Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

31 січня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н. М. ,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до районного суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що позивач перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний 20.02.2012 року. Позивач є власником вказаної квартири, яку з травня 2015 року відповідач добровільно залишила та з цього часу до вказаного житла не приходить, комунальні послуги не сплачує, її майно в квартирі відсутнє. Відповідач, яка є колишньою дружиною позивача, добровільно не хоче знятись з реєстраційного обліку у вказаному будинку. Вважає, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням як такий, що не користується ним більш 1 року без поважних причин.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та надав пояснення, аналогічні викладеним в позові обставинам, вказавши, що шлюб з відповідачкою ним був зареєстрований в 2009 р., після чого в березні 2009 р. він зареєстрував її за вищевказаною адресою. Ніяких перешкод відповідачу в користуванні житловим приміщення він не чинив. Додав, що в зв'язку з реєстрацію відповідача в квартирі позивача, він несе зайві комунальні витрати. Проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання повторно не з'явилась, своє право на участь у судовому засіданні не використала, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відповідно до вимог закону. Повідомлення про причини неявки до суду не надходило.

Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

В зв'язку з цим, суд на підставі ст.ст.169 ч.4, 224 ч.1 ЦПК України постановляє заочне рішення.

Суд, встановивши обставини у справі та перевіривши їх доказами, приходить до таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 16 лютого 1995 року, який зареєстрований в БТІ 17.02.1995 р. за № 3422, позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що позивач та відповідач по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.02.2009 р., який розірвано рішенням Подільського районного суду м.Києва від 20.02.2012 р.

Як вбачається з наданих документів, відповідач була зареєстрована у вищевказаній квартирі як дружина позивача після реєстрації шлюбу з відповідачем - з 12.03.2009 р.

З довідки форми № 3, виданої Центром комунального сервісу №43 за вих.№2099 від 07.09.2016 р. та наданих документів, вбачається, що на час розгляду справи в спірному житловому приміщенні зареєстровані: позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як власник, - з 12.06.2005 р., та відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, як дружина, - з 12.03.2009р.

За змістом ст.156 ч.1 Житлового Кодексу України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до вимог ч.4 ст.156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє права членів сім'ї власника права користування займаним приміщенням.

Згідно з актами, складеними КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва» 06.09.2016, 13.01.2017 р. та підписаними сусідами позивача -ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, відповідач ОСОБА_2 проживає за місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_1, з травня 2015 р.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач мала об'єктивну можливість користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод їй позивач не чинив, майно та речі відповідача в будинку відсутні.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає встановленим те, що з травня 2015 року відповідач не користується вищевказаним житлом без поважних причин, добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажає, чим перешкоджає позивачу, як співвласнику, повноцінно користуватися своєю власністю, порушуючи його законні права та інтереси які необхідно поновити.

На спростування доводів позивача відповідач всупереч вимогам ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України не надала суду доказів, котрі б підтверджували факт її проживання у спірному будинку або поважність причин не проживання у цьому будинку.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Враховуючи те, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин понад рік, тому згідно ч.2 ст. 405 ЦК України вона вважається такою, що втратила право на користування цим житлом.

Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що відповідач ОСОБА_2, не мешкаючи в спірній квартирі з травня 2015 р. без поважних причин, втратила право користування житловим приміщенням, в зв'язку з чим підлягає визнанню такою в судовому порядку.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Статтею ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що однією з підстав зняття з реєстрації місця проживання фізичної особи є рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.

Крім того на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 971,2 грн., з яких: витрати на публікацію в пресі оголошення в розмірі - 420,0 грн., судовий збір при подачу позову - в розмірі 551,21 грн.

На підставі викладеного, ст.ст.64, 156 ЖК України, ст.405 ЦК України, керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 208-209, 212, 213, 214-215, 218, 223, 224- 228 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 971,2 грн. (дев'ятсот сімдесят одна грн. 20 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто Подільським районним судом м.Києва за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до районного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. М. Ларіонова