №SME0024286 від 12.07.2011 року складає 22 243 359,45 грн., з урахуванням дій позивача щодо погашення заборгованості під час звернення стягнення на інші предмети іпотеки. Вказана заборгованість підтверджена рішенням суду, яке набрало чинності, однак до теперішнього часу не виконане та ОСОБА_3 заборгованість не сплатила.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Як зазначено в абз.1 п.36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до третьої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, суди мають враховувати, що іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі й на тих самих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки (стаття 23 Закону України «Про іпотеку»).

Таким чином, незважаючи на те, що на теперішній час право власності на предмет іпотеки поділено та зареєстровано за іншими особами, одночасно до нових власників перейшли і обовязки іпотекодавця за договором, а тому ПАТ «Альфа-Банк» має право звертати стягнення на предмет іпотеки. Обставини, які б призвели до припинення договору іпотеки, відсутні.

Як вбачається з матеріалів справи, предмет іпотеки було формально поділено на два обєкти, що не призвело до його фактичного знищення, або вибуття із цивільного обороту, а відтак такий поділ не призводить до припинення іпотеки. Обидва обєкти не відокремлені один від одного та створені шляхом перебудови та добудови предмету іпотеки, а їх незалежне виникнення є неможливим. Доказів, які б спростовували дані висновки суду, відповідачами в ході розгляду справи не надано.

Дії ОСОБА_3 щодо зміни предмету іпотеки шляхом його перебудови та подальшої реєстрації як двох обєктів, не впливають на чинність договору іпотеки і його застосування до новоствореного майна та його теперішніх власників. Незважаючи на поділ приміщення №83 і його реєстрацію двома частинами із зазначенням конкретних позицій (1-19 та 20-45), цей обєкт нерухомості є цілісним, він не поділений, не відокремлений та не виділений в натурі.

Відповідно до п. 6.1 Договору іпотеки, в редакції додаткової угоди від 28.05.2009 року, іпотекодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет іпотеки у будь-якому з наступних випадків: у разі порушення іпотекодавцем будь-яких обовязків, встановлених договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: - визнання права.

Згідно з абз.2 ч.2 ст.16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.37 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Пунктом 6.2. Договору іпотеки в редакції додаткової угоди від 28.05.2009 року передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог іпотекодержателя (позасудове врегулювання).

Можливість набуття ПАТ «Альфа-Банк» у власність предмету іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання передбачена п. 6.3. Договору іпотеки в редакції додаткової угоди від 28.05.2009 року.

Відповідно до п. 6.6. та п. 6.7. Договору іпотеки в редакції додаткової угоди від 28.05.2009 року, право вибору способу звернення стягнення на предмет іпотеки з числа передбачених у цьому Договорі та у законодавстві України належить іпотекодержателю. Ніщо з викладеного в цьому Договорі не позбавляє Іпотекодержателя права звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким іншим способом, який не суперечить чи не буде суперечити на момент такого звернення чинному законодавству України (т.1, а.с.175-176).

Таким чином, вищевказаними положеннями чинного законодавства України та договором іпотеки закріплена можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки за рішенням суду в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань, оскільки задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено договором іпотеки.

Договором іпотеки визначена вартість предмету іпотеки у розмірі 7 493 700,00 (сім мільйонів чотириста девяносто три тисячі сімсот) гривень, однак ПАТ «Альфа-Банк» було встановлено ринкову вартості майна на момент звернення із позовом та з урахуванням перебудови предмету іпотеки, на яке просив звернути стягнення в рахунок заборгованості.

