Справа № 199/6329/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

07.02.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого Якименко Л.Г.

при секретарі Борулько М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову посилався на те, що між Акціонерно-комерційним банком «ХФБ Банк Україна», правонаступником якого є ОСОБА_2 акціонерне товариство «УніКредитБанк», правонаступником якого з усіма правами та обовязками є ОСОБА_2 акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та Відкритим акціонерним товариством «Івано-Франківський арматурний завод», правонаступником якого є ОСОБА_2 акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод», був укладений кредитний договір №365-СВ від 29.06.2005 року, за умовами якого банк зобовязався надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії із загальною сумою фінансування 1 705 000,00 євро, з можливістю отримувати в доларах США, євро або гривні з терміном фінансування до 30.09.2007 року на умовах, визначених договором та додатковими угодами до нього, а ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» зобовязався повертати кредит у строки та на умовах, визначених договором та додатковими угодами до нього.

У подальшому між Банком та позичальником було укладено ряд додаткових угод до кредитного договору №365-СВ від 29.06.2005 року, а саме: №1 від 24.07.2005 року, №2 від 01.03.2006 року, №3 від 15.08.2006 року, №4 від 23.08.2006 року, №5 від 06.11.2006 року, №6 від 15.08.2007 року, №7 від 25.07.2008 року, №8 від 24.12.2008 року, №9 від 31.08.2009 року, №10 від 14.09.2009 року, №11 від 30.09.2009 року, №12 від 12.10.2009 року, №13 від 04.12.2009 року, №14 від 26.03.2010 року, №15 від 29.10.2010 року, №16 від 30.12.2010 року, №17 від 27.05.2011 року, №18 від 08.08.2011 року, №19 від 31.05.2012 року, №20 від 27.09.2012 року.

Відповідно до умов кредитного договору №365-СВ від 29.06.2005 року та додаткових угод до нього, що є невідємними частинами кредитного договору, а також заявки на отримання частки, 19.10.2012 року ОСОБА_2 акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод» отримав від банку кредитні кошти в сумі 25 376 821,58 гривень на умовах сплати 15% річних з кінцевим терміном погашення не пізніше 31.12.2012 року включно, що підтверджується меморіальним ордером №330482 від 19.10.2012 року.

Також факт перерахування коштів банком та їх отримання позичальником встановлено та досліджено Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України при розгляді справи АС №54у/2015 та зазначено у рішенні від 20.05.2015 року, що набрало законної сили 20.05.2015 року.

Для забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між банком, ОСОБА_2 акціонерним товариством «Івано-Франківський арматурний завод» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки №365/5-СВ/SUR від 27.09.2012 року, відповідно до умов п.п.1.1. якого відповідач ОСОБА_1 виступив поручителем перед банком за виконання позичальником у повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобовязань позичальника за кредитним договором №365-СВ від 29.06.2005 року.

Згідно з п. 1.3. Договору поруки №365/5-СВ/SUR від 27.09.2012 року, відповідач як солідарний боржник, зобовязується сплатити банку всі суми, належні до сплати позичальником за кредитним договором №365-СВ від 29.06.2005 року, а у разі порушення позичальником зобовязання щодо сплати відповідної суми коштів за кредитним договором, протягом двох робочих днів з дати надіслання банком відповідної письмової вимоги.

Позивач зазначає, що ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» не виконало зобов'язання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за його користування, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 25 376 821,58 грн., яка була стягнута з ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» на користь ПАТ «Укрсоцбанк» рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 20.05.2015 року. На підставі вказаного рішення ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» 16.06.2016 року частково погасив борг у розмірі 3 581 949,18 грн., тобто залишок непогашеної заборгованості за кредитом становить 21 794 872,40 грн.

Також позивач зазначив, що у звязку з виникненням заборгованості за кредитним договором №365-СВ від 29.06.2005 року, на виконання умов п. 1.3. договору поруки №365/5-СВ/SUR від 27.09.2012 року, банк звернувся до відповідача ОСОБА_1 з вимогою про усунення порушеного зобовязання за вихідним №08.42-87/96-15960 від 29.08.2016 року, якою було повідомлено про стан заборгованості та запропоновано упродовж двох робочих днів погасити кредитний борг.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином не виконував умови договору поруки №365/5-СВ/SUR від 27.09.2012 року, заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №365-СВ від 29.06.2005 року у сумі 21794872,40 гривень, а також понесені витрати по сплаті судового збору 326932,09 гривень.

Представники позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_5 позовні вимоги не визнав, просив суд в позові відмовити, зазначивши, що оскільки кінцевий строк повернення кредитних коштів за кредитним договором №365-СВ від 29.06.2005 року 31.12.2012 року сплинув, тому сплинув і строк позовної давності для звернення до суду із вимогами по стягненню заборгованості за кредитним договором. Також представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 договір поруки не підписував, у зв'язку з чим він звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом про визнання договору поруки недійсним.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між Акціонерно-комерційним банком «ХФБ Банк Україна», правонаступником якого є ОСОБА_2 акціонерне товариство «УніКредитБанк», правонаступником якого з усіма правами та обовязками є ОСОБА_2 акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та Відкритим акціонерним товариством «Івано-Франківський арматурний завод», правонаступником якого є ОСОБА_2 акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод», був укладений кредитний договір №365-СВ від 29.06.2005 року, за умовами якого банк зобовязався надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії із загальною сумою фінансування 1 705 000,00 євро, з можливістю отримувати в доларах США, євро або гривні з терміном фінансування до 30.09.2007 року на умовах, визначених договором та додатковими угодами до нього, а ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» зобовязався повертати кредит у строки та на умовах, визначених договором та додатковими угодами до нього.

