АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Юрченко А.С..,

за участю: скаржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 грудня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління у м. Києві Житнікова С.С. щодо визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою надії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління у м. Києві Житнікова С.С., в якій просив визнати бездіяльність державного виконавця неправомірною та визнати неправомірними дії державного виконавця щодо винесення 25 липня 2016 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Скаргу обґрунтовував тим, що на виконанні у Дарницькому ВДВС у м. Києві перебував виконавчий лист № 753/2503/15 від 13.05.2015 року, виданий Дарницьким районним судом м. Києва щодо стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 56 000 грн. та судового збору у розмірі 560 грн. Постановою державного виконавця від 25 липня 2016 року виконавчий лист повернуто стягувачу.

Вважає такі дії протиправними, оскільки ухвалами суду від 12 листопада 2015 року у справі № 753/17704/15 та від 23 травня 2016 року у справі № 753/8129/16 було встановлено наявність майна та було зобов'язано державного виконавця вчинити дії відповідно до закону.

Проте, державний виконавець не виконав ухвали суду, не вчинив передбачені ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» дії щодо примусового виконання рішення суду, не перевірив майновий стан боржника за місцем проживання.

Справа № 753/16257/16-ц
№ апеляційного провадження: №22-ц/796/3616/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Лужецька О.Р.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити скаргу, посилаючись на її необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що суд першої інстанції не перевірив та не дослідив матеріали виконавчого провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду скасувати.

Державний виконавець ВДВС Дарницького районного управління у м. Києві не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, доказів поважності причин неявки суду не надав, а тому судом відповідно до вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України визнано за можливе розглянути справу в його відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення скаржника, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з статтею 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, порушено їх права чи свободи.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив із того, що державний виконавець обґрунтовано виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону у зв'язку з відсутністю майна у боржника на яке можливо звернути стягнення.

З даним висновком суду першої інстанції повністю погодитись неможливо з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.11 Закону України «Про виконавче провадження»,державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно та в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З матеріалів справи убачається, що на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 квітня 2015 року, судом 25 травня 2015 року видано виконавчий лист № 753/2503/15 щодо стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 56 000 грн. та судового збору у розмірі 560 грн. (а.с.3).

Постановою старшого державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Житніковим С.С. від 25 червня 2015 року відкрито виконавче провадження.

10 травня 2016 року старший державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Житніков С.С. виніс постанову про накладення арешту на все майно, що належить боржнику ОСОБА_3

25 липня 2016 року старший державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Житніков С.С., керуючись п.9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Підставною для повернення виконавчого документа державним виконавцем зазначено, що в ході проведення виконавчих дій згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за боржником зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 згідно з іпотечним договором також в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно накладено обтяження: заборона відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 згідно з іпотечним договором; згідно з відповіддю УДАІ м. Києва транспортні засоби за боржником не зареєстровані; згідно з відповіддю ДПС України платник податків з таким податковим номером чи за серією паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває; згідно з відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України боржник на обліку не перебуває та пенсію не отримує; виходом за адресою: АДРЕСА_3 боржника, та майно, на яке можливо звернути стягнення, не розшукано, за даною адресою мешкає родина Опришко, про що складено відповідний акт.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Судом установлено, що станом на 25 липня 2016 року за боржником ОСОБА_3 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно накладене обтяження: заборона відчуження нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_2 згідно з іпотечним договором від 10 жовтня 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюк З.З.

Згідно з відповіддю УДАІ м. Києва транспортні засоби за боржником не зареєстровані, згідно з відповіддю ДПС України платник податків з таким податковим номером чи за серією паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває, згідно з відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України боржник на обліку перебуває та пенсію не отримує

Виходом за адресою: АДРЕСА_3 боржника ОСОБА_3 майно, на яке можливо звернути стягнення не розшукано, за даною адресою мешкає родина Опришко, про що 18 липня 2016 року державним виконавцем складено відповідний акт.

Інших дій, передбачених ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» з метою встановлення наявного майна боржника державним виконавцем здійснено не було.

Разом з тим, з матеріалів справи убачається, що згідно з відомостями про об'єкт нерухомого майна, адресу нерухомого майна боржника ОСОБА_3 зазначено: АДРЕСА_4.

Така інформація державним виконавцем перевірена не була.

Враховуючи, що судом першої інстанції вищевказані обставини не перевірені, не надано належної правової оцінки доводам заявника, не досліджено матеріалів виконавчого провадження, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду постановлена з порушенням процесуального порядку, а тому ухвалу необхідно скасувати з направленням скарги на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 311, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 15 грудня 2016 року - скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: