Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/800/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Франко В. А.
УХВАЛА

Іменем України

11.04.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючої судді :Франко В.А.

Суддів: Потапенка В.І.,Черненко В.В.

За участі секретаря Гончар В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Селянського фермерського господарства «ОСОБА_2О.» на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 2 березня 2017 року у справі за позовом Селянського фермерського господарства «ОСОБА_2О.» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи зі сторонни відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - Відділ Держгеокадастру в Олександрівському районі Кіровоградської області, сектор з питань державної реєстрації Олександрівської райдержадміністрації про визнання дійсним та зареєстрованим договору оренди землі, визнання недійсним договору оренди землі та припинення його реєстрації і

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2016 року Селянське фермерське господарство «ОСОБА_2О.» (далі-СФГ) звернуловсь в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи зі сторонни відповідачів, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ВідділДержгеокадастру в Олександрівському районі Кіровоградської області, сектор з питань державної реєстрації Олександрівської райдержадміністрації про визнання дійсним та зареєстрованим договору оренди землі, визнання недійсним договору оренди землі та припинення його реєстрації.

З врахуванням змін до позову позивач просив:1).визнати дійсним та зареєстрованим договір оренди землі б/н від 19.07.2007 року , укладений між ОСОБА_5 та СФГ «ОСОБА_2О.» 2). визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 20.04.2016 року ,та скасувати його державну реєстрацію (кадастровий № :02:000:0175) .

В обґрунтування позову зазначив, що 19.07.2007 року між СФГ «ОСОБА_2О.» та ОСОБА_5 було укладено договір оренди землі б/н на земельну ділянку кадастровий № :02:000:0175, зареєстрований в Олександрівському відділу Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель зроблено запис від 26.05.2008 року №20. Цей факт підтверджується записом, виконаним на 3-х екземплярах договору.

Однак, як було зясовано пізніше, реєстратором Олександрівського відділу Кіровоградської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» була допущена помилка при реєстрації договору оренди землі та не внесено запис у Книгу записів державної реєстрації.

З 2007 року договір оренди землі виконувався належним чином та орендодавець отримував орендну плату по даному договору тим самим підтверджував своє волевиявлення на укладення договору оренди землі.

Зазначено, що сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору , а запис у Книгу записів державної реєстрації не було внесено внаслідок помилки реєстратора.

Незважаючи на договір укладений з СФГ та ОСОБА_5, останній 20.04.2016 року уклав договір оренди земельної ділянки, кадастровий № :02:000:0175 з ОСОБА_4 та зареєстрував його в секторі з питань державної реєстрації Олександрівської РДА Кіровоградської області, про що позивачеві стало відомо від ОСОБА_4

12.05.2016 року ОСОБА_5 помер. Земельну ділянку з кадастровим № :02:000:0175 успадкував відповідач ОСОБА_3.

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 2 березня 2017 року в задоволенні позовних вимог Селянського фермерського господарства «ОСОБА_2О.» було відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в своїй апеляційній скарзі СФГ «ОСОБА_2О.» просило скасувати рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 2 березня 2017 року з підстав порушення судом норм матеріального та процессуального права та задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Зазначається, зокрема, що судом не взято до уваги, що з 2007 року договір оренди землі виконувався належним чином та орендодавець отримував орендну плату по данному договору до 2016 року, тим самим підтверджував своє волевиявлення на укладення договору оренди землі.

Незважаючий на укладений договір з СФГ, ОСОБА_5 безпідставно уклав 20.04.2016 року договір оренди земельної ділянки з ОСОБА_4 та зареєстрував його в секторі з питань державної реєстрації Олександрівської РДА Кіровоградської області.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник СФГ «ОСОБА_2О.» ОСОБА_6 підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Предстаник відповідачів ОСОБА_7 заперечила проти доводів апеляційної скарги, погоджуючись з рішенням суду першої інстанції.

ОСОБА_3 особи - відділ Держгеокадастру в Олександрівському районі Кіровоградської області та сектор з питань державної реєстрації Олександрівської райдержадміністрації про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені згідно зворотних повідомлень, що містяться в матеріалах справи. Своїх представників в судове засідання не направили.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які зявились у судове засідання, , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах, визначених ст.303 ЦПК , обговоривши доводи апеляційної скарги,колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п.1ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін (ст.308).

Судом першої інстанції було встановлено, що між ОСОБА_5 та СФГ «ОСОБА_2О.» укладено договір б/н оренди землі від 19.07.2007 року. Згідно з запису в примірниках договору, він зареєстрований у Олександрівському відділенні Кіровоградської філії центру державного земельного кадастру за №20 від 26.05.2008 року (а.с.18-19, 72-73,75-76).