У подальшому між банком та позичальником було укладено ряд додаткових угод до кредитного договору №365-СВ від 29.06.2005 року, а саме: №1 від 24.07.2005 року, №2 від 01.03.2006 року, №3 від 15.08.2006 року, №4 від 23.08.2006 року, №5 від 06.11.2006 року, №6 від 15.08.2007 року, №7 від 25.07.2008 року, №8 від 24.12.2008 року, №9 від 31.08.2009 року, №10 від 14.09.2009 року, №11 від 30.09.2009 року, №12 від 12.10.2009 року, №13 від 04.12.2009 року, №14 від 26.03.2010 року, №15 від 29.10.2010 року, №16 від 30.12.2010 року, №17 від 27.05.2011 року, №18 від 08.08.2011 року, №19 від 31.05.2012 року, №20 від 27.09.2012 року.

Відповідно до умов кредитного договору №365-СВ від 29.06.2005 року та додаткових угод до нього, що є невідємними частинами кредитного договору, а також заявки на отримання частки, 19.10.2012 року ОСОБА_2 акціонерне товариство «Івано-Франківський арматурний завод» отримав від банку кредитні кошти в сумі 25 376 821,58 гривень на умовах сплати 15% річних з кінцевим терміном погашення не пізніше 31.12.2012 року включно, що підтверджується меморіальним ордером №330482 від 19.10.2012 року. Також факт перерахування коштів банком та їх отримання позичальником встановлено та досліджено Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України при розгляді справи АС №54у/2015 та зазначено у рішенні від 20.05.2015 року, яким стягнуто з ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» на користь ПАТ «Укрсоцбанк» 25 376 821,58 гривень заборгованості за кредитним договором. Дане рішення набрало чинності 20.05.2015 року. Згідно з листом ПАТ «Укрсоцбанк» від 02.02.2017 року виконавчий документ стягувачу не направлено у звязку з оскарженням ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» ухвали апеляційного суду від 16.11.2016 року до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних у кримінальних справ. Таким чином, вищевказане рішення по теперішній час не виконане та заборгованість за кредитним договором №365-СВ від 29.05.2005 року не погашена.

Для забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між банком, ОСОБА_2 акціонерним товариством «Івано-Франківський арматурний завод» та ОСОБА_1 був укладений договір поруки №365/5-СВ/SUR від 27.09.2012 року, відповідно до умов п.п.1.1. якого відповідач ОСОБА_1 виступив поручителем перед банком за виконання позичальником у повному обсязі усіх існуючих та майбутніх грошових зобовязань позичальника за кредитним договором №365-СВ від 29.06.2005 року.

Згідно з п. 1.3. Договору поруки №365/5-СВ/SUR від 27.09.2012 року, відповідач як солідарний боржник, зобовязується сплатити банку всі суми, належні до сплати позичальником за кредитним договором №365-СВ від 29.06.2005 року, а у разі порушення позичальником зобовязання щодо сплати відповідної суми коштів за кредитним договором, протягом двох робочих днів з дати надіслання банком відповідної письмової вимоги.

ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод» не виконало зобов'язання за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за його користування, у зв'язку з чим виникла заборгованість в сумі 25 376 821,58 грн., з яких 16.06.2016 року було частково погашено борг у розмірі 3 581 949,18 грн., тобто залишок непогашеної заборгованості за кредитом становить 21 794 872,40 грн.

У звязку з виникненням заборгованості за кредитним договором №365-СВ від 29.06.2005 року, на виконання умов п. 1.3. договору поруки №365/5-СВ/SUR від 27.09.2012 року, банк звернувся до відповідача ОСОБА_1 з вимогою про усунення порушеного зобовязання за вихідним №08.42-87/96-15960 від 29.08.2016 року, якою було повідомлено про стан заборгованості та запропоновано упродовж двох робочих днів погасити кредитний борг.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України.

За ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з вимогами ст.ст. 553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до вимог ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Дослідивши спірні правовідносини та застосовуючи норми права, суд ставиться критично до посилань представника відповідача щодо спливу строку позовної давності у звязку із спливом строку дії кредитного договору №365-СВ від 29.06.2005 року, та бере до уваги строк дії договору поруки №365/5-СВ/SUR від 27.09.2012 року, за яким зобовязання відповідачу необхідно виконувати в строк до 27.09.2022 року, а тому вважає стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість станом на 07.09.2016 року за кредитним договором №365-СВ від 29.06.2005 року у сумі 21 794 872 (двадцять один мільйон сімсот дев'яносто чотири тисячі вісімсот сімдесят дві) гривні 40 копійок, а також стягненню підлягає 326 923 (триста двадцять шість тисяч дев'ятсот двадцять три) гривні 09 копійок судових витрат по сплаті судового збору.

Також суд не може прийняти за підставу у відмові у позові посилання представника відповідача на те, що ОСОБА_1 не підписував договір поруки №365/5-СВ/SUR від 27.09.2012 року, оскільки належних та допустимих доказів цьому суду не надано, зустрічних позовних вимог та клопотання про проведення почеркознавчої експертизи відповідач не заявляв.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України 256, 257, 526, 549, 553, 554, 559, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» () заборгованість за кредитним договором №365-СВ від 29 червня 2005 року у сумі 21 794 872 (двадцять один мільйон сімсот дев'яносто чотири тисячі вісімсот сімдесят дві) гривні 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» () 326 923 (триста двадцять шість тисяч дев'ятсот двадцять три) гривні 09 копійок судових витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через, суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя