Придніпровський районний суд м.Черкаси
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14.02.2017 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Шиповича В.В.

секретаря Євтушенко М.В.

за участі представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1, як представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування шкоди завданої злочином, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, як представник ОСОБА_2 у листопаді 2016 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди завданої злочином, вказавши, що вироком Придніпровського районного суду м. Черкас від 24.02.2016 року, який набрав законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 190 та ч.3 ст. 15 ч.2 ст. 190 КК України в результаті яких ОСОБА_4 шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами потерпілої ОСОБА_2 в сумі 700 доларів США. Питання про відшкодування матеріальної шкоди у кримінальній справі не вирішувалося. 23.02.2016 року ОСОБА_3 стверджуючи що вона є родичкою обвинуваченого ОСОБА_4 написала ОСОБА_2 розписку, в якій зазначила, що зобовязується у строк до 20.03.2016 року відшкодувати потерпілій шкоду в сумі еквівалентній 300 доларів США завдану ОСОБА_4. Однак у вказаний в розписці строк ОСОБА_3 своєї обіцянки не виконала, кошти не сплатила. За таких обставин представник позивача на підставі ч.1 ст. 127 КПК України, ч.1 ст. 509, ч.2 ст. 524, ч.2 ст. 1158 ЦК України просив суд стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 7735,14 гривень, що є еквівалентом 300 доларів США за офіційним курсом НБУ встановленим на 22.11.2016 року.

У січні 2017 року представник позивача уточнив та доповнив позовні вимоги і просив завдану злочином шкоду в сумі 7735,14 гривень стягнути солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_4. При цьому посилався на те, що ОСОБА_4 вчинив злочин відносно ОСОБА_2, а ОСОБА_3 добровільно зобовязалася відшкодувати завдану ОСОБА_4 шкоду.

Ухвалою суду від 27.01.2017 року за клопотанням представника позивача, - ОСОБА_4 залучений до участі у справі в якості співвідповідача.

У судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судові засідання не зявилися.

Справу розглянуто за відсутності відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, повідомлених про час та місце судового засідання шляхом направлення повісток про виклик за зареєстрованим місцем проживання, при цьому суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, та згідно ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Вироком Придніпровського районного суду м. Черкас від 24.02.2016 року у кримінальній справі №711/9154/15-к, який набрав законної сили 26.09.2016 року, ОСОБА_4 визнаний винним зокрема в тому, що 29.07.2015 року у м. Черкаси шахрайським шляхом заволодів грошовими коштами ОСОБА_2 в сумі 80 гривень та 700 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 15427,71 гривень, чим завдав ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 15507,71 гривень, після чого з місця скоєння злочину зник. Питання про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином в межах кримінальної справи не вирішувалося (а.с. 7-9).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду встановлені ст. 1166 ЦК України, а також п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди від 27.03.1992 року № 6 за змістом яких заподіяна шкода підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, - вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин факт завдання ОСОБА_4 матеріальної шкоди ОСОБА_5 в сумі 15507,71 гривень підтверджено вироком суду, що набрав законної сили, а тому доказуванню у цивільній справі не підлягає.

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на час вчинення злочину відносно ОСОБА_2 був повнолітнім та дієздатним, а отже самостійно несе відповідальність за завдану шкоду.

Підстав для покладення на ОСОБА_3 майнової відповідальності за вчинений ОСОБА_4 злочин судом не встановлено.

Дійсно згідно ч.1 ст. 127 КПК України, - підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.

Розписка написана ОСОБА_3 23.02.2016 року (а.с. 4), про те, що вона зобовязується до 20.03.2016 року відшкодувати ОСОБА_2 шкоду завдану ОСОБА_4 в сумі еквівалентній 300 доларів США, на думку суду, не є підставою для примусового стягнення вказаних коштів із ОСОБА_3, оскільки за змістом ч.1 ст. 127 КПК України відшкодування шкоди за обвинуваченого іншою фізичною особою є правом, а не обовязком такої особи.

Крім того неможливо солідарне стягнення шкоди завданої злочином із ОСОБА_4 та ОСОБА_3, оскільки відсутній вирок суду про визнання ОСОБА_6 винною у вчиненні злочину відносно ОСОБА_5. Як вбачається зі вироку Придніпровського районного суду м. Черкас від 24.02.2016 року злочин передбачений ст. 190 ч.2 КК України ОСОБА_4 вчинив самостійно.

В той же час солідарну відповідальність перед потерпілим несуть особи спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди (ч.1 ст. 1190 ЦК України).

Сума заявлена позивачем до відшкодування у розглядуваній справі - 7735,14 гривень не перевищує розмір матеріальної шкоди завданої ОСОБА_2 в сумі 15507,71 гривень встановлений вироком суду від 24.02.2016 року.

За змістом ч. 1 ст. 11 ЦПК України, - суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме із ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь ОСОБА_2 на відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином 7735, 14 гривень, а в частині позовних вимог до ОСОБА_3 відмовити.

Судові витрати підлягають розподілу згідно правил ст. 88 ЦПК України, з урахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору.

На підставі викладеного керуючись ст. 30, 1166, 1177 ЦК України, ст. ст. 10-11, 60-61, 88, 212, 213, 215, 223, 224 - 228 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином 7735 (сім тисяч сімсот тридцять пять) гривень 14 копійок.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси шляхом подачі в десяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення.

Головуючий: ОСОБА_7