Справа № 326/522/17 р.
Провадження № 2/326/245/2017
УХВАЛА

24 квітня 2017 року м. Приморськ

Суддя Приморського районного суду Запорізької області Каряка Д.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» про захист прав споживача та визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 21.04.2017 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір фінансового лізингу № 1006 від 13.09.2016, укладений між ним та відповідачем ТОВ «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ»; застосувати наслідки недійсності правочину шляхом стягнення з відповідача на його користь кошти у розмірі 27 522,34 грн.

Перевіривши позовну заяву, суд приходить до висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Однак у порушення ст. 119 ЦПК України позивач не додав документ, що підтверджує сплату судового збору, посилаючись у позовній заяві на ст. 22 Закону «Про захист прав споживачів», як підставу звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не звільняються від сплати судового збору споживачі за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав.

З урахуванням висновків Конституційного суду України, викладених у рішенні від 3 жовтня 1997 року №4-зп щодо дії у часі однопредметних правових актів, що регулюють конкретну сферу суспільних відносин та рішенні від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 про зворотну дію у часі законів та інших нормативно правових актів, у разі існування неузгодженості між нормами, виданими одним і тим самим нормотворчим органом, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності.

Так Закон України «Про захист прав споживачів» прийнятий 12 травня 1991 року. Закон України «Про судовий збір» прийнятий 08 липня 2011 року.

На момент звернення до суду позивачем з позовом стаття 5 ЗУ «Про судовий збір» «Пільги щодо сплати судового збору» діяла в редакції Закону України від 22.05.2015.

Крім цього, як вбачається із матеріалів позовної заяви, предметом даного спору є визнання недійсним договору фінансового лізингу, стягнення грошових коштів, тобто предметом спору є правовідносини, які випливають із договору, тобто є договірними, отже у даному випадку такі вимоги підлягають оплаті судовим збором.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної зави немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 640 грн.

Згідно п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної зави майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 640 грн. та не більше 8000 грн.

З врахуванням викладеного вбачається, що позивачем безпідставно не сплачено судовий збір за подання до суду позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

Тому позовну заяву необхідно залишити без руху, позивачу надати строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «АВТО ЛАЙФ» про захист прав споживача та визнання договору недійсним - залишити без руху та надати строк позивачу для усунення вказаних недоліків позову 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Оскарженню ухвала не підлягає.

Суддя: Д.О. Каряка

Копія вірна: суддя Д.О. Каряка

24.04.2017