Cправа № 127/3079/17
Провадження № 2/127/2246/17
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

15 лютого 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницької філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, до Лозівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визнання правочину (заповіту) не вчиненим, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до Вінницької філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, до Лозівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, в якій просив визнати не вчиненим заповіт ОСОБА_2, посвідчений секретарем виконавчого комітету Лозівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області ОСОБА_3, 19 грудня 2013 року в с. Лозова Хмільницького району Вінницької області.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи суд дійшов висновку про необхідність її повернення позивачеві з наступних підстав.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї документів, позивач просить, визнати не вчиненим заповіт ОСОБА_2, посвідчений секретарем виконавчого комітету Лозівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області ОСОБА_3, 19 грудня 2013 року в с. Лозова Хмільницького району Вінницької області.

Зі змісту оспорюваного заповіту слідує, що ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження:

- житловий будинок з господарчими будівлями та приватизовану земельну ділянку розміром 0,85 га, розташовані по вулиці Лесі Українки в селі Думенки Хмільницького району Вінницької області заповіла своїй дочці ОСОБА_4;

- земельні ділянки, які розташовані на території Лозівської сільської ради площею 2,0143 га та 0,0190 га заповіла своєму сину ОСОБА_5.

При цьому, як зазначає позивач в позовній заяві, він також являється сином померлої ОСОБА_2, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак дізнався про складений заповіт.

Слід зазначити, що вищевказаний заповіт не містить розпоряджень відносно позивача - ОСОБА_1.

Отже, з вищенаведених фактичних обставин справи слідує висновок про те, що оспорюючи укладений заповіт позивачем фактично оспорюється право на спадкове нерухоме майно, яке складається з житлового будинку з господарчими будівлями та приватизованої земельної ділянки розміром 0,85 га, які розташовані по вулиці Лесі Українки в селі Думенки Хмільницького району Вінницької області та земельних ділянок, які розташовані на території Лозівської сільської ради.

Відповідно до частини 1 статті 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 42 Постанови від 01.03.2013 №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» розяснив судам, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином, оскільки житловий будинок та земельні ділянки, з приводу яких наявний спір, розташовані у Хмільницькому районі Вінницької області, з урахуванням правил виключної підсудності суд вважає, що даний спір не підсудний Вінницькому міському суду Вінницької області, а підсудний Хмільницькому районному суду Вінницької області.

Статтею 115 ЦПК України передбачено, що якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява ОСОБА_1 до Вінницької філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, до Лозівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визнання правочину (заповіту) не вчиненим, підлягає поверненню позивачу для подання до належного суду.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 114, 115, 121 ЦПК України,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницької філії державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, до Лозівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про визнання правочину (заповіту) не вчиненим, повернути позивачу для подання до належного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з отримання копії ухвали.

Суддя: