Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/2200/16-ц

номер провадження 2/695/129/17

06 лютого 2017 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Таратіна В.О.

при секретарі Курченко В.М.

з участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Кривоносівської сільської ради, третя особа - Золотоніська районна державна адміністрація про визнання поважною причиною пропуску строку позовної давності та визнання права на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИВ

До суду звернулися ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з позовами до Кривоносівської сільської ради, третя особа - Золотоніська районна державна адміністрація про визнання поважною причиною пропуску строку позовної давності та визнання права на земельну частку (пай).

Позови позивачі мотивують тим, що вони з 1997 року по 2005 рік працювали в колишньому КСП «ім. Мічуріна» потім СТОВ «Мічурінське» с. Кривоносівка, Золотоніського району Черкаської області.

В листопаді 1995 року, у відповідності до указу Президента України «Про порядок паювання земель переданих у колективну власність» на території України розпочалось паювання земель переданих з державної власності даним колективним сільськогосподарським підприємствам.

Згідно протоколів за № 5 від 17.07.1997 року, № 8 від 11.12.1998 року та за № 1 від 19.01.1998 року їх було прийнято в члени даного колективного сільськогосподарського підприємства, де вони і працювали до 30.03.2000 року - реорганізації в СТОВ «Мічурінське» та після неї в СТОВ «Мічурінське». Весь цей час посадові особи відповідача через призму компанії пов'язаної з паюванням земель стверджували про те, що вони не мають права на земельну частку (пай) та обіцяли вирішити питання виділення в натурі земельної ділянки в добровільному порядку, як членам колишнього КСП дещо пізніше, тому вони весь цей час не зверталися до суду про зобов'язання відповідача вчинити відповідні дії і лише випадково, при спілкуванні в 2016 році з юристами, довідалися про порушення відповідачем їх прав та наявність у нього права на земельну частку (пай) та що і послужило підставою для звернення до суду з даними позовними вимогами.

Згідно Указу Президента України № 720/95 «Про паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», зокрема п.1-паюванню підлягають землі передані сільськогосподарським товариствам в тому числі і створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а п.2 даного указу визначено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу в тому числі і пенсіонери, що раніше працювали в ньому та залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю.

У відповідності до змісту ст..ст.1 та 2 Закону України № 899-4 від 05.06.2003 року «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»- право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку, а документом, що посвідчує дане право - може бути рішення суду.

Згідно архівної копії рішення Кривоносівської сільської ради № 17 від 26.12.2000 року було передано із земель резервного фонду у колективну власність СТОВ «Мічурінське» 100 кадастрових га угідь для задоволення потреб в земельних частках новоприйнятих членів господарства відповідно до «рекомендації щодо порядку перерозподілу земель резервного фонду з метою використання їх за цільовим призначенням» затвердженим наказом Держкомземом України від 21.08.1998 року.

Таким чином у відповідності до записів у трудовій книжці та копії наказів позивачі, дійсно являлися на час паювання землі, членом КСП «ім. Мічуріна» с. Кривоносівка, Золотоніського району Черкаської області.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги за рахунок відумерлих земель, що перебувають у віданні Кривоносівської сільської ради та розташовані в адміністративних меж сільської ради с. Кривоносівка Золотоніського району. Також пояснив, що причиною пропуску строку позовної давності позивачами є їх юридична необізнаність, оскільки вони вважали, що Державні органи повинні були самостійно вчинити дії щодо надбання ними, позивачами, права власності на земельні частки та роз'яснити їм, які дії повинні були вчинити вони.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала до суду заперечення мотивоване тим, що відповідно до пп.14 п.4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в країні» сільський голова представляє територіальну громаду ,раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об'єднаннями громадян, підприємствами установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства, та згідно зі статтею 143 Конституції України повноваження з управління комунальною власністю здійснюють винятково територіальні громади безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування.

На сьогоднішній день будь - яка громада села живе за рахунок місцевих податків і зборів, і територіальна громада села Кривоносівка не є виключенням. Найбільшим джерелом доходів бюджету Кривоносівської сільської ради є орендна плата з зичних та юридичних осіб,які здійснюють свою діяльність на території сільської ради. За рахунок даних податків освітлюються вулиці села, працюють : школа, дошкільний заклад - дитячий садочок,будинок культури,ФАП , ремонтуються дороги.

Тому визнати позовні вимоги значило б для громади села зменшення надходжень до сільського бюджету, тому що задовольнити позов позивач просить за рахунок відумерлих паїв, яких на сьогоднішній день у віданні Кривоносівської сільської ради лише 3 загальною площею 7,6381га та які на даний час передані в оренду фізичним особам згідно проведеного аукціону. Згідно рішення Кривоносівської сільської ради народних депутатів від 02 груди 1995 року № 36 «Про передачу земель у колективну власність та постійне користування КСП імені Мічуріна»,трудовому колективу КСП імені Мічуріна передано 1491,6 га земель. . Також слід зазначити список громадян, як додаток до державного акта формується самим підприємством тобто він був сформований КСП ім. Мічуріна, відповідно до статуту підприємства, розглядається і затверджується загальними зборами членів КСП та підписується головою КСП та головою місцевої ради. Розпорядження земельними ділянками,що перебувають у колективній власності громадян,здійснюється за рішенням загальних зборів членів КСП. Громадянина,якого помилково або безпідставно не внесено до списку - додатку додержавного акта на право колективної власності на землю,має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку.

