Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Бондаренко Н.В., Шеремет А.М.,

секретар судового засідання Вегера М.М., за участю представника відповідача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2015 року у справі за позовом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства „Комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

18 серпня 2015 року Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ „КБ "Надра" звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 16.09.2005 року № 5/1609/05-1к у розмірі 13543,15 дол. США.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 на користь ПАТ „КБ "Надра" заборгованість за кредитним договором від 16.09.2005 року № 5/1609/05-1к у розмірі 13543,15 дол. США.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_4 на користь ПАТ „КБ "Надра" заборгованість за кредитним договором від 16.09.2005 року № 5/1609/05-1к у розмірі 13543,15 дол. США.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/152/2017 Головуючий у 1 інстанції : Товстика І.В. Доповідач : Григоренко М.П.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись із вказаними рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказував на його незаконність з тих підстав, що позов заявлено неуповноваженою особою, фактично заборгованість стягнута із нього двічі, а саме: солідарно із нього та одного з поручителів ОСОБА_3, а також солідарно з нього та з іншого поручителя ОСОБА_4

Пред'явивши до нього у серпні 2014 року вимогу про дострокове повернення у повному обсязі кредиту та сплати відсотків за користування ним, ПАТ „КБ "Надра", відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання за укладеним кредитним договором від 16.09.2005р., а тому ПАТ „КБ "Надра" міг пред'явити позов до поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 протягом шести місяців, починаючи від дати порушення ним встановленого банком строку для дострокового повернення ним кредиту, що відповідає правовій позиції ВСУ від 02.09.2015р. у справі №6-1077цс15. Таким чином, порука відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на підставі ч.4 ст. 559 ЦК України припинилась, а тому в позові до поручителів слід відмовити.

Також, згідно з доданим до позовної заяви розрахунку заборгованості, яким керувався суд при ухваленні рішення, з нього стягнуто пеню у розмірі 3115,46 доларів США та штраф у розмірі 10%, що становить 1000 доларів США за порушення п.5.3 кредитного договору. Однак, ні в позовній заяві, ні в оскаржуваному рішенні не зазначено, за яке саме порушення до нього було застосовано штраф у розмірі 1000 доларів США, як і не зазначено якими належними та допустимими доказами підтверджується вчинення ним цих порушень. Вказує на те, що штраф та пеня за одне й те ж правопорушення не застосовується.

Просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в позові відмовити.

Рішенням апеляційного суду Рівненської області від 29 лютого 2016 року вказана апеляційна скарга ОСОБА_1 буда задоволена частково.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2015 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_3 та в частині солідарного стягнення з ОСОБА_1 і ОСОБА_4 штрафу у розмірі 1 тис. доларів США, а також в частині солідарного стягнення з відповідачів судового збору скасовано і ухвалено у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог.

В решті оскаржуване рішення було залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення апеляційного суду Рівненської області від 29 лютого 2016 року було скасовано та передано справу на новий апеляційний розгляд.

В ході повторного апеляційного розгляду справи представник ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, відмовивши повністю в задоволенні заявлених позовних вимог.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства „Комерційний банк "Надра", суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існують договірні відносини, які не виконані боржником, а тому останній та поручителі повинні нести солідарну відповідальність.

Проте, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції в частині, що стосуються стягнення заборгованості по кредитному договору в солідарному порядку із позичальника та його поручителів, а також в частині стягнення штрафу за несвоєчасне виконання зобовязання, в розмірі 1 тис. доларів США, в звязку із чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню, у звязку із неправильним застосуванням норм матеріального права, з ухваленням у справі нового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що 16.09.2005р. між ВАТ КБ "Надра", правонаступником якого з 04.02.2011р. є ПАТ КБ "Надра" та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №5/1609/05-1к за умовами якого банк надає позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти (кредит) в іноземній валюті в сумі 10 000 доларів США з метою проведення розрахунків по договору купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку та прилеглої земельної ділянки, строком на 240 місяців з кінцевим терміном повернення - 15.09.2025р. і сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,5 % річних, а позичальник, в свою чергу, зобов'язався щомісячно до останнього числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 107,12 доларів США.

В цей же день, 16.09.2005р. між ВАТ КБ "Надра" (правонаступником якого є ПАТ КБ "Надра") та ОСОБА_3 і ОСОБА_4, з кожним з поручителів окремо, було укладено договори поруки, за умовами яких останні поручились перед банком за виконання ОСОБА_5 грошового зобов'язання за кредитним договором №5/1609/05-1к від 16.09.2005р.

