Справа № 2-766/11
Ухвала

Іменем України

10.02.2017 Заставнівський районний суду Чернівецької області в складі:

головуючого судді Пухарєвої О.В.,

секретаря Климус Г.В.,

з участю представника скаржника ОСОБА_1,

особи, дії якої оскаржуються ОСОБА_2,

заінтересованої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Заставна скаргу ОСОБА_4 на рішення (дії ) державного виконавця Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2, заінтересовані особи: Заставнівський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області, ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_1 подала до суду скаргу (редакцію якої змінено до початку розгляду по суті) на рішення (дії ) державного виконавця Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2

В обґрунтування скарги посилається на те, що у провадженні державного виконавця перебуває виконавчий лист №2-766/11, виданий 21.03.2012 року Заставнівським районним судом Чернівецької області на виконання рішення Заставнівського районного суду Чернівецької області від 05.03.2012 року, згідно якого ОСОБА_3 встановлено дні побачень із неповнолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період першої, третьої неділі місяця із 11:00 год. до 18:00 год. та другої, четвертої суботи місяця із 10:00 год. до 17:00 год., дозволивши батьку забирати дитину за місцем свого проживання та зобов»язати матір передати дитину. Скаржниці відомо, що по вказаному виконавчому листу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку було направлено на її адресу та згідно якої було запропоновано добровільно передавати ОСОБА_3 неповнолітнього сина ОСОБА_5 у визначені рішенням суду дні побачень. Одночасно попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду.

16.10.2016 року, 22.10.2016 року та 12.11.2016 року державним виконавцем Кремньовою А.В. в присутності скаржника, ОСОБА_3 та на підставі їх пояснень та малолітнього ОСОБА_5 були складені акти державного виконавця, яким встановлено, що скаржник виконує свої зобов»язання щодо передачі дитини, проте син категорично відмовляється іти на побачення з батьком. Проте, 15.11.2016 року державним виконавцем Заставнівського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області ОСОБА_2 винесено постанову про накладення штрафу на скаржника в розмірі 170,00 грн. за невиконання без поважних причин рішення, що зобов»язує боржника виконати певні дії. Вказана постанова надійшла на адресу ОСОБА_4 21.11.2016 .

За таких обставин скаржник ОСОБА_4 вважає, що оскаржувана постанова не відповідає обставинам справи та вимогам закону, у звязку з цим просить визнати дії державного виконавця Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про накладення штрафу ВП № 52514685 від 15 листопада 2016 року незаконними та скасувати

зазначену постанову.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу на дії державного виконавця підтримала,обґрунтувала вищенаведеним, просила суд задовольнити скаргу в повному обсязі.

Державний виконавець Заставнівського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 в судовому засіданні визнала, що винесла постанову про накладення штрафу з порушенням вимог ЗУ «Про виконавче провадження» .

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що постанову державного виконавця від 15.11.2016 вважає законною, такою, що відповідає вимогам закону, оскільки ОСОБА_4 не виконує рішення суду від 21.03.2012 року та систематично перешкоджає його побаченням із сином, здійснюючи на останнього моральний та психологічний тиск.

Заінтересована особа- представник Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби належним чином повідомлений про дату і місце судового засідання, в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд вислухавши пояснення представника скаржника, державного виконавця, думку заінтересованої особи, перевіривши матеріали скарги, вважає, що скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню, з огляду на наступне .

В силу ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 02.06.2016 №1404 -VIII, що діяв на час виникнення правовідносин) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Судом встановлено, що рішенням Заставнівського районного суду від 05.03.2012 у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 встановлено ОСОБА_3 дні побачення з неповнолітнім сином ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в період першої, третьої неділі місяця із 11:00 год. до 18:00 год., та другої, четвертої суботи місяця із 10:00 год. до 17:00 год., дозволивши батьку забирати дитину за місцем свого проживання та зобов»язати матір передати дитину.

На підставі вищевказаного рішення суду 21.03.2012 року Заставнівським районним судом Чернівецької області видано виконавчий лист №2-766/11, згідно якого ОСОБА_3 встановлено дні побачень із неповнолітнім сином ОСОБА_5

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 №1404 -VIII, що діяв на час виникнення правовідносин) підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що

видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 №1404 -VIII) виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначених у ст. 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення .

Встановлено, що 07.10.2016 державним виконавцем Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №2-766/11 виданого Заставнівським районним судом 21.03.2012 року.

Приписами ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено порядок виконання рішень, за якими боржник зобовязаний вчинити певні дії .

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 №1404 -VIII, що діяв на час виникнення правовідносин) за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Із актів державного виконавця Заставнівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2, які складалися при перевірці виконання рішення суду від 16.10.2016 та 22.10.2016 вбачається, що при примусовому виконанні виконавчого листа від 21.03.2012 про встановлення днів побачень, встановлено, що в ході проведення виконавчих дій дитина- Данилюк Д.В. відмовляється іти з батьком на побачення (а.с.218,219).

В судовому засіданні встановлено, що 12.11.2016 року (в день та час визначений рішенням суду для побачення батька із сином) ОСОБА_4 разом із сином ОСОБА_5 знаходилась за місцем свого постійного проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_4 підготувала сина для побачення із батьком, однак син ОСОБА_5 категорично відмовлявся йти на побачення з батьком ОСОБА_3 У зв»язку із чим державним виконавцем Кремньовою А.В. в присутності головного державного виконавця Бруса І.М., Наумової Л.В. та Данилюка В.С. складено акт від 12.11.2016, в якому зазначено, що ОСОБА_4 виконує свої зобов»язання щодо передачі дитини, проте син ОСОБА_5 відмовляється іти на побачення з батьком (а.с.217).

Відповідно до ч.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016 №1404-VIII, що діяв на час виникнення правовідносин) у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобовязує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

15.11.2016 державним виконавцем Заставнівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 винесено постанову серії ВП № 52514685 про накладення на ОСОБА_4 штрафу в розмірі 170 грн. у зв»язку з тим, що ОСОБА_4 не виконано рішення суду щодо передачі дитини батькові, що передбачено виконавчим листом №2-766/11, який виданий Заставнівським районним судом 21.03.2012 (а.с.215).

З огляду наведеного вбачається, що причиною не виконання рішення суду було не бажання

дитини - ОСОБА_5 та його відмова зустрічатися та йти на побачення з батьком, що зафіксовано актом державного виконавця від 12.11.2015 .

При цьому, під час виконання рішення суду державним виконавцем не було виявлено будь-яких проявів з боку матері дитини- боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_4 вчинення дій, які б перешкоджали передачі сина батькові, а навпаки в акті державного виконавця від 12.11.2016 зазначено, що ОСОБА_4 виконує свої зобов»язання. Доказів, підтверджуючих не виконання рішення суду боржником ОСОБА_4 без поважних причин в судовому засіданні не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що постанова державного виконавця від 15.11.2016 про накладення штрафу на ОСОБА_4 винесена в супереч до вимог ч.2 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження» та з порушенням ч.1 ст. 75 ЗУ «Про виконавче провадження», що свідчить про неправомірність дій державного виконавця. У зв»язку із чим суд приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної постанови.

На підставі ст.ст.1,3, 26 , 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», ст.383,384, 387, 388 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про накладення штрафу від 15.11.2016 року у ВП № 52514685 неправомірними.

Скасувати постанову про накладення штрафу на ОСОБА_4 від 15.11.2016 року, винесену державним виконавцем Заставнівського районного відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернівецькій області ОСОБА_2 у ВП № 52514685.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п»яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу буде постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Пухарєва О.В.