Ухвала

іменем україни

20 березня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до комунального підприємства «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок» про стягнення заборгованості за договором оренди та звільнення приміщення, за зустрічним позовом комунального підприємства «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок» до ОСОБА_4 про визнання договору оренди недійсним, за касаційною скаргою комунального підприємства «Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок» на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 03 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 07 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 01 липня 2012 року між нею та комунальним підприємством «Міський торгівельний комплекс «Калинівський ринок» (далі - КП «МТК «Калинівський ринок») було укладено договір оренди нежитлового приміщення, згідно з яким вона передала, а відповідач прийняв належні їй приміщення другого поверху громадської вбиральні загальною площею 68,40 кв. м в торговому секторі № 3 КП «МТК «Калинівський ринок» строком до 31 грудня 2012 року, зі сплатою орендної плати у розмірі 2 255 грн щомісячно.

Після закінчення строку дії договору КП «МТК «Калинівський ринок» належні їй приміщення не повернув, орендну плату не сплачує, а тому позивач просила стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за період з 01 січня 2013 року по 01 жовтня 2015 року у загальному розмірі 186 999,12 грн, з яких: 83 435,00 грн - орендна плата, 38 059,82 грн - пеня, 58 819,37 грн - інфляційні втрати, 6 684,92 грн - три проценти річних, та зобов'язати КП «МТК «Калинівський ринок» впродовж п'яти календарних днів з дня набрання рішенням у цій справі законної сили звільнити приміщення другого поверху громадської вбиральні загальною площею 68,40 кв. м в торговому секторі № 3 КП «МТК «Калинівський ринок», передавши його за актом приймання-передачі.

Заперечуючи проти задоволення позову, КП «МТК «Калинівський ринок» подало до суду зустрічний позов, в якому просило визнати недійсним договір оренди нежитлового приміщення від 01 липня 2012 року, оскільки цей договір суперечить вимогам ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 216 ЦК України.

В обґрунтування вказаних вимог підприємство зазначило, що право власності ОСОБА_5 на нежитлове приміщення другого поверху громадської вбиральні загальною площею 68,40 кв. м в торговому секторі № 3 КП «МТК «Калинівський ринок» не зареєстровано, а біржовий контракт купівлі-продажу цього приміщення не посвідчений нотаріально, а тому укладений договір не створює для сторін юридичних наслідків.

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 03 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 07 червня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з КП «МТК «Калинівський ринок» на користь ОСОБА_4 кошти у розмірі 85 553,09 грн, з яких основний борг - 83 435,00 грн, інфляційні втрати - 1 488,30 грн та три проценти річних - 629,79 грн.

Зобов'язано КП «МТК «Калинівський ринок» впродовж п'яти календарних днів з дня набрання рішенням у цій справі законної сили звільнити приміщення другого поверху громадської вбиральні загальною площею 68,40 кв. м в торговому секторі № 3 КП МТК «Калинівський ринок», передавши його за актом приймання-передачі.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні решти позову ОСОБА_4 та зустрічного позову КП «МТК «Калинівський ринок» відмовлено.

У касаційній скарзі представник КП «МТК «Калинівський ринок», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення, яким зустрічний позов задовольнити, а в задоволенні первісного позову - відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-УІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Згідно з ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У статті 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (ст. 764 ЦК України).

Встановивши, що КП «МТК «Калинівський ринок» після закінчення строку дії договору оренди від 01 липня 2012 року продовжує користуватися приміщенням, суди дійшли правильного висновку про стягнення з підприємства простроченої орендної плати з урахуванням штрафних санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України. Також суди обґрунтовано відмовили в задоволенні зустрічного позову, оскільки судами встановлено, що сторони оспорюваний договір уклали добровільно, з дотриманням вимог законодавства, умови договору також виконувались сторонами, а тому твердження КП «МТК «Калинівський ринок», що у ОСОБА_4 відсутні правові підстави для отримання орендної плати є безпідставними. Крім того, ОСОБА_4 є власником спірного приміщення на підставі біржового контракту і її право власності продавцем за цим договором не заперечується і не оспорюється.

З урахуванням вказаного колегія суддів вважає, що суди першої і апеляційної інстанцій, дослідивши усі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу комунального підприємства «Міський торговельний комплекс «Калинівський ринок» відхилити.

Рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 03 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 07 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана І.М. Завгородня Л.М. Мазур