Справа № 201/3758/17
Провадження № 2/201/1430/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2017 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді - Ходаківського М.П.,

за участі: секретаря судового засідання Бігдан А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Національній гірничий університет», третя особа Міністерство освіти і науки України про стягнення ненарахованої та недоплаченої суми стипендії, витрат на проживання в гуртожитку та інфляційних втрат, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року позивач звернувся із позовом до Державного вищого навчального закладу «Національній гірничий університет», третя особа Міністерство освіти і науки України про стягнення ненарахованої та недоплаченої суми стипендії, витрат на проживання в гуртожитку та інфляційних втрат, посилаючись на ті обставини, що він є студентом денної форми навчання гірничого факультету державного вищого навчального закладу «Національній гірничий університет». Батько позивача мав стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля понад 15 років. Проте з вересня 2013 року по грудень 2014 року Державним вищим навчальним закладом «Національній гірничий університет» позивачу не була нарахована академічна стипендія, у звязку з тим, що середній бал успішності не був достатнім для цього, а тому було недонораховано та не виплачено грошові кошти за період з вересня 2012 по червень 2016 в сумі 30 761,68 грн. з урахуванням індексу інфляції. Також за час навчання ним було сплачено 1 815,90 грн. за проживання у гуртожитку, що на його думку суперечить статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позов з підстав в ньому викладених.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав письмові заперечення в яких просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII Особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання, можуть отримувати інші стипендії, призначені фізичними (юридичними) особами.

Згідно з ч. 1 ст. 5 закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-V1, шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Судом встановлено, що позивач є студентом денної форми навчання гірничого факультету державного вищого навчального закладу «Національній гірничий університет». Відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» і «Правил прийому до Національної гірничого університету у 2012 році» ОСОБА_1 було зараховано до університету поза конкурсом.

З вересня 2012 року по червень 2016 року позивачу недонараховувалась та не виплачувалась стипендія.

У позовній заяві, де визначено розрахунок заборгованості з виплати стипендії, її визначено вірно з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: з 1 січня - 1102 гривень, з 1 жовтня - 1118 гривень; «Про державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: з 1 січня - 1147 гривень, з 1 грудня - 1218 гривень; «Про державний бюджет України на 2013 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить - 1218 гривень; «Про державний бюджет України на 2013 рік» становлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: з 1 січня 2015 року - 1218 гривень, з 1 вересня - 1378 гривень; «Про державний бюджет України на 2016 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб становить: з 1 січня - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень.

Відповідно до п. 5 статті 62 Закону України «Про вищу освіту» розмір академічної та соціальної стипендій, порядок їх призначення і виплати встановлюються Кабінетом Міністрів України. Такий Порядок затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882 «Питання стипендіального забезпечення».

З огляду на те, що ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (в редакції від 05.07.2012), передбачено що особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи, не менш як 15 років, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, то суд вважає дії відповідача щодо відмови в нарахування стипендії, посилаючись на недостатність середнього балу успішності позивача для призначення академічної стипендії, неправомірними, оскільки вони ґрунтуються на зробленому хибному висновку.

Положення «Порядку призначення виплати стипендій», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2004 року № 882, де передбачено призначення стипендії учням які за результатами семестрового контролю мають середній бал успішності не нижчий ніж 7 за дванадцятибальною або не нижчий ніж 4 за п'ятибальною шкалою оцінювання,не можуть бути застосовані до даного випадку, оскільки пізніше прийнятим законом «Про підвищення престижності шахтарської праці», який має вищу юридичну силу по відношенню до даної постанови, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи, не менш як 15 років.

Аналогічний правовий висновок міститься у ряді постанов Верховного Суду України, а саме у постановах від 01 червня 2016 року № 6-929цс16 та № 6-1044цс16, у постанові від 13 квітня 2016 року по справі № 6-2981цс15 та в силу ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно правовий акт, що містить відповідну норму права.

Таким чином, Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-V1 має вищу юридичну силу ніж Постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2004 № 882 «Порядку призначення і виплати стипендії», а невнесення відповідних змін до Постанови КМУ після прийняття Закону України не є підставою для порушення прав позивача на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом і цим Законом гарантовано позивачу виплату стипендії, незважаючи на результати успішності.

Таким чином, розмір не нарахованої та невиплаченої стипендії позивачу з урахуванням інфляційних втрат складає 30 761,68 грн.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, а з огляду на те, що на день винесення рішення редакція ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не змінена та не виключена із Закону, то позивач має право на призначення йому стипендії у розмірі, визначеному Законом, тобто у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» стипендії відносяться до обєктів, що підлягають індексації.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Таким чином, враховуючи розрахунок, наданий позивачем загалом інфляційні втрати за недонораховану та не виплачену відповідачем стипендію становить 11 547,38 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, а з огляду на те, що на день винесення рішення редакція ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не змінена та не виключена із Закону, то позивач має право на призначення йому стипендії у розмірі, визначеному Законом, тобто у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розглядаючи вимоги позивача в частині стягнення коштів за проживання у гуртожитку в розмірі 1 815,90 грн. суд приходить до висновку, що посилання позивача на ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в цій частині є безпідставними та необґрунтованими, оскільки вказана норма регулює обовязок університету з надання місць у гуртожитках на час навчання, що фактично було виконано відповідачем. В свою чергу, позивачем не надано, а судом не встановлено належних та достатніх доказів на підтвердження неправомірності стягнення з нього вказаних коштів

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково.

Що стосується поданих відповідачем заяв про застосування строку позовної давності та залучення третьої особи, то вони судом відхиляються з тих підстав, що позивачем обґрунтовано належним чином підстави пропуску строку позовної давності, а залучення визначених відповідачем третіх осіб визнано судом недоцільним.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, то на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір 640,00 гривень.

На підставі викладеного, Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VII, Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-V1 , керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 60, 74, 76, 77, 79, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до державного вищого навчального закладу «Національній гірничий університет», третя особа Міністерство освіти і науки України про стягнення ненарахованої та недоплаченої суми стипендії, витрат на проживання в гуртожитку та інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Національній гірничий університет» (, що знаходиться за адресою: 49600, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 19) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) недонараховану та невиплачену стипендію за період з 01 вересня 2012 року по червень 2016 року включно з урахуванням інфляційних втрат в розмірі 30 761 (тридцять тисяч сімсот шістдесят одна) гривня 68 копійок.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Національній гірничий університет» (, що знаходиться за адресою: 49600, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 19) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.П. Ходаківський