Справа № 357/432/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

13 квітня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 01.12.2011 року між банком та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2926-ФО/2011/54, за умовами якого позичальнику надано кредит в сумі 60 000 грн. на строк до 30.11.2016 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 31 % річних, позичальником умови кредитного договору належним чином не виконуються, в звязку з чим утворилася заборгованість за кредитом, яка станом на 09.12.2016 року становить 157 403 грн.97 коп. з нарахованими процентами, пенею. 01.12.2011 року в забезпечення виконання зобовязань позичальника за вказаним кредитним договором між банком та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір поруки № 2926-ФО/2011/54, відповідно до якого поручитель зобовязалася відповідати перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобовязань, що виникають з кредитного договору. Позивач просив суд стягнути з відповідачів солідарно вказану суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі.

В судове засідання представник позивача не зявився, про час розгляду справи повідомлений, до суду надіслано клопотання щодо розгляду справи без участі представника банку, в якому вказано на те, що позивач позов підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання також не зявилися, про час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв щодо розгляду справи без їхньої участі до суду не надходило, а тому за письмовою згодою представника позивача суд вважав за можливе провести заочний розгляд даної справи на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом, 01.12.2011 року між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2926-ФО/2011/54, за умовами якого банк зобовязується надати позичальнику кредитні кошти в сумі 60 000 грн. на поточні потреби, а позичальник зобовязується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, та повернути кредит банку, а також виплатити банку проценти за користування кредитом, комісії, санкції, інші передбачені договором платежі, що стверджується копією цього договору.

Згідно п.1.2 договору, розмір процентної ставки за користування кредитом складає 31 % річних.

Відповідно до п.3.3 договору позичальник підтверджує, що до підписання цього договору він був ознайомлений з умовами договору і мав реальну можливість з ними ознайомитися до укладення договору.

В п.8.1 даного договору передбачено, що позичальник зобовязується щомісячно «01» числа, яке є розрахунковою датою, кожного місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем укладання цього договору, здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані банком проценти ануїтетними платежами в сумі не менше 1995,59 грн. відповідно до Графіку, з кінцевим терміном повернення кредиту 30 листопада 2016 року.

В судовому засіданні було встановлено, що позичальник порушив умови кредитного договору щодо своєчасного погашення основного кредиту, сплати відсотків за користування кредитом.

Так, згідно наданого позивачем розрахунку, за позичальником рахується заборгованість станом на 09.12.2016 року, а саме: заборгованість за кредитом -42 856,87 грн., проценти за користування кредитом -22 214,08 грн., пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом 70 996,47 грн., пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом 21 336,55 грн., всього 157 403 грн.97 коп.

Згідно з п.10.1 кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за цим договором, позичальник зобовязаний сплачувати у відповідності до вимог чинного законодавства України банку пеню у розмірі 0,2 відсотка від простроченої суми за кожний день прострочення будь-якого платежу, передбаченого цим договором.

Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобовязана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

За ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання /неналежне виконання/.

За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобовязується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що 01.12.2011 року між банком та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір поруки № 2926-ФО/2011/54, за умовами якого ОСОБА_2 як поручитель взяла на себе зобовязання відповідати в повному обсязі за виконання позичальником умов кредитного договору, що слідує з копії договору поруки.

За п.4.1 цього договору, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Поручитель та боржник залишаються зобовязаними перед кредитором до того моменту, поки всі зобовязання за основним договором не будуть виконані повністю.

Відповідно до ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників /солідарних боржників/ кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Солідарні боржники залишаються зобовязаними доти, доки їхній обовязок не буде виконаний у повному обсязі.

Виконання солідарного обовязку у повному обсязі одним із боржників припиняє обовязок решти солідарних боржників перед кредитором.

За ст.544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обовязок, має право на зворотну вимогу /регрес/ до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Оскільки позичальником порушено умови кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків за користування грошовими коштами, то суд вважає за можливе стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитом на користь банку у вказаній вище сумі згідно приписів норм діючого законодавства та умов кредитного договору і договору поруки.

З матеріалів справи також вбачається, що 26.11.2015 року проведено державну реєстрацію ПАТ «СБЕРБАНК» в звязку зі зміною найменування юридичної особи, що стверджується довідкою з ЄДРПОУ.

А згідно змін до Статуту ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», погоджених НБУ 19.11.2015 року, зареєстрованих 26.11.2015 року, Публічне акціонерне товариство «СБЕРБАНК» є правонаступником всього майна, прав та обовязків Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії».

На підставі ст.ст. 79, 88 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про судовий збір» підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів і судові витрати по справі, а саме: судовий збір в розмірі 2 361 грн. 05 коп. по 1 180 грн.53 коп. з кожного.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 543, 544, 610, 611, 1048,1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 60, 79,88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» заборгованість за кредитним договором № 2926-ФО/2011/54 від 01.12.2011 року в розмірі 157 403 грн.97 коп., яка складається: 42 856,87 грн. заборгованість за кредитом, 22 214,08 грн. проценти за користування кредитом, 70 996,47 грн. пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом, 21 336,55 грн. пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «СБЕРБАНК» судовий збір по 1 180 грн.53 коп. з кожної.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_3