Справа № 361/7294/16-ц
Провадження № 2/361/794/17
У Х В А Л А

17 лютого 2017 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Селезньова Т.В., розглянувши заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про вжиття заходів забезпечення позову, -

встановив:

Позивачем предявлено позов про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № б/н від 19.02.2014 р. у розмірі 65118,43 грн.

Ухвалою суду від 17.02.2017 р. відкрито провадження у справі за даним позовом.

Разом з позовом позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1, крім того заявник просив заборонити будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, мотивуючи тим, що відповідач тривалий час не виконує зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого за відповідачем рахується заборгованість в сумі 65118, 43 грн., в добровільному порядку відповідач ухиляється від виконання умов договору та погашення заборгованості. Вказані обставини, на думку заявника, вказують на те, що відповідач може здійснити відчуження належної йому частки квартири, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду не випадок задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені ЦПК України заходи забезпечення позову. Згідно ч.3 ст.151 ЦПК - забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову передбачено ч.1 та 2 ст. 152 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України - види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень Пленум Верховного Суду України п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", відповідно до якої, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має пересвідчитися в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Враховуючи розмір позовних вимог майнового характеру (65118,43грн., з яких борг по кредиту 8464,62грн., 50026грн. борг по відсоткам за користування кредитом, 3577грн. штрафи), а також враховуючи вид і вартість того майна, на яке позивач просить накласти арешт (частина квартири, тобто житло і неділиме майно значно більшої вартості), суд вважає, що відсутні підстави для накладення арешту на частину кватири, належну відповідачу, що такий захід забезпечення не відповідав би принципу його співмірності і необхідності. Враховуючи, що захід забезпечення може бути вжитий лише за заявою сторони чи іншої особи, що бере участь у справі, і не може бути вжито за ініціативою суду, і що позивач не обґрунтував необхідність вжиття даного виду забезпечення, не просив вжити іншого заходу забезпечення, який би був співмірним, обґрунтованим і необхідним, то суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову у вказаний ним спосіб - для накладення арешту на частину квартири.

Керуючись ст. 151, 152 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ПАТ КБ «Приватбанк» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, реєстраційний номер майна 18124477, що належить на праві власності ОСОБА_1, залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання. Ухвала виконується негайно.

Суддя Т.В. Селезньова