Так, відповідно до звіту про вартість майна від 14.03.2016 року, виданого субєктом оціночної діяльності ТОВ «БІЗНЕС АССІСТ» із рецензією Всеукраїнської громадської організації «Союз експертів України» від 16.03.2016 року за №016/03-16, вартість нежитлового приміщення № 83 поз.1-19, загальною площею 646,3 кв.м, за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, провулок Білостоцького, будинок 8, становить 5 651 914,00 гривень; та відповідно до звіту про вартість майна від 14.03.2016 року, виданого субєктом оціночної діяльності ТОВ «БІЗНЕС АССІСТ» із рецензією Всеукраїнської громадської організації «Союз експертів України» від 16.03.2016 року за №015/03-16, вартість нежитлового приміщення №83 поз.20-45, загальною площею 675,1 кв.м, за адресою: Дніпропетровська обл., м.Дніпропетровськ, провулок Білостоцького, будинок 8, становить 5 868 420,00 гривень. Таким чином, загальна вартість вищевказаного нерухомого майна складає 11 520 334,00 гривні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає задовольнити позов та в рахунок часткового погашення на суму 11 520 334,00 гривні заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «Альфа-Банк» у розмірі 22 243 359,45 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки загальною вартістю 11 520 334,00 гривні, шляхом визнання права власності за ОСОБА_5 акціонерним товариством «Альфа-Банк» на: нежитлове приміщення № 83 поз. 1-19, загальною площею 646,3 кв.м., що знаходиться за адресою: місто Дніпро, провулок Любарського (Білостоцького), будинок 8, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 01, вартістю 5 651 914 гривень 00 копійок, зареєстроване за ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, на підставі договору купівлі-продажу від 16.09.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстроване в реєстрі за №7057; та на нежитлове приміщення № 83 поз. 20-45, загальною площею 675,1 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Дніпро, провулок Любарського (Білостоцького), будинок 8, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 1, вартістю 5 868 420 гривень 00 копійок, зареєстроване за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 17.04.2013 року Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Відповідна правова позиція з викладеними висновками суду відображена у постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 року у справі № 3-43гс14.

В той же час суд звертає увагу на те, що органом опіки та піклування Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська надано висновок №4/4-39 від 13.01.2017 року, відповідно до якого орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровського району м.Дніпропетровська не вбачає підстав для переходу до іншої особи права власності на майно, яке на праві приватної власності належить неповнолітньому ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стосовно цього суд вважає за необхідне зазначити, що неповнолітній ОСОБА_1 набув право власності на спірне майно всупереч ч.3 ст.12 Закону України «Про іпотеку» та умов договору іпотеки №SMERS00411/5 від 05.08.2008 року, зі згоди своєї матері, яка є законним представником неповнолітнього та була власником майна, переданого нею в іпотеку, перебудованого та відчуженого у подальшому без згоди іпотекодержателя.

Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про іпотеку» правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотеко держателя, є недійсним.

Відповідно до ст.11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.53 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з вимогами ч.2 ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем надано суду належні та допустимі докази, що є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд вважає розподілити судові витрати по сплаті судового збору, що підлягають стягненню з неповнолітнього ОСОБА_1, між його законними представниками та стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» 88 026 гривень 30 копійок судового збору; та стягнути зі ОСОБА_4 на користь ПАТ «Альфа-Банк» 84 778 гривень 71 копійку судового збору.

Керуючись ст.10, 53, 59, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 1046, 1048, 1052, 1054 ЦК України, Законом України «Про іпотеку», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1, законними представниками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, до ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_3 та Управління-служба у справах дітей Амур-Нижньодніпровської районної у м.Дніпропетровську ради, про звернення стягнення на майно, - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_3, перед ОСОБА_5 акціонерним товариством «Альфа-Банк» у розмірі 22 243 359 (двадцять два мільйони двісті сорок три тисячі триста п'ятдесят дев'ять) гривень 45 копійок звернути стягнення на майно - предмет іпотеки загальною вартістю 11 520 334 гривні 00 копійок, яким забезпечено виконання зобов'язань за Рамковою угодою №№SMERS00411 від 10.12.2007 року та договором про надання траншу №№SME0024286 від 12.07.2011 року, шляхом визнання права власності за ОСОБА_5 акціонерним товариством «Альфа-Банк», , на:

- нежитлове приміщення №83 поз. 1-19, загальною площею 646,3 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Дніпро, провулок Любарського (Білостоцького),8, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01, вартістю 5 651 914 гривень 00 копійок, зареєстроване за ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, на підставі договору купівлі-продажу від 16.09.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстровано в реєстрі за №7057;

- нежитлове приміщення №83 поз. 20-45, загальною площею 675,1 кв.м, що знаходиться за адресою: місто Дніпро, провулок Любарського (Білостоцького),8, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1, вартістю 5 868 420 гривень 00 копійок, зареєстроване за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_2, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 17.04.2013 року Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_3, та ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_4, на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», , 88 026 (вісімдесят вісім тисяч двадцять шість) гривень 30 копійок судового збору.

Стягнути зі ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», , 84 778 (вісімдесят чотири тисячі сімсот сімдесят вісім) гривень 71 копійку судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя