АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1007/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» - ОСОБА_6 на рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06 березня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_7 В`ячеслава Володимировича про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

16 листопада 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_7 В`ячеслава Володимировича про стягнення заборгованості. Позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 29.10.2009 року відповідач ОСОБА_7 отримав кредит у розмірі 3000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позивач зазначає, що банк керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, щодо зміни кредитного ліміту, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт.

Відповідач ОСОБА_7 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом в заяві.

Позивач зазначає у позові, що банк свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу ОСОБА_7 кредит у розмірі, встановленому договором. Однак, відповідач ОСОБА_7 не надав своєчасно банку кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, а тому станом на 06 листопада 2016 року має заборгованість 32246,19 грн., яка складається з наступного: 2862, 28 грн. заборгованість за кредитом, 24272,19 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1511, 72 грн. штраф (процентна складова), які і просить суд стягнути з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» та стягнути судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

Рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06 березня 2017 року в задоволенні позову Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_8 «Приватбанк» до ОСОБА_7 В`ячеслава Володимировича про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник ПАТ КБ «Приватбанк» - ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права. Апелянт вказує, що при оформленні кредитної картки за ініціативою клієнта забороняється повторне заповнення анкети - заяви, та достатньо лише фотографування клієнта з карткою, однак дані доводи не взяті судом першої інстанції до уваги. Апелянт просить суд рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06 березня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача судові витрати за подання апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника банку та відповідача, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з таких підстав .

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування обставин справи, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону не відповідає повністю.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних і допустимих доказів, які підтверджували, що саме ці умови розумів позичальник, підписуючи заяву про отримання кредиту, а відтак, відсутні підстави для того, щоб вважати умови та правила надання банківських послуг частиною укладеного між сторонами кредитного договору.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки дані висновки не відповідають вимогам чинного законодавства та обставинам справи, судом допущено порушення норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 29 жовтня 2009 року між сторонами ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_7 було укладено договір № б/н, згідно умов якого відповідач ОСОБА_7 отримав кредит у розмірі 3000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_7 взятих на себе в добровільному порядку зобов`язань за кредитним договором станом на 06.11.2016 року утворилася заборгованість у загальній сумі 32246,19 грн., яка складається з 2862,28 грн. заборгованість за кредитом, 24272,19 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1511, 72 грн . штраф (процентна складова).

Вказаний розмір заборгованості обєктивно підтверджується наданим банком на адресу суду розрахунком і не викликає сумнівів в його достовірності. (а.с.4).

Відповідачем ОСОБА_7 даний розрахунок не спростовано та іншого розрахунку не надано суду.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязань. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком.

Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При кредитуванні велике значення має зміцнення кредитної дисципліни, яка має на меті своєчасне погашення кредиту і суворе додержання позичальниками всіх умов договору. За порушення зобов'язань за кредитним договором сторони несуть відповідальність у вигляді стягнення неустойки і відшкодування збитків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, що встановлено ст. 629 ЦК України.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, а Клієнт дає право Банку в будь який момент змінити (збільшити або зменшити) кредитний ліміт.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою» ОСОБА_8 нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 360 календарних днів на рік.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором.

Згідно п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Таким чином, відповідач ОСОБА_7 був ознайомлений з умовами кредитування, але допустив виникнення заборгованості за кредитним договором, не повернувши вчасно кошти банку.

За змістом ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди, що встановлено ст. 611 ЦК України.

Згідно ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Із наявних матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_7 дійсно отримав грошові кошти та неналежним чином виконував зобовязання щодо їх своєчасного повернення, що призвело до виникнення простроченої заборгованості за кредитом.

Виходячи із викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта є обґрунтованими, тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, оскільки суд дійшов помилкового висновку, безпідставно відмовивши в задоволенні позовних вимог банку.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не може залишатись в силі, так як при його ухваленні судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України є обовязковою підставою для скасування рішення суду , тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог банку.

Колегія суддів вважає, що слід стягнути з відповідача ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.10.2009 року в сумі 32246, 19 грн., яка складається з 2862,28 грн. заборгованості за кредитом, 24272,19 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1511,72 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

За таких обставин, із відповідача ОСОБА_7 на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» підлягають стягненню судові витрати за сплату судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1378 грн. та за подання апеляційної скарги судового збору в розмірі 1515,80 грн., а всього в сумі 2893,80 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304,307, 309, 313, 314, 316,317 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - ОСОБА_9 задовольнити.

Рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 06 березня 2017 року у справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_8 «Приватбанк» до ОСОБА_7 В`ячеслава Володимировича про стягнення заборгованості - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 В`ячеслава Володимировича на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 32246,19 грн., яка складається з 2862,28 грн. заборгованості за кредитом, 24272,19 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3100,00 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 1511,72 грн. штраф (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_7 В`ячеслава Володимировича на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати за сплату судового збору в сумі 2893,80 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :