Справа №2-4528/11
Провадження №6/522/187/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Домусчі Л.В.,
при секретарі Шевчик В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчих листів та відачу дубліката виконавчого листів стосовно ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2012 року позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» було задоволено. Суд стягнув солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 342 905,74 грн та судові витрати.
ПАТ "Всеукраїнський ОСОБА_4" 27.02.2017 року звернулося до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, яке обґрунтовано тим, що 07.09.2012 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист №2-4528/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 342905,74 грн., та судові витрати в сумі 1700 грн. та видачі дублікату виконавчого листа.
В обґрунтування заяви зазначив, що під час ліквідації Банку при інвентаризації уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб кредитних справ було виявлено оригінали виконавчих листів №2-4528/11 та встановлено, що заборгованість боржника ОСОБА_1 перед банком не погашена, тому виконавчі листи підлягають подальшому примусовому виконанню. Причинами порушення строку для пред'явлення до виконання є значна зміна кадрів, скорочення штату працівників, зміна процедури погодження документів, пересилання кредитної справи з регіональної дирекції до головного офісу, неефективність управління колишнього керівництва та низький рівень контролю по роботі з повернення кредитної заборгованості, в тому числі контролю виконання судових рішення органами державної виконавчої служби, велике навантаження працівників. Враховуючи, що ці причини, пов'язані з об'єктивними, істотними труднощами для сторони на вчинення певної дії, банк просив суд задовольнити цю заяву.
В судове засідання зявився представник ОСОБА_2 ОСОБА_5, який заперечував проти задоволення заяви та надав суду письмові заперечення .
Згідно ч.2 ст. 370 ЦПК України, заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованихосіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.
У судове засідання не зявилися інші учасники процесу, хоча були належним чином повідомлені про час, дату та місце судового засідання, чим позбавили суд можливості вислухати їх думки по суті. Заяв про розгляд справи за їх відсутністю суду не надано. У відповідності до ч. 2 ст. 371 ЦПК України, неявка сторін не є перешкодою для розгляду заяви.
Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.08.2012 року позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» було задоволено. Суд стягнув солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 342 905,74 грн та судові витрати.
З матеріалів заяви вбачається, що виконавчі листи по вказаній справі було видано 07.09.2012 року.
Виконавчі документи повинні бути пред'явлені до виконання в строки, встановлені ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції станом на дату розгляду заяви). Стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.
Зазначений строк є процесуальним, а отже, може бути поновлений. Тобто виключним суб'єктом звернення до суду з цього питання є стягувач.
Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.
Таке право стягувача передбачено також ч. 1 ст. 371 ЦПК України. Згідно із ч. 1 ст. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.
Закон не визначає переліку причин пропуску строку на пред'явлення виконавчого документу до виконання, які є поважними, тому питання про поважність таких причин вирішується в кожному конкретному випадку із урахуванням обставин справи та доказів, що свідчать про неможливість подачі виконавчих листі до виконання протягом визначеного законом строку в зв'язку з наявністю об'єктивних перешкод для звернення до суду; при цьому суб'єктивні причини та особисті мотиви позивача самі по собі не можуть вважатися перешкодами для звернення до суду.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 10, частин 1, 4 ст. 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Звертаючись до суду з клопотанням про поновлення строків для предявлення виконавчих листів до виконання, заявник обґрунтував свої вимоги з посиланням на проведення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк», скороченням персоналу, зміни процедури погодження документів, встановленням нового етапу проходження документів.
Суд не вважає зазначене поважними причинами пропуску строку.
Заявник не зазначив коли саме проводилась інвентаризація та не надав підтверджуючих цьому документів.
Крім того, суд, розглядаючи зазначену заяву, враховує і ту обставину, що представником позивача виконавчий лист отримано 07.09.2012 року, а тимчасова адміністрація введена лише в листопаді 2014 року і будь яких доказів про поважність неподання виконавчого листа до виконання з 07.09.2012 року також не надано.
Крім того, заявник в своїй заяві сам посилається на значені своєчасного виконання рішення суду для захисту прав, проте будь-яких належних доказів щодо не звернення з виконавчим листом до виконавчої служби з 25.12.2013 року (дати повернення виконавчого листа державним виконавцем) не надав.
Також суду не надано копію постанови ВДВС Татарбунарського РУЮ від 25.12.2013 року про повернення виконавчого листа стягувачу та з яких підстав.
Також суду не надано доказів, що виконавчий лист було втрачено та коли саме. Крім того заявник при подачі до суду заяви про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчого листа від 17.01.2017р. зазначив що ними було знайдено оригінал виконавчого документу.
З огляду на що посилання заявника на проведення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» як поважну причину пропущення строків предявлення виконавчих документів до виконання та видачу дублікату виконавчого листа суд не приймає до уваги за їх необґрунтованості, а з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» у звязку з необгрунтованістю, а тому відмовляє у задоволенні.
Керуючись ст. 10-11, 57, 197, 371 ч.1 та ч.2 ЦПК України, суд -
У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчих листів та відачу дубліката виконавчих листів стосовно ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, згідно ч.2 ст. 294 ЦПК України.
Суддя: Домусчі Л.В.