Справа № 348/32/17
Провадження № 22-ц/779/781/2017
Головуючий у 1 інстанції Вінтоняк М.Б. М. Б.
Суддя-доповідач Ясеновенко Л.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Ясеновенко Л.В.,

суддів: Бойчука І.В., Васильковського В.М.,

секретаря Возняк В.Д.,

з участю ОСОБА_2 та її представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору служба у справах дітей Надвірнянської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів на утримання дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Надвірнянського районного суду від 27 березня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

11.01.2017 року ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав та збільшення розміру аліментів.

В заяві зазначила, що до 12.12.2003 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і у них є дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні.

Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, а саме, не цікавиться інтересами дитини, не приймає участі у її вихованні та ухиляється від надання матеріальної допомоги, просила позбавити відповідача батьківських прав та збільшити визначений у 2006 році рішенням суду розмір аліментів з 300 грн. до 1500 грн.

Рішенням Надвірнянського районного суду від 27 березня 2017 року позов задоволено частково.

Постановлено збільшити розмір стягуваних з ОСОБА_4 згідно виконавчого листа №2-1038, виданого 09.11.2006 року Косівським районним судом та стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4, в дохід держави 640 грн. судового збору.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на незаконність рішення суду.

Судом не було враховано того, що ОСОБА_4 протягом одинадцяти місяців не сплачує визначені раніше рішенням суду аліменти у розмірі 300 грн., не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток.

Апелянт зазначає, що оскільки наявність заборгованості по сплаті аліментів у розмірі суми виплат за три місяці є підставою для кримінальної відповідальності за ст.164 КК як за ухилення від сплати аліментів, то ухилення від надання дитині матеріального утримання також є підставою для позбавлення батьківських прав.

Не дав належної оцінки суд і поясненням неповнолітньої ОСОБА_5 про те, що з батьком вона зустрічалась лише один раз та погоджується на позбавлення його батьківських прав.

Не враховано судом і висновку індивідуального обстеження учениці ОСОБА_5 про нейтральне ставлення до біологічного батька та емоційну близькість з матір'ю.

ОСОБА_2 зазначає, що суд безпідставно не взяв до уваги висновок органу опіки та піклування Надвірнянської РДА про доцільність позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав.

Оскільки відповідач тривалий час ухиляється від виховання дитини, свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками, а суд першої інстанції не дав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам, ОСОБА_2 просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав та стягнення 1500 грн. аліментів на утримання дитини.

ОСОБА_2 та її представник апеляційну скаргу підтримали з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_4 та представник служби у справах дітей Надвірнянської РДА в судове засідання не з'явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та її представника, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що до 12.12.2003 року ОСОБА_2 перебувала з ОСОБА_4 у зареєстрованому шлюбі і у них є дочка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розлучення проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Встановлено, що сторони проживають окремо і відповідач на підставі виконавчого листа №2-1038, виданого 09.11.2006 року Косівським районним судом, сплачує аліменти у розмірі 300 грн. щомісячно на утримання дочки. Станом на 30.11.2016 року заборгованість по сплаті аліментів становила 2100 грн.(а.с13)

Також встановлено, що служба у справах дітей Надвірнянської РДА 28.02.2017 року прийняла рішення №04-36/7 про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, врахувавши лише надані ОСОБА_2 документи, зокрема акт обстеження житлово-побутових умов сім'ї, інформацію про індивідуальне психологічне обстеження дитини, письмові пояснення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про те, що батько не цікавиться життям та здоров'ям дитини, та думку малолітньої ОСОБА_5

Відповідно до ч.1 п.2 ст. 164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» дано роз'яснення про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

При вирішенні даного спору, судом було враховано роз'яснення, зазначені у п. 15 вищезазначеної постанови Пленуму ВСУ про те, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а крім того позивачем не подано доказів ухилення відповідача від своїх обов'язків по вихованню дитини, тобто винної поведінки батька, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про безпідставність позовних вимог.

Посилання ОСОБА_2 у апеляційній скарзі та те, що при вирішенні спору суд не врахував висновку служби у справах дітей Надвірнянської РДА про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав не заслуговують на увагу, оскільки зазначений висновок прийнятий без участі ОСОБА_4 та є недостатньо обґрунтованим.

Відповідно до п.6 ст. 19 СК суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим.

Не можуть бути прийняті до уваги і посилання ОСОБА_2 у скарзі на те, що суд не врахував думку дитини у даній справі, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 171 СК дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім'ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім'ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

За змістом зазначеної статті право дитини бути вислуханою при вирішенні спору щодо неї не має обмежень. Але оцінка дитиною поведінки своїх батьків, життєвих обставин може бути необ'єктивною. А тому суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Також необхідно відрізняти врахування позиції дитини і згоду дитини. В першому випадку - рішення може бути прийнято, відмінне від позиції дитини. В другому - рішення може бути прийнято тільки за згодою дитини.

Вирішення питання про позбавлення батьківських прав не відноситься до випадку, коли рішення може бути прийнято тільки за згодою дитини.

Висновок індивідуального обстеження учениці ОСОБА_5 про нейтральне ставлення до біологічного батька та емоційну близькість з матір'ю також не є доказом ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків.

Відповідно до ч.2 ст. 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею

повноліття.

Згідно ст.182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.184 СК якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи вищенаведене, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст. 180 СК про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, визначивши аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно.

При таких обставинах справи підстав для скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Надвірнянського районного суду від 27 березня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча Л.В. Ясеновенко

Судді: І.В. Бойчук

В.М. Васильковський