Провадження № 2/522/1932/17
Справа № 522/824/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 р. м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 16.01.2017 року звернулась до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, за яким просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на 1/3 частку квартири №9 у будинку №5 корпус А по вулиці Академічна у місті Одесі, що складається у цілому з трьох кімнат, загальною площею 66,2 кв.м., житловою площею 38Ж,3 кв.м..

Позовна заява надійшла до судді 17.01.2017 року.

Разом з тим, статті 119 та 120 ЦПК України встановлюють обов'язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов'язок дотримання яких покладається на позивача. Так ч. 5 ст. 119 ЦПК України визначає, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI, в редакції станом на 13.01.2017 року, судовий збір за подання фізичною особою заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК передбачено визначення ціни позову у позовах стосовно нерухомого майна потрібно виходити із його дійсної вартості (ринкової).

Так, відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позову майнового характеру, визначається із дійсної вартості спірного майна на день подання позову.

Згідно п. 16 постанови пленуму ВССУ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК такий обов'язок покладається на позивача.

Позивачкою ціна позову визначена у розмірі 44 783 грн. та судовий збір був сплачений саме виходячи з такого розміру ціни позову.

При цьому, суддя вбачає, що позивачка, визначаючи ціну позову, виходила з вартості нерухомого майна, зазначеної у договорі дарування від 16.03.2010 року. Проте, суддя не вбачає відповідність даної вартості, зазначеної у договорі, дійсній вартості спірного майна на теперішній день, на день звернення позивачки до суду з відповідним позовом.

При цьому, суддя враховує, що від правильності вирішення цього питання, залежить визначення відповідності суми, сплаченого позивачкою судового збору, розміру судового збору, визначеного чинним законодавством. З огляду на що, позивачці необхідно надати належні докази, які б підтверджували визначену нею вартість спірного майна або доплатити судовий збір у розмірі 6338,80 гривень.

Так, відповідно до ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, суддя залишає позовну заяву без руху, і надає позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів, з дня отримання копії ухвали.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви у пять днів з дня отримання копії ухвали.

Розяснити, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк, виконає вимоги, визначені статтями 119, 120 ЦПК України, позовна заява буд вважається поданою в день первісного її подання до суду, та буде призначена до розгляду у судове засідання, інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Домусчі Л.В.

10.02.2017