Проте, з інформації відділу Держгеокадастру в Олександрівському районі від 08.12.2016 року за №ДС-27-1118-99.6-2208/15-16 та від 18.01.2017 року за №ДС-9-1118-99.6-78/15-17 (а.с.23,43) слідує, що при перевірці переданих Олександрівським відділенням КРФ ДП «Центру Державного земельного кадастру» договорів оренди по Триліській сільській раді, виявлено наявність двох примірників договорів оренди за одним і тим самим номером та датою - №20 від 26.05.2008 року, а саме: договори укладені між СФГ та ОСОБА_8 та між СФГ та ОСОБА_5 У відділі відсутня інформація про те яким чином виникла така ситуація, оскільки реєстрація договорів на той час здійснювалась структурними підрозділами ДП «Центру Державного земельного кадастру».

Судом першої інстанції також встановлено, що в розділі 4 «Записи державної реєстрації договорів оренди землі» Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею , договорів оренди землі за період з 10.10.2005 року по 10.09.2009 року (а.с.44-45) під № 173 від 26.05.2008 року міститься запис про реєстрацію договору оренди землі за номером реєстрації 20 орендодавця ОСОБА_8 та орендаря СФГ «Скрипник» .

Встановлено, що 20.04.2016 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 укладено договір б/н оренди землі від 20.04.2016 року (а.с.82-83).

12.05.2016 року ОСОБА_5 помер. Земельну ділянку з кадастровим № :02:000:0175 успадкував відповідач ОСОБА_3.(а.с.69.68).

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.60-62 ) земельна ділянка № :02:000:0175, площею 4,053 га, яка розташована на території Триліської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області,власником якої є ОСОБА_5 перебуває, в оренді ОСОБА_4 ( власник - ОСОБА_3 строком - 25 років з датою державної реєстрації 28.04.2016 року за № 14371288.

В довідці зазначено також, що за вказаними параметрами запиту в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна відомості відсутні.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, спадкової справи №200/2016 (а.с.21,70, 111-164) за свідоцтвом про право на спадщину за законом від 02.12.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №4-406 , відповідач ОСОБА_3 успадкував за законом земельну ділянку загальною площею 4,3053 га, кадастровий № :02:000:0175, розташовану на території Триліської сільської ради , після смерті ОСОБА_5 що помер 12.05.2016 року, що належала останньому на підставі Держаного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №308656 від 14.08.2002 року.

Позивач в своєму позові та в апеляційній скарзі зазначає, що сторони- Трегуб Ю.Д та СФГ «ОСОБА_2О.» при укладанні договору дійшли згоди всіх істотних умов договору, скріпивши договір від 19.07.2007 року своїми підписами, що є моментом укладення договору.

Зазначає також, що реєстратором Олександрівського відділу КРФДП «ЦДЗК» була допущена помилка при реєстрації договору оренди землі та не внесено запис у Книгу записів державної реєстрації, оскільки номер 20, за яким зареєстровано договір взагалі пропущений, але зроблено відмітку на трьох примірниках договору.

Проте зазначене вище не відповідає дійсності.

Матеріали справи містять екземпляри договору оренди землі від 19 липня 2007 року, б/н між СФГ «ОСОБА_2О.» та ОСОБА_5, які не підписані СФГ «ОСОБА_2О.» (а.с.72-73,75-76).

Тобто, встановлено, що після підписання договору оренди землі ОСОБА_5- друга строна договору- СФГ «ОСОБА_2О.» договір не підписала та не вчинила дій щодо проведення його державної реєстрації, оскільки факт проставляння на примірниках договору оренди напису про проведення реєстрації не підтверджує факт його реєстрації, як вище вже зазначалось.

Факт відсутності запису щодо реєстрації договору оренди між ОСОБА_5Д та СФГ «ОСОБА_2О.», як вище вказувалось, підтверджується листом відділу Держгеокадастру в Олександрівському районі від 08.12.2016 року за №ДС-27-1118-99.6-2208/15-16

Відповідно до статей 125,126 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»

Згідно з ч.5ст.6 Закону України «Про оренду землі», право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до Закону.

Пункт 1 статті 210 передбачає, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно п.8 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» N 9 від 06.11.2009 року - не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації.

Відповідно до ч.1ст.215 ЦК України - підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що чинним Цивільним кодексом України не передбачено можливості визнання судом дійсним правочину в разі недодержання сторонами вимоги закону про його обов'язкову державну реєстрацію. Оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.210 ЦК України повязується з державною реєстрацією, тому він не є укладеним.

Відповідно - позивач не являвся її орендарем (землекористувачем) та відсутня підстава зазначена у позові що на момент укладання оспорюваного договору ще діяв договір оренди землі від 19.07.2007 року .

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції відповідають нормам матеріального права та встановленим обставинам справи. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст. ст., 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Селянського фермерського господарства «ОСОБА_2О.» - відхилити.

Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 2 березня 2017 року- залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча суддя: В.А. Франко

Судді: В.І. Потапенко

ОСОБА_9