Справа № 297/1505/15-ц
У Х В А Л А

12 квітня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючого-судді: Мацунича М.В.,

суддів: Куштана Б.П., Кондора Р.Ю.

за участю секретаря: Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Берегівського районного суду від 26 січня 2017 року про відмову в поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, -

встановила:

У грудні 2016 року ОСОБА_1 подав у суд клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Але, ухвалою Берегівського районного суду від 26 січня 2017 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Та на дану ухвалу суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, ставить питання про скасування такої з направлення справи до суду першої інстанції. В обґрунтування скарги посилається на порушення судом норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 08.09.2015 року позов ОСОБА_2 про стягнення боргу з ОСОБА_1, задоволено.

Відповідно до ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно ч. 2 ст. 72 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку.

16.12.2016 року (згідно штемпелю на поштовому конверті) відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення суду від 08.09.2015 року, а 22.12.2016 року (згідно штемпелю вхідної кореспонденції суду) ним подано клопотання про поновлення строку для подачі такої заяви (а.с. 64-79).

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення, суд вважав, що ОСОБА_1 пропустив такий строк без поважних причини, так як заява подана через місяць після закінчення ним лікування.

Однак з даним висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

З аналізу ст.ст. 72, 73, 228 ЦПК України слідує, що правове значення має саме існування у межах встановленого законодавством строку на подання заяви про перегляд заочного рішення певних обставин, які обєктивно унеможливили чи значно утруднили подання відповідної заяви у цей строк. Процесуальним законодавством не передбачено якихось конкретних строків для подання клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, а тому загальна тривалість строку, яка пройшла з моменту припинення існування перешкод для вчинення процесуальної дії до моменту фактичного звернення до суду самостійного правого значення не має, якщо при цьому з боку особи не мало місце невиправданих зволікань.

З матеріалів справи вбачається, що копію заочного рішення ОСОБА_1 отримав 27.10.2016 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.63).

Однак, згідно довідки Новояворівської районної лікарні №1 від 08.12.2016 року ОСОБА_1 за період з 04.11.2016 по 14.11.2016 року знаходився на амбулаторному лікуванні (а.с.78). Тобто, на момент спливу десятиденного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні, що обєктивно унеможливило подачу ним відповідної заяви.

Той факт, що заява про перегляд заочного рішення подана відповідачем через місяць, не є свідченням того, що в діях ОСОБА_1 стосовно подачі такої заяви наявна надмірна процесуальна бездіяльність.

Крім того, колегія суддів, зважаючи на особливості перегляду заочного рішення, враховує, що постановлення оскаржуваної ухвали фактично унеможливлює оскарження заочного рішення в апеляційному порядку, що може свідчити про відмову в доступі до правосуддя.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неповажності причин пропуску строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України, підлягає скасуванню з направлення справи для продовження розгляду клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення до суду першої інстанції.

Приймаючи до уваги наведене та керуючись нормами статей 228, 307, 311, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1, задоволити.

Ухвалу Берегівського районного суду від 26 січня 2017 року скасувати, направивши справу для продовження розгляду клопотання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді