Справа № 379/459/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2017 року м.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Потеряйко С.А., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом вчиняти певні дії в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Таращанської міської ради про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати договір оренди земельної ділянки №298 від 05.05.2016 по провул.Дільничий,5 в м.Тараща, укладений між Таращанською міською радою та ОСОБА_2 недійсним.

04.04.2017 ухвалою суду відкрито провадження в справі.

06.04.2017 позивач подав заяву про забезпечення позову у вигляді заборони на вчинення будь-яких дій на земельній ділянці, що розташована по провул.Дільничий,5 в м.Тараща, які спрямовані на звільнення зазначеної частини земельної ділянки від багаторічних городніх культур ( дерев); демонтажу металевої огорожі, що знаходиться безпосередньо на земельній ділянці; демонтажу гноярки тощо.

В заяві позивач вказує, що всупереч наявним чинним рішенням суду, а саме: Постанови Таращанського районного суду Київської області від 01.07.2015 року та додаткової Постанови Таращанського районного суду від 16.02.2016 р. по справі 379/829/15-а (2-а/379/88/15), які виключають можливість укладення договору оренди земельної ділянки по провул. Дільничий, 5 в м. Тараща, відповідачі 5 травня 2016 року уклали договір № 298 оренди вказаної земельної земельної ділянки на період будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд. Разом з тим, рішенням Таращанського районного суду від 18.04.2016 року по справі №379/81/16-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 27.07.2016 р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.11.2016 р, задоволено позов ОСОБА_2 та зобовязано позивача усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_2 частиною орендованої земельної ділянки, розташованої за адресою: Київська область, м. Тараща, провул. Дільничий, 5, на період будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд шляхом: звільнення зазначеної частини земельної ділянки від багаторічних городніх культур (дерев); демонтажу металевої огорожі, що знаходиться безпосередньо на земельній ділянці; демонтажу гноярки (вивезення гною, демонтажу дерев'яних конструкцій, засипання котловану землею); звільнення зазначеної частини земельної ділянки від складованого на ній каміння.

На даний час вказаній справі відкрито виконавче провадження, а тому, відповідач ОСОБА_2 може розпочати вчиняти дії щодо усунення перешкод в користуванні вищевказаною земельною ділянкою з його боку, відповідно до рішення суду у справі №379/81/16-ц та початку будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд на земельній ділянці, що в подальшому у разі задоволення судом його позовних вимог може ускладнити та унеможливити виконання рішення суду, оскільки на земельній ділянці за час тривалого використання ним було посаджено сад, завезено будматеріали для будівництва літнього будинку, поставлена огорожа.

Розглянувши вказане клопотання без виклику сторін та без технічної фіксації процесу, відповідно до ст.153 ч.1, 197 ч.2 ЦПК України, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, обґрунтуванням його необхідності, 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. До заяви додаються також її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову, та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Тобто, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зі змісту ч.1,3 ст.152 ЦПК України вбачається, що позов забезпечується, в тому числі забороною вчиняти певні дії. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п.8 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 ЦПК, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено усі відомості, потрібні для забезпечення позову. Вид забезпечення позову має бути співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Позивач не дотримався вимог, встановлених ст.151 ЦПК України щодо форми та змісту подачі заяви про забезпечення позову, не зазначив необхідні обовязкові відомості для вирішення питання про накладення заборони на вчинення дій з використання земельної ділянки, він не конкретизував та не вказав докази, якими підтверджується, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову, але в заяві вони відсутні, як і будь-які докази на підтвердження необхідності забезпечення позову. Також позивач не обґрунтовує необхідність застосування судом саме такого виду забезпечення позову. Усе це унеможливлює застосування даного заходу забезпечення позову.

Тому заяву про забезпечення позову у вигляді накладення заборони на вчинення дій з використання вказаних земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва необхідно позивачу повернути.

Одночасно суд роз'яснює, що повернення заяви про забезпечення позову не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України.

Керуючись ст.151-153, 209, 210, 293 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом вчиняти певні дії - повернути.

Повернення заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду після усунення недоліків, викладених в ухвалі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається до Апеляційному суду Київської області через Таращанський районний суд. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_3