Справа № 419/2887/16-ц
Провадження № 2/419/138/2017
24.01.2017 року Новоайдарський районний суд Луганської області
у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,
при секретарі - Логвиновій О. А.,
за участю: позивача - ОСОБА_1,
представника позивача - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення осіб від права на спадкування, третя особа: приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В. М.,-
ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду з даним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення осіб від права на спадкування, третя особа: приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В. М.,-
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її син - ОСОБА_6, який на день смерті проживав разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований був за адресою: АДРЕСА_2.
Домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, було придбано ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в період шлюбу. Рішенням Новоайдарського районного суду від 18.01.2007 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірвано. Від шлюбу у них народилась донька - ОСОБА_4 Після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно до складу якого входить частка домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 6.5813 га, розташована на території Дмитрівської сільської ради.
За життя ОСОБА_6 заповіту не склав, тому спадкування належного йому майна повинно відбуватися за законом. Позивачка, як матір померлого ОСОБА_6, є спадкоємцем першої черги за законом.
При зверненні ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В. М. з заявою про прийняття спадщини, їй було повідомлено, що відповідачка - ОСОБА_3 також подала заяву про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6, а відповідачка - ОСОБА_4 вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на день відкриття спадщини була зареєстрована та проживала за однією адресою з померлим ОСОБА_6
Проте, позивачка вважає, що відповідачів необхідно усунути від права на спадкування, оскільки рішенням Новоайдарського районного суду від 18.01.2007 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірвано, тобто на день відкриття спадщини вони не були подружжям і ОСОБА_3 не є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_6
З 2005 року ОСОБА_6 перебував на диспансерному обліку у лікаря-кардіолога Новоайдарського РТМО з діагнозами: стан після перенесеного інфекційного ендокардиту (у 2005 році) з ураженням аортального клацану (недостатність АК III ст.), недостатність мітрального клапану І-ІІ ст., постійна форма тріпотіння передсердь, повна блокада правої ніжки пучка Гіса СН II А ступеню. З 20.01.2006 року був визнаний інвалідом II групи. Кожного року ОСОБА_6 проходив стаціонарне лікування. У 2015 році ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні у Новоайдарському РТМО в період з 12.01.2015 р. по 26.01.2015 р., та з 14.12.2015 р. по 28.12.2015 р. Останній раз ОСОБА_6 проходив стаціонарне лікування з 20.01.2016 р. по 09.02.2016 p., а ІНФОРМАЦІЯ_3 він помер. Відповідачки станом здоров`я ОСОБА_6 не цікавилися, жодної матеріальної допомоги не надавали, хоча знали про його тяжку хворобу та безпорадний стан.
На підставі вищенаведеного, позивач просила суд усунути відповідачів від права на спадкування.
Позивач - ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити у повному обсязі, не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідачі: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у судове засідання не з'явились, про причину неявки суд не повідомили, хоча були належним чином сповіщенні про час та місце судового засідання.
Третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В. М. у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень щодо позовних вимог до суду не надала.
Зі згоди позивача та її представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами.
Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер син позивачки - ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.4), який на день смерті проживав разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується актом депутата Дмитрівської сільської ради (а.с.6), зареєстрований був за адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою Дмитрівської сільської ради №171 від 15.04.2016 р. (а.с.5).
Домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2, було придбано ОСОБА_6 та ОСОБА_3 в період шлюбу, що підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння (а. с. 34). Рішенням Новоайдарського районного суду від 18.01.2007 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірвано. Від шлюбу у них народилась донька - ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження, яка міститься в спадковій справі №62/2016. Після смерті ОСОБА_6 залишилось спадкове майно до складу якого входить частка домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8, 34).
За життя ОСОБА_6 заповіту не склав, тому спадкування належного йому майна повинно відбуватися за законом. Позивачка, як матір померлого ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9), є спадкоємцем першої черги за законом.
При зверненні ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В. М. з заявою про прийняття спадщини, їй було повідомлено, що відповідачка - ОСОБА_3 також подала заяву про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_6, а відповідачка - ОСОБА_4 вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на день відкриття спадщини була зареєстрована та проживала за однією адресою з померлим ОСОБА_6 (а.с.22).
Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Новоайдарського районного суду від 18.01.2007 року, копія якого міститься у спадковій справі №62/2016, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірвано, у зв'язку з чим на час відкриття спадщини ОСОБА_6 та ОСОБА_3 не перебували у шлюбі, тому ОСОБА_3 не є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 та не має права на спадкування його майна.
Окрім того, відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
З 2005 року ОСОБА_6 перебував на диспансерному обліку у лікаря-кардіолога Новоайдарського РТМО з діагнозами: стан після перенесеного інфекційного ендокардиту (у 2005 році) з ураженням аортального клацану (недостатність АК III ст.), недостатність мітрального клапану І-ІІ ст., постійна форма тріпотіння передсердь, повна блокада правої ніжки пучка Гіса СН II А ступеню, що підтверджується висновком ВКК обласного кардіологічного диспансеру від 17.12.2005 р (а.с.12). З 20.01.2006 року був визнаний інвалідом II групи. Кожного року ОСОБА_6 проходив стаціонарне лікування. У 2015 році ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні у Новоайдарському РТМО в період з 12.01.2015 р. по 26.01.2015 р., та з 14.12.2015 р. по 28.12.2015 р. Останній раз ОСОБА_6 проходив стаціонарне лікування з 20.01.2016 р. по 09.02.2016 p., а ІНФОРМАЦІЯ_3 він помер, що підтверджується епікризом історії хвороби №101/83 (а.с.13), епікризом історії хвороби №4308/1556 (а.с.14), відповіддю на запит головного лікаря Новоайдарського РТМО №1912 від 27.09.2016 р. (а.с.15). Відповідачки станом здоров`я ОСОБА_6 не цікавилися, жодної матеріальної допомоги не надавали, хоча знали про його тяжку хворобу та безпорадний стан.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.
Відповідно до листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, усунення від права на спадкування спадкоємців за законом та за заповітом можливе виключно на підставі рішення суду.
Відповідно до ст. 1224 ч. 3 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.
Відповідно дост. 1224 ч. 5 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухиляється від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані
Виходячи зі змісту зазначеної норми, суд при вирішенні такої справи згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України повинен встановити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.
Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідачів, останні мали можливість її надати, проте ухилялися від обов'язку щодо її надання .
Відповідно до п. 6 Постанови ВСУ №7, правило частини п'ятої статті 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов'язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 дійсно тяжко хворів, не міг у повному обсязі забезпечити умови свого життя, оскільки був інвалідом ІІ групи з 2006 р. та потребував стороннього догляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.
Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилалась позивачка та її представник, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи позивача та її представника про необхідність усунення відповідачів від права на спадкування.
Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.
На підставі ст. ст.114, 115 Сімейного кодексу України, ст. ст. 1216-1218, 1220, 1222-1224, 1261, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, ч.1 ст. 88, 137, 209, 212-215, 224-233 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення осіб від права на спадкування, третя особа: приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Карпенко В. М. - задовольнити.
Усунути ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, від права на спадкування майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Головуючий: О. М. Іванова
Повний текст заочного рішення виготовлено 27 січня 2017 р.