АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/336/17 Справа № 180/992/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Нанічкіна Н. М. Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Демченко Е.Л., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря - Григор'євої В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заочним рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 5247,50 грн. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» витрати по сплаті судового збору в розмірі 317,76 грн. В задоволенні іншої частини вимог.

Додатковим рішенням від 31 жовтня 2016 року, визначено складові заборгованості, а саме: 3197,50 грн. - заборгованість за кредитом, 3050,00 грн. - заборгованість за пенею і комісією (а.с.86).

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить змінити заочне рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року, скасувати його в частині незадоволених вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення 15950,40 грн. - заборгованість по процентам, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), - 1059,90 грн. - штраф (процента складова) задовольнити в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін. Витрати покласти на Відповідача (а.с. 59-63).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.04.2013 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № б/н (а.с.5).

За договором ПАТ КБ «ПриватБанк» зобов'язався надати відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 відсотків на місяць, які нараховуються на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 08.04.2013 року разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно зі ст.. 526, 530, 610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

ОСОБА_4 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого позивачем станом на 30.04.2016 року нарахована заборгованість на загальну суму 22757,80 грн., яка включає: - 2197,50 грн. - заборгованість за кредитом; - 15950,40 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 3050,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що збільшення відсоткової ставки в односторонньому порядку не відповідає вимогам закону, який діяв на час такого збільшення, а тому прийшов до висновку про відмову в задоволені позову в частині стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, у розмірі 15950,40 грн., оскільки сума заборгованості не відповідає ставці 2,5 % в місяць або 30,0% в рік та умовам кредитного договору.

Щодо вимог банку про стягнення штрафу (фіксована частина) та штрафу (процентна складова), то вони, за висновком суду першої інстанції, - не підлягають задоволенню в силу ст. 549 ЦК України та ст. 61 Конституції України та правовій позиції Верховного Суду України викладеної в постанові від 21.10.2015 року № 6-2003цс15.

За таких обставин, та виходячи з доказів по справі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитним договором без номеру від 08.04.2013 року - підлягають частковому задоволенню згідно ст.ст. 16,524,525,526,530,549,610,611, 1048-1050,1054 ЦК України, ст. 61 Конституції України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» в силу умов кредитного договору б/н від 08.04.2013 року та ст. 524 - 526, 530, 549, 610, 611,1 048-1050, 1054 ЦК України, ст. 61 Конституції України.

Приведені в апеляційній скарзі доводи позивача не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм права на власний розсуд.

Відповідно до ст. 212 ПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Посилання банку в апеляційній інстанції на безпідставну відмову в позовних вимогах щодо стягнення штрафу, оскільки кредитним договором передбачена відповідальність Позичальника за порушення зобов'язання по договору у вигляді сплати пені та штрафу не приймається до уваги в силу ст. 549 ЦК України і ст. 61 Конституції України.

Отже, доводи, викладені а апеляційній скарзі, не спростовують висновки суду першої інстанції та встановлені ним обставини.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду або його зміни, що визначені ст.. 309 ЦПК, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»- відхилити.

Заочне рішення Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: