Справа № 136/66/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2017 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Стадника С.І.

секретаря судового засідання Квашук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вербівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на ? частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивача звернулась до суду з вищевказаним позовом, який мотивувала тим, що 14.12.2015 року померла ОСОБА_2 (двоюрідна сестра). Після її смерті відкрилася спадщина за законом, оскільки особистого розпорядження на випадок своєї смерті вона не зробила. До складу спадщини увійшла 1/2 частки земельної ділянки для ведення товарного сільського господарського виробництва площею 3,6885 гектарів (кадастровий номер :03:000:0076), що розташована на території Вербівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, яку ОСОБА_2 успадкувала після смерті матері ОСОБА_3 (померлої 22.10.208 року).

Позивач спадщину прийняла, проте не в змозі її оформити, оскільки нотаріус відмовив їй у видачі нотаріального акту, мотивувавши своє рішення відсутністю реєстрації за спадкодавцем права власності на успадковану після смерті матері ? частку земельної ділянки. Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з позовом, яким вона просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на ? частки вищевказаної земельної ділянки.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Голова Вербівської сільської ради подав до суду заяву в якій вказав, що проти задоволення позову не заперечує, справу просив розглянути у відсутність представника сільської ради.

Оскільки особи, які беруть участь у справі скористалися правом на розгляд справи у їх відсутність, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів, при цьому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд встановив, що 20.10.2008 року померла ОСОБА_3 (а.с. 5), яка на випадок своєї смерті склала особисте розпорядження (заповіт) на імя ОСОБА_2, а також ОСОБА_1, яким заповіла їм в рівних частках земельну ділянку для ведення товарного сільського господарського виробництва площею 3,6885 гектарів (кадастровий номер :03:000:0076), що розташована на території Вербівської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

На підставі заповіту ОСОБА_1 отримала ОСОБА_4 про право на спадщину за заповітом (а.с. 6) на ? частки вищевказаної земельної ділянки, а в подальшому також і Державний акт на право власності на земельну ділянку (а.с. 8).

14.12.2015 року померла ОСОБА_2 (а.с. 9), яка за життя не оформила право власності на ? частку земельної ділянки для ведення товарного сільського господарського виробництва площею 3,6885 гектарів (кадастровий номер :03:000:0076), що розташована на території Вербівської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

З матеріалів Спадкової справи № 107/2016 слідує, що після смерті ОСОБА_2 спадщину за законом як спадкоємець пятої черги (а.с. 16-17, 37) прийняла позивач. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено. Отже, позивач є єдиною спадкоємицею на спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2

Для оформлення спадщини позивач звернулася до нотаріуса, яка відмовила у видачі нотаріального акту мотивувавши своє рішення відсутністю реєстрації за спадкодавцем права власності на успадковану після смерті ОСОБА_3 ? частку земельної ділянки.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження (пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування").

При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм частини 5 статті 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із частиною 3 статті 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

У відповідності до частини 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд встановив, що на підставі розпорядження Липовецької районної державної адміністрації від 28.09.2004 року за № 230 на імя ОСОБА_3 25.10.2004 року було видано Державний акт серії ВН № 112176 (а.с. 7) на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,6885 гектарів (кадастровий номер :03:000:0076), що розташована на території Вербівської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

20.10.2008 року померла ОСОБА_3. Після її смерті спадщину прийняла ОСОБА_2, а також ОСОБА_1. У звязку з цим, 11.06.2009 року нотаріус видав на імя позивача ОСОБА_4 про право на спадщину за заповітом (зареєстровано в реєстрі за № 1369, а.с. 6) в якому вказав, що ОСОБА_1 успадкувала ? частку вищевказаної земельної ділянки.

З повідомлення Відділу Держгеокадастру у Липовецькому районі Вінницької області (а.с. 14) слідує, що ОСОБА_1 зареєструвала за собою право власності на ? частки земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0076. Відомості про реєстрацію ОСОБА_5 прав власності на ? частки успадкованої земельної ділянки в реєстрі відсутні.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 у встановленому законом порядку успадкувала спірну земельну ділянку, а тому позивач не втратила право на спадщину через відсутність державної реєстрації частини спадкової земельної ділянки за ОСОБА_2

Таким чином, за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно як на майно отримане в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, яка в свою чергу вступила в права спадкоємця в порядку спадкування за заповітом після смерті померлої 20.10.2008 року ОСОБА_3

Розподіл витрат слід здійснити відповідно до статті 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 11, 57-60, 158, 174, 212-215 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Вербівської сільської ради Липовецького району Вінницької області про визнання права власності на ? частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право власності на ? частки земельної ділянки для ведення товарного сільського господарського виробництва площею 3,6885 гектарів (кадастровий номер :03:000:0076), що розташована на території Вербівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, в порядку спадкування за законом після померлої 14.12.2015 року ОСОБА_2, яка в свою чергу вступила в права спадкоємця в порядку спадкування за заповітом після померлої 20.10.2008 року ОСОБА_3.

Право власності на вищевказане нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Вінницької області через Липовецький районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.І. Стадник