Справа №702/312/17
Провадження №2/702/153/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2017 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого-судді: Чорненької Д.С.

при секретарі: Шковира А.М.

з участю

прокурора Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури Черкаської області ОСОБА_1,

позивач: ОСОБА_2 районна рада представник не з"явився,

третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 центральна районна лікарня -представник не з"явився,

відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Монастирище цивільну справу за позовом Уманської місцевої прокуратури Черкаської області в інтересах держави в особі: ОСОБА_2 районної ради до ОСОБА_3, третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 центральна районна лікарня про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення,

в с т а н о в и в :

Прокурор в інтересах позивача 29.03.2017 року звернувся в суд із позовом до відповідача, третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Підставою своїх вимог вважає, те що ОСОБА_3 28 жовтня 2014 року умисно заподіяв ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Вироком Монастирищенського районного суду від 09.12.2014 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання. Внаслідок отриманого тілесного ушкодження ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні ОСОБА_2 центральної районної лікарні протягом 10 ліжко-днів, а саме в період з 28.10.2014 по 06.11.2014. За даний період, при вартості 1 ліжко-дня 316,78 грн., згідно довідки ОСОБА_2 ЦРЛ №136 від 22.03.2017, на лікування ОСОБА_4 витрачена сума 3 167,80 грн., чим завдано матеріальних збитків державі на вказану суму. Відповідачем у добровільному порядку шкода не відшкодована, тому є всі підстави для стягнення з відповідача витрат на лікування потерпілого, тобто матеріальних збитків завданих державі внаслідок вчиненого відповідачем кримінального правопорушення. Відповідно до ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від цього злочину. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 року. Відповідно до ч.7 ст.128 КПК України, особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальній справі, має право предявити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до п.3 ст.131-1 Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно ч.3 ст.1206 ЦК України якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до Статуту ОСОБА_2 центральної районної лікарні, затвердженого рішенням сесії ОСОБА_2 районної ради від 25.09.2006, лікарня передана до районної комунальної власності, є бюджетним закладом охорони здоровя і фінансується з бюджету районної ради народних депутатів. Власником майна лікарні є ОСОБА_2 районна рада. Згідно листа ОСОБА_2 районної ради №97/01-20 від 28.03.2017 заходи щодо відшкодування збитків, завданих медичній установі районною радою не вживалися. Таким чином, ОСОБА_2 районна рада неналежним чином виконує покладені на неї обовязки, що дає право Уманській місцевій прокуратурі вживати заходи представницького характеру на захист інтересів держави в порядку, передбаченому ст.23 Закону України «Про прокуратуру». Просить стягнути з ОСОБА_3 витрати понесені закладом охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину в сумі 3 167,80 грн., які підлягають зарахуванню до районного бюджету.

У судовому засіданні прокурор позов підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні обставинам, зазначеним у позові, просить його задоволити та стягнути із відповідача витрати на лікування в сумі 3 167,80 грн.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 районної ради не зявився, позов підтримав повністю, просить його задоволити, про що подав заяву.

У судове засідання представник третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 центральної районної лікарні не зявився, позов підтримав повністю, просить його задоволити, про що подав заяву.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 щодо визнання позову не визначився, але просить суд, якщо він прийде до висновку про наявність підстав для задоволення позову, то розстрочити сплату боргу чи зменшити його суму.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступного:

-згідно ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу;

-відповідно до повідомлення №97/01-20 від 28.03.2017 року, виданого ОСОБА_2 районною радою Черкаської області, ОСОБА_2 районна рада Черкаської області не предявляла та не має наміру предявляти позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого ОСОБА_4 до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення (а.с.14);

- згідно ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого; -вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 09 грудня 2014 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України (а.с.8-10);

- у відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

-згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року № 11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінерту Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого;

-відповідно відповіді на запит №136 від 22.03.2017 року, виданої ОСОБА_2 центральною районною лікарнею, ОСОБА_4 дійсно перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні із 28.10.2014 року по 06.11.2014 року-10 ліжко днів. Історія хвороби №4466. Вартість 1 ліжкодня 316,78 грн., вартість перебування склала 3 167,80 грн. без вартості затрачених пацієнтом медикаментів (а.с.11);

-згідно ч.3 ст.1206 ЦК України якщо лікування проводилось закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховується до відповідного бюджету;

-відповідно п.4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ від 16.07.1993 року №545 передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я;

-станом на дату звернення із позовом до суду та прийняття судового рішення збитки в сумі 3 167,80 грн. відповідачем не відшкодовані, а тому позов підлягає задоволенню.

На підставі ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню із відповідача.

Суд вважає за можливе з врахуванням наявності на утрманні у відповідача неповнолітніх дітей, а також статусу учасника бойових дій, задоволити клопотання відповідача на підставі ст.217 ЦПК України та розстрочити сплату коштів строком на 10 місяців зі сплатою щомісячного платежу в сумі 316 грн 78 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст.131-1 Конституції України, ст.23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст.3,5,6,7,8,10,11,14,45,61,88,158-159,169, 213-215,217 ЦПК України, ст.1206 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 7 липня 1995 року №11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат", Постановою Пленуму Верховного Суду №3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою КМУ від 16.07.1993 року №545, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2 центральної районної лікарні вул.Соборна,1 м.Монастирище Черкаської області, одержувач УДКСУ у ОСОБА_2 районі Черкаської області, код: 02005390, банк ГУДКСУ у Черкаській області, МФО 854018, розрахунковий рахунок 3038 витрати на лікування в сумі 3 167 (три тисячі сто шістдесят сім) гривень 80 коп.

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір на користь Державної судової адміністрації України, вул.Липська,18/5, м.Київ, 01601, , на рахунок: ГУК у м.Києві, код за ЄДРПОУ:-37993783; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; код банку отримувача: 820019; рахунок отримувача: 0001; код класифікації доходів бюджету: 22030106, в сумі 1600 ( одну тисячу шістсот) гривень 00 коп.

Розстрочити виконання рішення ОСОБА_3 на 10 місяців зі сплатою щомісячного платежу в сумі 316 грн 78 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення через Монастирищенський районний суд до апеляційного суду Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Д.С.Чорненька