УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2017 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - СЕМІРЯД І.В.

при секретарі - ВОРОНІНІ Д.Г.

розглянувши скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження № 52562271 від 04.10.2016,

встановив:

13.10.2016 заявник ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова зі скаргою, в якій просить:

- визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2016 № 52562271.

- зобовязати державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 про примусове виконання прийняти процесуальне рішення з урахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що 19.09.2016 Дзержинським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист № 638/12256/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 1696 829,76 грн.

04.10.2016 ОСОБА_2 зазначений виконавчий документ з заявою про примусове виконання було подано до Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

04.10.2016 державним виконавцем Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52562271 боргу з ОСОБА_5

Постанову державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2016 № 52562271, заявник вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідно до договору від 07.06.2016 № 803 ОСОБА_2 (Первісний іпотекодержатель) передав ОСОБА_6 (Новий іпотекодержатель), а останній прийняв права та обовязки за договом про задоволення вимог іпотекодержателя від 26.08.2008 за реєстровим № 2856, додатковим договором № 1 до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 26.08.2008 за реєстровим № 2856.

Цей договір укладено з одночасним відступленням прав за Договором основного зобовязання. Сторони домовились, що відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобовязанням.

На думку скаржника з 07.06.2016 всі права позикодавця/іпотекодержателя за договором позики від 26.08.2008 за реєстровим № 2854; договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 26.08.2008 за реєстровим № 2856; додатковим договором № 1 до договору позики, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 26.08.2008 за реєстровим № 2854; та додатковим договором № 1 до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 26.08.2008 за реєстровим № 2856 перейшли до ОСОБА_6.

Заборгованість саме за цими договорами позики була стягнута з ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 рішенням суду у справі № 638/12256/13-ц.

Сторони у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Надали суду заяви про розгляд скарги за їх відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 386 ЦПК України, якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа державної виконавчої служби не можуть зявитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 ЦПК України неявка представника в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки не є перешкодою для розгляду справи.

В звязку з тим, що клопотання про відкладення розгляду справи не надходило, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що 19.09.2016 Дзержинським районним судом м. Харкова було видано виконавчий лист № 638/12256/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 1696 829,76 грн.

Постановою державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 від 04.10.2016 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52562271 про стягнення боргу з ОСОБА_5

Відповідно до договору відступлення права вимоги за іпотечним договором від 07.06.2016, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 26.08.2008 за реєстровим № 2856 ОСОБА_2 (Первісний іпотекодержатель) передав ОСОБА_6 (Новий іпотекодержатель), а останній прийняв права та обовязки за договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 26.08.2008 за реєстровим № 2856, додатковим договором № 1 до договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

Цей договір укладено з одночасним відступленням прав за Договором основного зобовязання. Сторони домовились, що відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобовязанням.

Відповідно до п. І.ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 статті 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, з 07.06.2016 всі права позикодавця/іпотекодержателя за договором позики від 26.08.2008 за реєстровим № 2854; договором про задоволення вимог іпотекодержателя від 26.08.2008 за реєстровим № 2856; додатковим договором № 1 до договору позики, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 26.08.2008 за реєстровим № 2854; та додатковим договором № 1 до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 26.08.2008 за реєстровим № 2856 перейшли до ОСОБА_6.

Заборгованість саме за цими договорами позики була стягнута з скаржника на користь ОСОБА_2.

Тобто права предявляти виконавчий документ до примусового виконання ОСОБА_2 не має з 07.06.2016 в силу укладання договору про відступлення права вимоги від за реєстровим № 803, отже ОСОБА_2 не є стороною виконавчого провадження, а державний виконавець безпідставно відкрив виконавче провадження.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб

державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» вказано, що виходячи зі змісту ст. 248-24 ЦПК у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Не підлягають задоволенню вимоги заявника в частині зобовязання державного виконавця за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 про примусове виконання прийняти процесуальне рішення з урахуванням вимог Закону України «Про виконавче провадження» з наступних причин.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Вчинення дій суб'єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб'єкту владних повноважень компетенції. Здійснення дії являє собою процес реалізації наданих законом функцій суб'єкту владних повноважень.

Таким чином, вчинення державним виконавцем всіх передбачених законом виконавчих дій щодо своєчасного та повного виконання рішень є його обов'язком та способом реалізації наданих йому повноважень.

Права державного виконавця, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», є дискреційними та не можуть тлумачитись як безумовні обов'язки, а суд не вправі зобов'язувати посадових осіб державної виконавчої служби діяти відповідно до Закону.

Керуючись ст. 383-389 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження № 52562271 від 04.10.2016 задовольнити частково.

- визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження від 04.10.2016 № 52562271.

В задоволенні іншої частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 5 денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: