АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №755/4990/16-ц Головуючий у 1 інстанції Гончарук В.П.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/4027/2017 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Юрченко А.С.,

за участю позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 2 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв'язку із залиттям квартири.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 2 лютого 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково: стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 25 163,33 грн - матеріальних збитків; 10 000грн - моральної шкоди; 1 102,40грн - судового збору; в решті позовних вимог відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3є власником квартири №9, а ОСОБА_5 - квартири №13, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1.

Відповідно до акту від 03.06.2015, складеного комісією у складі: інженера ЖРЕО №403 ОСОБА_6, майстра рем. Дільниці - ОСОБА_7, майстра т/д № 6 ОСОБА_8 та затвердженого головним інженером ЖРЕО-403 ОСОБА_9, при проведенні обстеження квартири АДРЕСА_1 було встановлено, що в квартирі №13 у вказаному будинку сталася аварійна ситуація (зірвана гнучка підводка до ГВП), встановлена мешканцями даної квартири. Згідно з локальним кошторисом на будівельні роботи № 2-1-1 від 10.03.2016, вартість відновлювального ремонту квартири №9 становить 25 163,33грн.

Вважаючи вимоги позивача в частині стягнення матеріальних збитків відповідно до реальної вартості втраченого майна обґрунтованими та доведеними, суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги в цій частині.

Щодо позовних вимог про стягнення вартості відшкодування матеріальних збитків, завданих майну позивача з урахуванням індексу інфляції на листопад 2016 року у розмірі 22 280,34грн, суд першої інстанції відмовив у їх задоволенні у зв'язку з відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження такої вартості матеріальних збитків.

Також враховуючи, що внаслідок залиття квартири позивач отримала психологічні страждання та моральні переживання, які виразились у негативних емоціях з приводу пошкодження її житлових приміщень, а також у порушенні звичного способу життя, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 2 лютого 2017 року та закрити провадження у справі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача просив апеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній доводів. Позивач просила відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Встановлено, що 04.04.2016 в квартирі АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_10, сталася аварійна ситуація (зірвана гнучка підводка до гарячого водопостачання), внаслідок чого сталося затоплення розташованої поверхом нижче квартири № 9. Дана обставина підтверджується Аварійною заявкою № 658592 (ас57).

Заперечуючи проти позову та вважаючи незаконним і необґрунтованим рішення суду першої інстанції по даній справі, відповідач посилається на те, що факт залиття квартири позивача нічим не підтверджено та що Акт про таке залиття від 03.06.2015 є недопустимим доказом по справі, адже він складений з порушенням Додатку № 4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій № 76 від 17.05.2005.

З аварійної заявки № 658592 вбачається, що 04.04.2015 о 06:33год було зафіксовано звернення мешканця квартири№ 9 по АДРЕСА_1, та о 06.53год - звернення мешканця квартири № 13 за вказаною адресою і повідомлено про залиття зверху (сильне) (ас57).

Відповідно до п. 2.3.6. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій № 76 від 17.05.2005 (далі - Правила) заявки на несправність інженерного обладнання або конструкцій повинні розглядатися в день їх надходження. У тих випадках, коли для усунення несправностей необхідний тривалий час, потрібно письмово повідомити заявника про прийняті рішення із зазначенням строку виконання робіт. У разі залиття, аварії квартир складається відповідний Акт. Підстав вважати, що Акт від 03.06.2015 не відповідає Додатку 4 Правил, у суду немає, адже даний Акт складений комісією у відповідній кількості осіб, із зазначенням відповідної квартири в присутності ОСОБА_3, яка є власником квартири та проживає у ній, з описом усіх пошкоджених приміщень та підписаний відповідними особами, які проводили даний огляд (ас3). Доводи представника відповідача щодо неналежності даного Акту не заслуговують на увагу.

За таких обставин, встановленою та доведеною є та обставина, що 04.04.2015 внаслідок зірвання гнучкої підводки до гарячого водопостачання в квартирі відповідача відбулося затоплення квартири позивача, що спричинило майнову шкоду її власнику, яка відповідно до ст. 1166 ЦК України підлягає відшкодуванню відповідачем.

Належних та допустимих доказів на спростування наявних у матеріалах справи та досліджених у передбаченому законом порядку доказів, наданих суду позивачем на підтвердження факту спричинення шкоди внаслідок затоплення квартири та її розміру, відповідач та його представник не надали. Докази, на які посилається ОСОБА_5 та його представник в обґрунтування їх позиції про відсутність факту спричинення шкоди позивачу, не спростовують висновків суду та встановлених судом обставин.

Будучи власником квартири, ОСОБА_5 володіє, користується, розпоряджається нею на власний розсуд та відповідно до положень ст.ст. 319, 322 ЦК України зобов'язаний утримувати своє майно, а відповідно до Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями зобов'язаний при появі несправностей у квартирі вжити заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла та своєчасно повідомити про такі несправності.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

На підтвердження розміру спричиненої ОСОБА_5 шкоди ОСОБА_3 надано локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 від 10.03.2016, складений інженером-проектувальником оцінку матеріального збитку, який виникли внаслідок залиття квартири у розмірі 25 163,33грн (ас4-7). На спростування визначеного розміру шкоди будь-яких належних та допустимих доказів у передбаченому ст.ст. 10, 60 ЦПК України порядку ОСОБА_5 суду не надав, а самі по собі посилання відповідача на неправильність визначеного розміру шкоди не дають підстав вважати цю обставину доведеною.

На інші обставини для скасування рішення суду першої інстанції відповідач не посилається.

За таких обставин висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи.Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 2 лютого 2017 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 309 313 - 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 2 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна