Провадження № 2/760/1358/17
Справа №760/2312/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року Солом»янський районний суд м.Києва в складі:

Головуючого судді Кушнір С.І,

при секретарі Гаєвській С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Гаражно-будівельний кооператив "Кавказ" про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на гараж НОМЕР_1 за адресою: вул.Кавказька 15, ГБК «Кавказ».

Обгрунтовує позовні вимоги тим, що з 2003 року користується гаражем, який належав його батьку ОСОБА_2. Спадкоємицею майна ОСОБА_2 була матір позивача - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Оскільки позивач безперервно відкрито володіє та користується гаражем більше десяти років, то вважав, що він відповідно до положень ст.344 ЦК України набув право власності на гараж за набувальною давністю.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача - Київської міської ради в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надіслав пояснення в яких просив слухати справу у відсутність представника відповідача та відмовити в задоволенні позову, оскільки за набувальною давністю право власності не переходить від спадкодавця до спадкоємця, а набувається за рішенням суду. Спори про набуття права власності не є спорами із спадкування, в тому числі й у випадках, коли особа заявляє про давність володіння. За набувальною давністю може бути набуте право власності на майно, яке не має власника, або власник якого не відомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого власнику було відмовлено.

Представник 3-ї особи в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що згідно Довідки від 07.04.2007 р. № 1, виданої ГБК «КАВКАЗ», ОСОБА_2 є власником гаражного боксу НОМЕР_1 по вул.Кавказькій в м.Києві. Сума пайового внеску в розмірі 1553 руб. сплачена 02.07.1974 року в повному обсязі. Гаражний бокс побудований господарчим способом та введений в експлуатацію.

Згідно Довідки від 17.12.2015 р. № 1, виданої ГБК «КАВКАЗ», встановлено, що згідно книги реєстрації приватизованих гаражних боксів в гаражно-будівельтному кооперативі «Кавказ» гаражний бокс НОМЕР_1 належить ОСОБА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим Відділом реєстрації смерті у м.Києві 20 червня 2003 рку.

18.12.2003 року ОСОБА_3 (дружина померлого), звернулась до П»ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом.

16.12.2003 року діти померлого - ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відмовився від прийняття спадщини за законом на користь дружини спадкодавця - ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданим Відділом реєстрації смерті у м.Києві 31.10.2007 рку.

07.12.2007 року ОСОБА_1 (син померлої), звернувся до П»ятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з моменту відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Так, відповідно до ч. 8 Постанови Пленуму Верховного суду №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" визначається, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. У разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, що для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до зазначеної статті повинні існувати наступні ознаки: володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю; володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним; володіння має бути безперервним протягом визначених законом строків.

При вирішенні спорів про набувальну давність необхідно ураховувати добросовісність саме на момент передачі позивачу майна (речі), тобто на початковий момент, який буде включатися у повний строк давності володіння, визначений законом. Позивач, як незаконний володілець, протягом всього часу володіння майном повинен бути впевнений, що на це майно не претендують інші особи, і він отримав це майно з підстав, достатніх для того, щоб мати право власності на нього.

Позов про право власності за давністю володіння не може пред'явити законний володілець, тобто особа, яка володіє майном з волі власника і завжди знає хто є власником.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено;

Така правова позиція викладена у п.6 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» за №24-150/0/4-13 від 28.01.2013 року.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст.10 ЦПК України. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Спори про набуття права власності за набувальною давністю не є спорами із спадкування, в тому числі й у випадках, коли особа заявляє про давність володіння (ч. 2 ст. 344 ЦК).

Оскільки позивач є спадкоємцем майна, яке залишилось після смерті його матері у 2007 році, правових підстав для визнання за ним права власності з підстав набуття права власності за набувальною давністю не має, оскільки такі вимоги можуть розглядатися з підстав набуття права власності в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст. 10, 60, 208, 209, 212 -215, 223, 294 ЦПК України, на підставі ст.ст. 328, 392, 344, 1216, 1218, 1296 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: Гаражно-будівельний кооператив "Кавказ" про визнання права власності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Кушнір С.І.