Крім того, представник відповідача просила суд застосувати позовну давність до даної позовної заяви в зв'язку з тим, що пропущений строк звернення позивачами до суду в межах три роки.

Представник 3-ї особи в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням розглядати справу без участі представника.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав:

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1, ОСОБА_3, з 01.04.1997 року по 04.01.2005 року працювавтрактористом в колишньому КСП «ім. Мічуріна» потім СТОВ «Мічурінське» с. Кривоносівка, Золотоніського району Черкаської області.

Відповідно до копії трудової книжки за № НОМЕР_3, ОСОБА_4,з 14.12.1998 року по 01.09.2001 року працювавтрактористом в колишньому КСП «ім. Мічуріна» потім СТОВ «Мічурінське» с. Кривоносівка, Золотоніського району Черкаської області.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_2, ОСОБА_5, з20 січня 1998 року по 30.03.2000 року працював механізатором МТФ в колишньому КСП «ім.. Мічуріна» потім СТОВ «Мічурінське» с. Кривоносівка, Золотоніського району Черкаської області.

Відповідно до рішення від 02.12.1995 року за № 36 виданого Кривоносівської сільської ради народних депутатів «Про передачу земель у колективну власність та постійне користування КСП ім. Мічуріна», вбачається, що сільська рада вирішила передати трудовому колективу КСП ім. Мічуріна - 1491,6 га земель у колективну власність. Надати КСП ім. Мічуріна в постійне користування землі державної власності загальною площею - 241,2 га. в тому числі землі резервного фонду - 241,2 га.

Відповідно до листа Архівного сектору Золотоніської районної державної адміністрації від 10.11.2016 року № 194/04-02, вбачається, що архівний сектор райдержадміністрації надає архів копії рішення 10-ї сесії Кривоносівська сільської ради 23 скликання від 26.12.2000 року№17 «Про задоволення потреб у земельних частках (паях) новоприйнятих членів СТОВ «Мічурінське» земель резервного фонду», рішення виконавчого комітету Кривоносівської сільської ради від 22.03.2001 року за № 17 «Про надання в приватну власність земельних часток (паїв) співвласникам землі колишнього КСП ім. Мічуріна» та архівний витяг з додатку до рішення Кривоносівської сільської ради 23 скликання від 26.12.2000 року за № 17. Вказаний додаток не засвідчений підписом сільського голови та печаткою.

Відповідно до рішення від 22.03.2001 року за № 17 виконавчого комітету Кривоносівської сільської ради «Про надання в приватну власність земельних часток (паїв) співвласникам землі колишнього КСП ім. Мічуріна», сільська рада вирішила передати у власність земельні ділянки власникам сертифікатів на право на земельну частку (пай) колишнього КСП ім. Мічуріна у розмірах 2,69 га.. Дозволити п/п «Землемір» заповнити бланки державних актів на право приватної власності на землю.

Відповідно до рішення від 26 грудня за № 17 Кривоносівської сільської ради «Про задоволення потреб у земельних частках (паях) новоприйнятих членів СТОВ «Мічурінське» з земель резервного фонду, сільська рада вирішила передати із земель резервного фонду у колективну власність СТОВ «Мічурінське» 100 кадастрових га. угідь для задоволення потреб в земельних частках (паях) новоприйнятих членів господарства, згідно списку. Зобов'язати СТОВ «Мічурінське» скласти договора з землевпорядними організаціями на підготовку і виготовлення технічної документації на земельну ділянку, передану у колективну власність.

Відповідно до архівного витягу списку новоприбулих членів СТОВ «Мічурінське» на виділення земельних часток (паїв), вбачається, що ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 внесені до даного списку, але даний список не засвідчений не підписом сільського голови, ні печаткою установи. Походження та порядок складання цього списку невідомо.

Отже представником позивача не надано доказів, що позивачі внесені до списків громадян як новоприйнятих членів господарства.

Відповідно до ст.ст.22, 23 Земельного кодексу України ( в редакції 1990 року), п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08.08.1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до ст.256 ЦК - позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Не вірно обраний позивачами спосіб захисту, у тому числі за юридичною необізнаністю, не зупиняє перебігу строку позовної давності.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, про що вказує частина четверта статті 267 ЦК України.

Відповідно до ч.5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

У п.7 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що вирішуючи питання застосування строків позовної давності, суди мають приділяти належну увагу такому поняттю як момент, з якого особа дізналася про порушення свого права, та керуватися доказами, які підтверджують його настання. Особливістю вирішення спору про захист порушеного права за умови пропуску строку позовної давності є те, що сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові лише за умови обґрунтованості позову, тобто за умови наявності порушеного права.

Відповідно до ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Керуючись ст.ст. 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд сторонами по справі протягом десяти днів з його проголошення.

Суддя: В.О.Таратін

Повний текст рішення виготовлено о 09-50 год. 10.02.2017 року

Суддя В.О. Таратін