Справа № 395/1362/16-ц Провадження № 2/395/95/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2017 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Орендовського В.А.,

за участю секретаря - Сотченко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить виключити відомості про його батьківство з актового запису № 75 від 15 березня 2000 року, виконаного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області про народження ОСОБА_3.

Вимоги мотивує тим, що з відповідачкою по справі перебував у цивільному шлюбі з 1997 року до 1999 року. 25 лютого 2000 року відповідачка народила сина ОСОБА_3, батьком якого записали ОСОБА_1 15.03.2000 року було зроблено актовий запис за № 75 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області. Однак позивач з цим не згоден з наступних підстав: з 1997 року до лютого 1999 року сторони проживали разом у батьків відповідача за адресою: м. Світловодськ, вул. Ілліча, 1. У лютому місяці 1999 року подружжя виїхали до м. Москва Російської Федерації, де працювали на різних обєктах, виконуючи ремонтні роботи, проживали разом, але на початку травня 1999 року відповідач виявила бажання працювати на іншому обєкті та переїхала до замовника ремонту, у якого і проживала. При зустрічі з позивачем ОСОБА_2 зізналась йому, що у неї із замовником були інтимні стосунки. З початку травня 1999 року подружжя проживали окремо. В червні 1999 року при випадковій зустрічі з ОСОБА_2 позивач дізнався про те, що вона завагітніла, після народження дитини вони вирішили проживати разом у цивільному шлюбі. Відповідач попросила позивача дати згоду на те, щоб в актовому записі про народження дитини було зазначено його батьком, при цьому та запевнила, що не буде вирішувати питання щодо стягнення аліментів на утримання дитини, на що він і погодився. Весь час ОСОБА_1 стверджував, що не міг бути батьком дитини та наполягав на проведенні ДНК експертизи. Відповідач сама не була впевнена у тому, що він є батьком, та відмовилася від проведення експертизи, запевнюючи його, не буде стягувати аліменти. Після цього відповідач виїхала для проживання в іншу місцевість, з того часу вони не спілкуються. Весь цей час ОСОБА_2, знаючи, де позивач проживає, не зверталася до нього за допомогою на утримання дитини та не предявляла будь-яких вимог щодо участі в її вихованні. У листопаді 2016 ОСОБА_1 дізнався, що ОСОБА_2 у 2002 році звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, при цьому навмисно з метою усунення його від участі у розгляді справи зазначила адресу його місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, за явою він ніколи не проживав, навіть не був зареєстрований. Справу було розглянуто без його участі. Про це він дізнався лише від судових виконавців ВДВС Світловодського МРУЮ, тому не міг захищати свої права та оскаржити вказане рішення. Позивач просить суд виключити відомості про батьківство з актового запису про народження дитини, оскільки він не може бути біологічним батьком дитини, та як на час її зачаття проживав в іншому місті.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечували проти позову та просили суд відмовити в його задоволенні.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає необхідним у задоволенні позовних вимог відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з відповідачем ОСОБА_2 перебував у цивільному шлюбі з 1997 року до 1999 року. 25 лютого 2000 року відповідач народила сина ОСОБА_3, батьком якого записали останнього і відповідно 15.03.2000 року було зроблено актовий запис за № 75 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Світловодськ Світловодського міськрайонного управління юстиції у Кіровоградській області.

У відповідності до ч.1 ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини ( ст. 133 СК України).

Згідно ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження.

Як зазначається у ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У межах розгляду даної цивільної справи, за клопотанням представника позивача, 07.02.2017 року судом призначено судово-генетичну експертизу.

Згідно висновку експерта №87 від 24.03.2017 року, який складено експертами КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи «ДОР» молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що громадянин ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, може являтися біологічним батьком дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, народженої громадянкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 з ймовірністю 99,9999 %.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що позивач є біологічним батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

З урахуванням викладеного, суд критично оцінює пояснення сторони позивача, оскільки наведені позивачем обставини щодо оспорювання батьківства ґрунтуються на припущеннях та спростовуються наявними у справі доказами, в той же час як передбачено ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна вимога не знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи те, що позивачу відмовлено у задоволенні позову, то суд відповідно до ст.88 ЦПК України не стягує судовий збір з відповідача на користь позивача, який останній сплатив при подачі позову.

Що стосується розподілу судових витрат, які повязані з проведенням експертизи, зокрема з проїздом з місця проживання до м. Дніпро, де знаходиться експертна установа, то суд відповідно до ст.ст.79 ч.3 п.4 ЦПК України, 86, 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати у розмірі 796 гривень, які були витрачені відповідачем на придбання квитків на автобус. При цьому, суд відмовляє у стягненні з позивача на користь відповідача вартості оплачених квитків з м. Кропивницький до м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, оскільки експертне дослідження проводилося в іншому населеному пункті, до якого є пряме залізничне та автобусне сполучення з м. Кропивницький.

Керуючись ст.ст.208,209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 796 (сімсот девяносто шість) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: підпис

Згідно з оригіналом:

Суддя В.А. Орендовський