Справа № 683/1778/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2017 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Бондарчук Л.А.

секретаря Борикіної Л.В.

з участю: представника позивачки ОСОБА_1 - адвоката Віхерко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_1 до Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и в:

У липні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 звернулись в суд з позовом до ОСОБА_3, Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області і просять визнати недійсним заповіт, складений від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, посвідчений 26 червня 1997 року секретарем Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх батько ОСОБА_5 Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшла земельна ділянка площею 3,427 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області. Вони є спадкоємцями першої черги за законом і у встановленому законом порядку прийняли спадщину, подавши нотаріусу відповідні заяви. Тоді ж вони дізнались про наявність заповіту, який склав ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, посвідчений 26 червня 1997 року секретарем виконавчого комітету Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Вказують, що відповідно до ч.1 ст.1257 ЦК України зазначений заповіт є нікчемним, оскільки посадова особа органу місцевого самоврядування, яка посвідчила заповіт, в установленому законом порядку не була наділена повноваженнями на вчинення нотаріальних дій, а тому вона не мала права посвідчувати заповіт ОСОБА_5

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 07 грудня 2016 року провадження в частині позовних вимог ОСОБА_4 до Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним закрито на підставі п.6 ч.1 ст.205 ЦПК України в зв»язку зі смертю ОСОБА_4

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Віхерко Н.О. підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_3, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду нез»явилась, натомість подала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідач - Сахновецька сільська рада Старокостянтинівського району Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, натомість подала письмову заяву про розгляд справи у відсутності представника.

Заслухавши представника позивачки, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є дітьми ОСОБА_5

26 червня 1997 року ОСОБА_5 на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, згідно якого усе належне йому на день смерті майно заповів ОСОБА_3 Даний заповіт 26 червня 1997 року посвідчено секретарем виконкому Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій під №16.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

03 жовтня 2008 року ОСОБА_1, а 07 жовтня 2008 року ОСОБА_6 звернулись до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 як спадкоємці першої черги за законом.

03 жовтня 2008 року із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулась і відповідачка ОСОБА_3, як спадкоємець за заповітом.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються матеріалами спадкової справи №1022/2008, яка заведена 03 жовтня 2008 року Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5

Відповідно до роз»ясень, даних у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватись судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

На момент складання оспорюваного заповіту діяв ЦК УРСР від 18 липня 1963 року, Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР, Закон України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-ХІІ, Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 року №22/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 1994 року за № 256/466), постанова Пленум Верховного Суду України від 28 квітня 1978 року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними».

Відповідно до ст.41 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. Угоди можуть бути односторонніми і дво- або багатосторонніми (договори).

Частиною 1 ст.47 цього ж Кодексу передбачено, що нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.534, ст.541 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповіт повинен бути укладений у письмовій формі з зазначенням місця і часу його складення, підписаний особисто заповідачем і нотаріально посвідчений.

Статтею 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року №280/97-ВР, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, визначено систему місцевого самоврядування, яка включає: територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради;

районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; органи самоорганізації населення.

Як передбачено ч. 1 ст.11, ч.ч. 1, 3 ст.12 вищезазначеного Закону, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об'єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста. Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

У відповідності до п.п. 5 п. «б» ч. 1 ст.38 цього ж Закону, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить вчинення нотаріальних дій з питань, віднесених законом до їх відання.

Пунктом 1 частини 2 статті 37 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року №3425-ХІІ, в редакції чинній на час виникнення спірних відносин, визначено, що у населених пунктах, де немає нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад вправі посвідчувати заповіти.

Згідно до п.2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25 серпня 1994 року №22/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 1994 року за № 256/466), яка була чинною на час виникнення спірних відносин, нотаріальні дії у виконавчих комітетах сільських, селищних міських Рад народних депутатів вчиняють посадові особи, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної ради народних депутатів покладено вчинення цих дій.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. «в» п.16 постанови від 28 квітня 1978 року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними», у разі посвідчення угоди не тим органом або службовою особою, на яких покладено здійснення нотаріальних функцій, угода не може вважатися укладеною з додержанням встановленої нотаріальної форми.

Сторони не заперечують, що у с. Сахнівці Старокостянтинівського району Хмельницької області на час посвідчення спірного заповіту не було нотаріусів, тому посадові особи виконавчого комітету ради мали право на вчинення нотаріальних дій, у тому числі на посвідчення заповітів, у цьому населеному пункті.

Згідно архівної довідки №14 від 19 квітня 2016 року, виданої архівним сектором Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області, в протоколах виконавчого комітету Сахновецької сільської ради за період з 1993 року по 29 березня 1998 року інформація про уповноваження секретаря виконкому сільської ради або іншої посадової особи на вчинення нотаріальних дій відсутня.

Отже, станом на 26 червня 1997 року виконавчим комітетом Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області не було прийнято рішення, яке б надавало секретарю виконкому цієї ради право на вчинення нотаріальних дій. Отже, остання не вправі була посвідчувати заповіт ОСОБА_5

Оскільки спірний заповіт посвідчений службовою особою, на яку не було покладено здійснення нотаріальних функцій, тому цей заповіт не може вважатись таким, що укладений з додержанням встановленої нотаріальної форми, внаслідок чого в силу ч.1 ст.47 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року він є недійсним.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Визнати недійсним заповіт складений від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, посвідчений 26 червня 1997 року секретарем виконавчого комітету Сахновецької сільської ради Старокостянтинівського району Хмельницької області, зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій під №16.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: