Справа № 211/5707/16-ц
Провадження № 2/211/596/17
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

07 лютого 2017 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі :

головуючого судді : Ткаченко С.В

при секретарі : Польчик Л.В.

за відсутності сторін, розглянувши в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Криворізької міської ради в особі виконкому Довгинцівської районної у місті ради, третя особа Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Криворізької міської ради, третя особа Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги тим, що є спадкоємцем першої черги після смерті матері ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Він та його батько звернулись після її смерті до нотаріуса та оформили спадщину на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 Однак оформленням земельної ділянки, на той час вони не займались. Коли помер батько, позивач отримав свідоцтво від 31.08.016 року про право на спадщину за законом на належну батьку частину домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрував своє право власності у Єдиному державному реєстрі об'єктів нерухомого майна. Однак, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, що була надана у власність його матері для будівництва та обслуговування житлового будинку, посилаючись на невідповідність поданих документів вимогам закону. батька ОСОБА_4, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3

Позивач вказує, що вказану земельну ділянку площею 0, 151 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, згідно рішення Радушанської селищної ради від 02.10.1997 року № 65/17 було передано у приватну власність ОСОБА_3 Його матір отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, однак не зареєструвала його в Книзі записів державних актів на право власності на землю. Через відсутність державної реєстрації зазначеного державного акту нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, після смерті матері.

Оскільки Криворізька міська рада відмовила йому у реєстрації права власності на підставі раніше виданого державного акту на земельну ділянку, він звернувся з позовом до суду та просив визнати за ним право власності на земельну ділянку в порядку спадкування після смерті матері.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явився, його представник ОСОБА_5 надала заяву про розгляд справи у відсутність, на заявлених вимогах наполягала .

Представник відповідача виконкому Довгинцівської районної у місті ради до суду надали відгук відповідно до якого просили розглянути справу у відсутність їх представника, заперечень проти позову не мають.

Представник третьої особи управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області до суду не з'явився, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_3 (а.с. 6- копія свідоцтва про смерть).

Після її смерті, 1 / 2 частка житлового будинку з господарськими побудовами, за адресою: АДРЕСА_1, як спадкове майно була розподілена між ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_2 , кожен з них отримав свідоцтво про право на спадщину на частку домоволодіння (а.с.11 - копія свідоцтва про право на спадщину за законом).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_6 (а.с. 5 - копія свідоцтва про смерть).

Після його смерті позивач отримав свідоцтво про право на спадщину на 3 / 4 часток будинку з господарчими побудовами за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13 - копія свідоцтва про право на спадщину за законом).

Відповідно до рішення Радушанської селищної ради від 19 12 1997 року № 82 земельна ділянка площею 0, 151 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1) передана у приватну власність ОСОБА_3 (а.с. 27 - копія рішення). ОСОБА_3 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, однак в Книзі записів державних актів на право власності на землю зареєстрований не був (а.с. 18- копія акту, а.с. 19- відповідь Управління Держгеокадастру у Криворізькому районі).

Через відсутність державної реєстрації зазначеного державного акту нотаріус відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (а.с. 17 - постанова нотаріуса).

ОСОБА_2 звернувся до Криворізької міської ради із заявою про вирішення питання щодо реєстрації права власності на підставі раніше виданого державного акту на земельну ділянку, однак отримав відмову та йому рекомендовано звернутись до суду для захисту його інтересів (а.с.20,21 - копія звернення та відповідь ).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.15 та ст.16 ЦК України, зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу та одним із способів захисту прав та інтересів є зокрема визнання права.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно до ч. 5ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадщини.

Згідно ч. 1ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до п. «а» ч. 3ст. 152 Земельного кодексу України в редакції 2001року, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права на землю.

Відповідно до ч. ч. 1, 2ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Так, як ОСОБА_3 земельна ділянка була виділена для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд рішенням органу місцевого самоврядування та надано дозвіл на приватизацію, вона отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, після її смерті позивач ОСОБА_2 став спадкоємцем домоволодіння, яке розташовано на цій земельній ділянці, то суд вважає, що є підстави для визнання за ним права власності на земельну ділянку в порідку спадкування після смерті ОСОБА_3

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 328,1268,1225,1218,1223, 1225, 1216,1296 ЦК України, 78, 152 ЗК України,Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.3,10,11,25,182,209,212,214-215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, 18 03 ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку площею 0, 151 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, що померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та яка була надана їй у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд на підставі рішення виконкому Радушанської селищної ради № 65/17 від 02.10.1997 року .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: С. В. Ткаченко