Справа № 683/3606/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2017 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Завадської О.П.

при секретарі Васічевій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ часток в натурі та визнання права власності,

встановив:

В грудні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про виділ в натурі своєї частки та визнання на неї права власності. Свої позовні вимоги мотивують тим, що сторони являються співвласниками квартири АДРЕСА_1. Зокрема, частка ОСОБА_1 становить 22/75, частка ОСОБА_2 11/75, а частка ОСОБА_4 14/25. Частки квартири сторін є фактично окремими обєктами нерухомого майна, мають самостійні входи та комунікації, в них різні особові рахунки на оплату комунальних послуг. Тому як співвласники просили виділити їм в натурі із спільної часткової власності в окремий обєкт нерухомого майна, належну їм 33/75 частки вищевказаної квартири, яка складається з приміщень квартири загальною площею 33,6 кв.м, в тому числі житловою площею 17,6 кв.м., в тому числі: коридор (1-1) площею 5,0 кв.м, кухня з паливною (1-2) площею 7,7 кв.м, житлова кімната (1-3) площею 17,6 кв.м, санвузол (1-4) площею 3,3 кв.м. Також просили визнати за ними право власності із вже виділеної їм 33/75 частки квартири відповідно на 2/3 та 1/3 частки, припинивши право спільної часткової власності.

Представник позивачів подав до суду заяву, якою підтримав заявлені позовні вимоги та обставини на їх обґрунтування, при цьому просив розглянути справу без участі сторін.

Відповідачка ОСОБА_3 подала до суду аналогічну заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на підставі рішення Старокостянтинівського районного суду від 02 листопада 2007 року належить на праві власності 11/75 частки квартири АДРЕСА_2. Право власності зареєстровано 26 липня 2008 року, номер запису 4099 в книзі 22, реєстраційний номер 16293447, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації від 26 липня 2008 року за № 19673361.

Крім того позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 належить право власності на 11/75 частки кожному даної квартири згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради від 16 серпня 1993 року, право власності 16 серпня 1993 року зареєстровано Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу № 4099.

Відповідачка ОСОБА_3 являється співвласником 14/75 частки цієї ж квартири на підставі договору купівлі продажу, посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу 13 листопада 2001 року за р. № 3481, право власності 21 листопада 2001 року зареєстровано Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу № 4099.

Право власності на земельну частку відсутнє.

Частка позивачів складається з приміщень квартири загальною площею 33,6 кв.м, в тому числі житловою площею 17,6 кв.м., що складається з коридору (1-1) площею 5,0 кв.м, кухні з паливною (1-2) площею 7,7 кв.м, житлової кімнати (1-3) площею 17,6 кв.м, санвузла (1-4) площею 3,3 кв.м.

У відповідності до висновку ТОВ «Бюро судових будземекспертиз» м. Старокостянтинова від 12 грудня 2016 року за № 105 щодо технічної можливості поділу обєкта нерухомого майна вбачається технічно можливим виділити із присвоєнням окремих адрес: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартири по вул. Пушкіна, 46 м. Старокостянтинова, що складається з приміщень: 1-1 коридор пл. 5,0 м. кв., 1-2 кухня з паливною пл. 7,7 м. кв., 1-3 житлова пл. 17,6 м. кв., 1-4 санвузол пл. 3,3 м. кв., загальною площею 33,6 м. кв., в тому числі житловою 17,6 м. кв.

Квартира фактично розділена на дві частини, кожна з яких утворює комплекс взаємоповязаних приміщень для проживання однієї сімї. Частини сторін в квартирі відокремлені стіною і мають окремі виходи. Кожна частина квартири може бути виділена та функціонувати як окремий самостійний обєкт нерухомого майна (окрема квартира).

Дані обставини визнаються сторонами та ними не оспорюються.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Частиною 1 ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання (ч. 2 ст. 364 ЦК України ).

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток жилого будинку (квартири), що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Згідно ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпоряджатися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Враховуючи вище вказане, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58-60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 183, 358, 361, 364, 367, 379, 380 ЦК України,

вирішив:

Позов задовольнити.

Виділити в натурі із спільної часткової власності в окремий об"єкт нерухомого майна належні ОСОБА_1, ОСОБА_2 33/75 частки квартири АДРЕСА_3, яка складається з приміщень квартири загальною площею 33,6 кв.м, в тому числі житловою площею 17,6 кв.м., в тому числі: коридор (1-1) площею 5,0 кв.м, кухня з паливною (1-2) площею 7,7 кв.м, житлова кімната (1-3) площею 17,6 кв.м, санвузол (1-4) площею 3,3 кв.м.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на

2/3 частки в цілому на обєкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_3, яка складається з приміщень квартири загальною площею 33,6 кв.м, в тому числі житловою площею 17,6 кв.м., в тому числі: коридор (1-1) площею 5,0 кв.м, кухня з паливною (1-2) площею 7,7 кв.м, житлова кімната (1-3) площею 17,6 кв.м, санвузол (1-4) площею 3,3 кв.м

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на 22/75 частки квартири АДРЕСА_3.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на 1/3 частки в цілому на обєкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_3, яка складається з приміщень квартири загальною площею 33,6 кв.м, в тому числі житловою площею 17,6 кв.м., в тому числі: коридор (1-1) площею 5,0 кв.м, кухня з паливною (1-2) площею 7,7 кв.м, житлова кімната (1-3) площею 17,6 кв.м, санвузол (1-4) площею 3,3 кв.м.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на 11/75 частки квартири АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницького області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня ухвалення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя