"13" квітня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Гончарука В.П.
за участі секретаря Краснової І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторно транспортне страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Моторно транспортного страхового бюро України, про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, мотивуючи вимоги тим, що 19.07.2012 року о 19 год. 15 хв. на 344 км а/д Київ - Харків відбулася ДТП за участю автомобіля Toyota Rav 4, д.н. НОМЕР_3 яким вона керувала та автомобіля Mersedes Bens E200CDI д.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2
Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 30.11.2012 року встановлено, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п.12.3 ПДР, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з виникненням ДТП.
Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ ,,Страхова компанія Лафорт".
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.04.2013 року позов ОСОБА_1 до ПАТ ,,Страхова компанія Лафорт" про стягнення страхового відшкодування було задоволено. Стягнуто з ПАТ ,,Страхова компанія Лафорт" на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 172011,15 грн. та 1720,11 грн. судових витрат.

ПАТ ,,Страхова компанія Лафорт" рішення суду не виконала.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.11.2013 року було порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ ,,Страхова компанія Лафорт" та визнано грощові вимоги ОСОБА_1 до страхової компанії у сумі 173731,26 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.10.2015 року було затверджено ліквідаційний баланс банкрута та ліквідовано ПАТ ,,Страхова компанія Лафорт". Грошові вимоги ОСОБА_1 до ПАТ ,,Страхова компанія Лафорт" задоволено не було.

З метою отримання відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП 01.03.2016 року та 15.04.2016 року до Моторно транспортного страхового бюро України були надіслані відповідні заяви.

Моторно транспортним страховим бюро України було сплачено на картковий рахунок страхове відшкодування у сумі 50000 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився. представником позивача суду було надано заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Представник відповідача МТСБ України у судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки.

У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 19.07.2012 року о 19 год. 15 хв. на 344 км а/д Київ - Харків відбулася ДТП за участю автомобіля Toyota Rav 4, д.н. НОМЕР_3 яким вона керувала позивач та автомобіля Mersedes Bens E200CDI д.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2

Постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 30.11.2012 року встановлено, що в діях водія ОСОБА_2 вбачається невідповідність вимогам п.12.3 ПДР, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв'язку з виникненням ДТП.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була забезпечена за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПрАТ ,,Страхова компанія Лафорт" № АВ/6311403, що встановлено рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19.04.2013 року за позовом ОСОБА_1 до ПАТ ,,Страхова компанія Лафорт" про стягнення страхового відшкодування.

Так, рішенням суду стягнуто з ПАТ ,,Страхова компанія Лафорт" на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 172011,15 грн. та 1720,11 грн. судових витрат.

ПАТ ,,Страхова компанія Лафорт" рішення суду не виконала.

Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки.

Згідно ч.1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування». Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума , у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування

цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами,

які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі

страхування.

Статтею 13 цього Закону визначено, що Моторне (транспортне) страхове бюро є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов»язкове страхування цивільноївідповідальності власників транспортнх засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у Моторному (транспортному) страховому бюро є умовою здійснення діяльності щодо обов»язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів. Основним завданням МТСБ є: виконання страхових зобов»язань із зазначеного у цій статті виду обов»язкового страхування за страховиків - його членів у разі неплатоспроможності; виплати із централізованих страхових резервних фондів у межах, передбачених умовами здійснення зазначеного у цій статті виду обов»язкового страхування, компенсацій за шкоду, заподіяну життю та здоров»ю потерпілих у дорожньо-транспортних подіях, що сталися з вини водіїв невстановленого транспорту; коли винуватець загинув і не мав чинного договору такого обов»якового страхування, в інших випадках та на умовах, встановлених Кабінетом міністрів України.

Згідно п. 20.3 ст. 20 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов'язки за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов'язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов'язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом.

Згідно абз.6 підпункту 36.7 пункту 36 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.13 №01-06/606/2013, заяви кредиторів про грошові вимоги боржника, що ліквідується власником, подаються безпосередньо до господарського суду та оплачуються судовим збором.

Так, ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.11.2013 року було порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ ,,Страхова компанія Лафорт" та визнано грощові вимоги ОСОБА_1 до страхової компанії.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.10.2015 року за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 ,ОСОБА_6 до ПАТ ,,Страхова компанія Лафорт" про банкрутство було визнано кредиторами ПАТ ,,Українська АСК ,,Аска", ОСОБА_7 ; затверджено ліквідаційний баланс станом на 06.10.2015 року; затверджено реєстр вимог кредиторів та ліквідовано банкрута - ПАТ ,,Страхова компанія Лафорт".

Згідно положень ст. 22 Закону Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

З метою отримання відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП 01.03.2016 року та 15.04.2016 року до Моторно транспортного страхового бюро України позивачкою були надіслані відповідні заяви.

Моторно транспортним страховим бюро України було сплачено страхове відшкодування у сумі 50000 грн. Так, відповідно до п.9.2 ст. 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Згідно підпункту 1 пункту 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що Моторно транспортним страховим бюро України було сплачено позивачу ОСОБА_1 страхову суму у розмірі 50 000 грн. відповідно до договору цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів , оскільки виплати за договорами ОСЦПВ обмежуються страховою сумою , яка діяла на дату укладання договору, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до Моторно транспортне страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 123731,26 грн. , не підлягають до задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 15,1188 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1,9,13,20,22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ст.ст.10, 58, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-226, 232-233, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Моторно транспортне страхове бюро України про відшкодування матеріальної шкоди - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: