У Х В А Л А

10 квітня 2017 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Лященко Н.П.,
Гуменюка В.І.,
Охрімчук Л.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Нечепуренко Галина Федорівна, публічне акціонерне товариство «Запорізький механічний завод», Запорізька міська рада, ОСОБА_7, про визнання недійсним дублікату свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсним договору дарування 1/3 частки квартири,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 21 липня 2016 року, у задоволенні вищезазначених позовних вимог ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, судові рішення першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

У поданій до Верховного Суду України заяві про перегляд судових рішень ОСОБА_4 порушує питання про скасування судових рішень у справі та ухвалення нового про задоволення позовних вимог з передбачених пунктами 1 та 4 частини першої статті 355 ЦПК України підстав - неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме пункт 6.4 тимчасового положення про порядок державної реєстрації права на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 та невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Для прикладу наявності зазначених підстав подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2010 року та рішення цього ж суду від 1 серпня 2012 року, постанову Верховного Суду України від 20 червня 2012 року.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що у допуску справи до провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пунктів 1, 4 частини першої статті 355 ЦПК України підставами для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах та невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

При цьому під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

У справі про перегляд якої подано заяву, відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, з висновками якого погодились й суди апеляційної і касаційної інстанцій, виходив з того, що оспорюваний дублікат свідоцтва про право власності на житло не може бути визнаний недійсним з підстав передбачених статтями 203, 215 ЦК України. Діючи відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник на власний розсуд розпорядився належною йому частиною квартири, подарувавши її ОСОБА_5, при цьому права позивача порушені не були.

Разом з тим, у справах, судові рішення від 1 серпня 2012 року та від 20 червня 2012 року, в яких надані заявником на підтвердженні доводів заяви, наявні різні фактичні обставини встановлені судами, що не свідчить про неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права. Зокрема судами встановлено, що до дублікату свідоцтва про право власності внесені відомості, які відсутні в оригіналі свідоцтва.

Висновки зроблені судом, у справі про перегляд якої подано заяву, не суперечать висновкам, зробленим Верховним Судом України у постанові від 20 червня 2012 року.

Зі змісту наданої для порівняння ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 березня 2010 року не вбачається встановлених фактичних обставин, які мають істотне значення для таких справ, а також не вбачається неоднакового застосування судом касаційної інстанції зазначених норм матеріального права, що унеможливлює вирішення питання щодо подібності правовідносин і відповідно неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права.

За викладених обставин вважати заяву ОСОБА_4 обґрунтованою немає підстав.

Відповідно до статті 360 ЦПК України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись статтями 353, 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Нечепуренко Галина Федорівна, публічне акціонерне товариство «Запорізький механічний завод», Запорізька міська рада, ОСОБА_7, про визнання недійсним дублікату свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсним договору дарування 1/3 частки квартир до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Н.П. Лященко
В.І. Гуменюк
Л.І. Охрімчук