Сторони визначили, що поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов'язань в повному обсязі по кредитному договору, в тому числі повернути до 15 вересня 2025 року кредит в сумі 10 000 доларів США, сплатити відсотки за користування кредитом із розрахунку 11,5% річних, сплатити інші платежі по договору, можливі штрафні санкції. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов'язань за кредитним договором, так і при невиконанні позичальником зобов'язань в цілому (а.с.10,11).

Банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав та видав відповідачу ОСОБА_1 кредит в розмірі 10 000 доларів США, що підтверджується наявною в матеріалах справи заявою про видачу готівки №1 від 16.09.2005р (а.с.15).

Проте, ОСОБА_1 свої зобовязання по кредитному кредиту належним чином не виконував, у звязку із чим, у вересні 2014 року ПАТ "КБ "Надра" пред'явило вимогу до боржника і поручителів про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних з ним платежів (а.с. 20-22), яка останніми у встановленому порядку задоволена не була, а тому 18 серпня 2015 року, тобто через 11 місяців, позивач подав відповідний позов до Рівненського міського суду, який є предметом розгляду даної цивільної справи.

Вирішуючи дану справу по суті, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що направивши у вересні 2014 року позичальнику і поручителям вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та нарахованих платежів, ПАТ "КБ "Надра" фактично в односторонньому порядку змінило строк виконання основного зобов'язання, але із своїм позовом до поручителів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулось після того, як порука останніх вже припинилась, оскільки цей позов було подано після закінчення шестимісячного строку, встановлено ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

У справі, яка переглядається, договорами поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цих договорів встановлено, що вони діють до повного виконання позичальником або поручителем своїх обов'язків, передбачених основним зобов'язанням.

У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши повідомлення про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов'язаних із ним платежів, змінивши таким чином строк виконання основного зобов'язання.

У разі, якщо кредитор змінює на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, то передбачений ч. 4 ст. 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постановах від 24 вересня 2014 року у справі № 6-106цс14, від 11 листопада 2015 року у справі № 6-2056цс15 тощо.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, в задоволенні позовних вимог ПАТ "КБ "Надра" до поручителів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 має бути відмовлено, за безпідставністю.

В той же час, позовні вимоги ПАТ "КБ "Надра" до позичальника ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 14 липня 2015 року у позичальника ОСОБА_1 мала місце заборгованість по кредитному договору, в розмірі 13 543,15 доларів США, яка складається з: 8204,93 доларів США - заборгованості за тілом кредиту, 1040,96 доларів США - простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 181,80 долар США - заборгованості по сплаті комісії, 3115,46 доларів США - пені за прострочення сплати кредиту, 1000 доларів США - штрафу за порушення умов договору (а.с.12-14).

Долучені до апеляційної скарги розрахунки заборгованості відповідають встановленим обставинам щодо сплати позичальником тіла кредиту, процентів за користування кредитом, комісії та пені за прострочення сплати кредиту і зазначений розрахунок відповідачем не спростовано.

Вимога ПАТ "КБ "Надра" про стягнення штрафу за порушення умов договору в сумі 1000 доларів США, який відповідно до п.5.2 договору підлягає сплаті позичальником у разі порушення ним умов, викладених у п.п. 4.3.1, 4.3.2, 4.3.7, 4.3.9. 4.3.10 у розмірі 10% від суми кредиту за кожний випадок, на переконання колегії суддів, задоволенню не підлягає, оскільки доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 саме цих пунктів кредитного договору банком суду не надано.

За таких обставин, на розсуд колегії суддів, із ОСОБА_1 на користь ПАТ "КБ "Надра" підлягає стягненню заборгованість по кредитному договору від 16.09.2005 року №5/1609/05-1к, в розмірі 12 543,15 доларів США, яка складається з: 8204,93 доларів США - заборгованості за тілом кредиту, 1040,96 доларів США - простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 181,80 долар США - заборгованості по сплаті комісії, 3115,46 доларів США - пені за прострочення сплати кредиту.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності в уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" ОСОБА_6 повноважень для звернення до суду із вказаним позовом, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п.5 ч.2, п.1 ч.4 ст.37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" до повноважень уповноваженої особи Фонду належить право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду; на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 10 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ПАТ "КБ "Надра" до ОСОБА_1 задовольнити частково та стягнути із останнього на користь позивача заборгованість по кредитному договору від 16.09.2005 року №5/1609/05-1к, в розмірі 12 543,15 доларів США, яка складається з: 8204,93 доларів США - заборгованості за тілом кредиту, 1040,96 доларів США - простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 181,80 долар США - заборгованості по сплаті комісії, 3115,46 доларів США - пені за прострочення сплати кредиту.

В задоволенні решти позовних вимог ПАТ "КБ "Надра" до ОСОБА_1 та поручителів ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави 2974 грн. 58 коп. судового збору, від сплати якого позивача було звільнено при подачі позову.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.В. Бондаренко

ОСОБА_7