У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Романюка Т.І., за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 19 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою, у якій зазначав, що 01 квітня 2016 року державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (далі - Франківський ВДВС Львівського МУЮ) Романюком Т.І. винесено постанови про зупинення виконавчих проваджень № 48481896 та № 48481891 відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 лютого 2016 року. Вказував, що 10 та 21 червня 2016 року державний виконавець звернувся до ОСОБА_6 та до нього з вимогою повернути речі боржника, передані йому на зберігання. Вважав, зазначені вимоги державного виконавця неправомірними і такими, що порушують права стягувача та суперечать вимогам ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Просив визнати дії державного виконавця Франківського ВДВС Львівського МУЮ Романюка Т.І., а саме - письмову вимогу останнього до нього щодо повернення речей, вилучених у боржника ОСОБА_7 та переданих йому на зберігання, незаконними та заборонити державному виконавцю вчиняти вказані вище дії до закінчення розгляду судом касаційної інстанції касаційної скарги у справі № 465/2694/14-ц та поновлення касаційного провадження.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 07 липня 2016 року скаргу задоволено. Визнано дії державного виконавця Франківського ВДВС Львівського МУЮ Романюка Т.І. щодо повернення речей, вилучених у боржника ОСОБА_7 та переданих на зберігання ОСОБА_4 незаконними. Заборонено державному виконавцю Франківського ВДВС Львівського МУЮ Романюку Т.І. вчиняти дії щодо повернення речей, вилучених у боржника ОСОБА_7 та переданих на зберігання ОСОБА_4 до закінчення розгляду касаційної скарги у справі № 465/2694/14-ц у Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ та поновлення виконавчого провадження.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 19 вересня 2016 року ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 07 липня 2016 року скасовано та постановлено нову, якою відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні вимог його скарги на дії державного виконавця.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду скасувати, ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом встановлено, що на виконання рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 жовтня 2014 року, яке залишене без змін рішенням апеляційного суду Львівської області від 09 червня 2015 року, у частині виселення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1, судом першої інстанції 09 липня 2015 року був виданий виконавчий лист про виселення вищевказаних осіб з квартири АДРЕСА_1, проте останні з 24 грудня 2015 року продовжують проживати у цій квартирі.

Під час виконання судового рішення 24 грудня 2015 року державним виконавцем було описано і накладено арешт на майно ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що знаходилося у спірній квартирі, з передачею цього майна на зберігання ОСОБА_4 - представнику стягувача ОСОБА_6

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 лютого 2016 року рішення Франківського районного суду м. Львова від 03 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 09 червня 2015 року у частині виселення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1 зупинено, та у подальшому ухвалою цього ж суду від 02 червня 2016 року справу призначено до судового розгляду.

Постановою державного виконавця Франківського ВДВС Львівського МУЮ Романюка Т.І. від 01 квітня 2016 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про виселення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_1 було зупинено.

Частиною 8 статті 78 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що зберігання майна здійснюється протягом не більше двох місяців.

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що державний виконавець Романюк Т.І. був зобов'язаний вжити заходів для повернення майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що було передано на зберігання ОСОБА_4, у тому числі, і шляхом надіслання останньому вимоги державного виконавця.

Крім того, ухвалою Вищого спеціалізованого суджу України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 листопада 2016 року у справі № 465/2694/14-ц рішення апеляційного суду Львівської області від 09 червня 2015 року у частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про виселення скасовано, справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а ухвалу апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 19 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Маляренко А.В. Ступак О.В.