Справа № 357/3843/17
У Х В А Л А

14 квітня 2017 року cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Кошель Б. І. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Білоцерківського міського відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій посилається на те, що 31.03.02017 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно він дізнався про накладений арешт на частину будинку, що належить йому на праві власності. На його усне звернення до Білоцерківського МВ ДВС щодо зняття арешту, держвиконавцем йому було відмовлено у знятті арешту, а тому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення арешту на майно боржника від 22.09.2015 року.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Натомість, відповідно до ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконанні у Білоцерківському міському відділі ДВС ГТУЮ у Київській області перебували виконавчі документи про стягнення коштів з ОСОБА_2, а саме:

- постанова № АІ354897 від 21.08.2010 виданий ВДАІ про стягнення штрафу з ОСОБА_2 на користь держави в розмірі 255, 00 (510,00) грн.

Боржником було сплачено штраф, в звязку з цим державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого документа від 30.12.2010 згідно п.8 ст.49 Закону України « Про виконавче провадження».

постанова № АІ408685 від 03.11.2010 виданий ВДАІ про стягнення штрафу з ОСОБА_2 на користь держави в розмірі 170,00 (340,00) грн.

Боржником було сплачено штраф , в звязку з цим державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого документа від 28.12.2011 згідно п.8 ст.49 Закону України « Про виконавче провадження».

- вимога № Ф-2463-У від 01.06.2012 видана УПФУ м. Біла Церква про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь УПФУ м. Біла Церква в розмірі 3842,30 грн.

Державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 31.08.2012 згідно п.5 ст.47 Закону України « Про виконавче провадження».

Відповідно до постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», відповідно до статті 383 ЦПК, частини першої статті 12, частини четвертої статті 82 Закону про виконавче провадження право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, мають лише сторони виконавчого провадження, якщо вважають, що порушено їх права чи свободи. При цьому вони набувають процесуального статусу заявника.

На підставі статті 8 Закону про виконавче провадження сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Суди мають ураховувати, що до учасників виконавчого провадження, які мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, належать також представники сторін за законом чи договором, які діють від їх імені.

Інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, визначених у статті 7 Закону про виконавче провадження, мають право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого згідно із вимогами ЦПК, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина четверта статті 82 Закону про виконавче провадження).

У зв'язку із цим у разі подання такої скарги в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження за скаргою на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши скаргу до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

В п.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 13.12.2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» / зі змінами/ передбачено, що суди при визначенні юрисдикції повинні виходити з того, що до юрисдикції адміністративних судів належать спори щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби при виконанні всіх виконавчих документів, передбачених частиною другою статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" крім тих, відносно яких законом установлено інший, виключний порядок їх оскарження.

Оскільки на виконанні у Білоцерківському МВ ДВС перебуває виконавче провадження, у якому скаржник не є стороною виконавчого провадження, тому він має право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого згідно із вимогами ЦПК, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, для вирішення даного спору ОСОБА_1, відповідно до ст. 181 КАС України, має право звернутися до суду з відповідною позовною заявою в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: заява не підлягає розгляду у судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 383 ЦПК України, 181 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за скаргою, оскільки дана скарга не підлягає розгляду у судах у порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_3