Справа №489/1214/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2017 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, за участю органу опіки та піклування виконавчого комітету Суворовської районної у м. Херсоні ради,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, яким просила позбавити його батьківських прав над її онукою ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, з підстав взяття на себе повністю опікуванням, вихованням, розвитком дитину та, відповідно, усуненням відповідача від цього, наявності у останнього заборгованості по аліментам. Мати дитини проживає та працює в Італії, а оскільки дитина проживає в її сім'ї, то вимушена звернутися до суду з позовом.

В судовому засіданні позивачка та її представник наведені вимоги підтримали.

Відповідач з представником позов просили залишити без задоволення.

Орган опіки та піклування надав суду висновок щодо розв'язання спору.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, письмові докази, встановив такі обставини.

Батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є відповідач та ОСОБА_3, шлюб між ними розірваний у 2006 р. (а.с. 5, 14, 38 зворот). Позивачка є бабусею дитини через матір, дитина постійно проживає із нею в м. Херсоні, де зареєстрована постійно (а.с. 6, 8 - 10, 39). Дитина навчається в школі в м. Херсоні, з жовтня 2014 р. і по теперішній час постійно займається танцями (а.с.11,12).

Відповідач зобов'язаний судоми рішенням сплачувати аліменти на утримання доньки ІНФОРМАЦІЯ_1 р., станом на 01 серпня 2015 р. заборгованість становила 17211 грн., станом на 01 серпня 2016 р. переплата 493,87 грн. (а.с. 13, 73))

Сторонами не заперечується, що мати дитини проживає та працює в Італії, надає матеріальну допомогу позивачці на утримання доньки, що підтверджується також копіями відповідних переказів (а.с. 18-27, 42 - 51).

Відповідач постійно проживає в м. Миколаєві, працює з червня 2016 р. вантажником на приватному підприємстві (а.с.71).

Рішенням виконавчого комітету Суворівської районної у м. Херсоні ради від 09 жовтня 2009 р. за заявою ОСОБА_2 встановлені дні спілкування відповідача з донькою кожної другої суботи та неділі місяця з 09-30 суботи до 14-30 неділі (а.с.96 зворот).Це рішення не виконується.

Рішенням виконавчого комітету Суворівської районної у м. Херсоні ради від 09 вересня 2016 р. затверджений негативний висновок до позову ОСОБА_4 При цьому комісією з розгляду даного питання взяті до уваги пояснення відповідача про бажання та намагання бачитися з дитиною, але бабуся перешкоджає йому в цьому.

Такі самі пояснення відповідач дав і суду.

Позивачка обґрунтовуючи потребу позов задовольнити, вказала на відмову батька давати нотаріальну згоду на виїзд дитину на межі України для участі в спортивних змаганнях, для зустрічей з матір'ю тощо, на свята доньки батько не приїжджає, не телефонує, навіть на комісіях органу опіки з донькою не спілкується. Такі ж покази дала суду свідок ОСОБА_5

Відповідач додатково пояснив, що дитину налаштовують проти нього, на комісіях з дитиною не спілкувався, оскільки не хотів спровокувати бабусю на конфлікт. Крім того, він не відмовлявся надати дитині дозвіл на виїзд, але за умови що вона буде з ним спілкуватися та час від часу відвідувати, у зв'язку з не виконанням домовленості дозволу на виїзд він їй не дав.

Опитана в суді дитина просила позов задовольнити, оскільки за її словами, вона не відчуває родинного зв'язку з батьком, а своїми намаганнями примусити встановити контакт він досягає лише зворотного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно роз'яснень, викладених у п. п. 15, 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Умисного ухиляння відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини у встановлених обставинах суд не вбачає, суб'єктивне зі сторони позивачки та членів її сім'ї ставлення до відповідача, його досить сумнівні з педагогічної точки зору спроби встановити контакт з донькою шляхом встановлення обмеження їй в виїзді за межі України про таке не свідчать також. Право на необмежене пересування підлягає захисту в іншій правовий спосіб.

Позбавлення батьків батьківських прав є мірою, що має підстави виключні обставини. Таких обставин в даній справі суд не встановив, що має наслідком відмову в задоволенні позову.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати позивачці не вдішкодвоуються.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.Г. Губницький