Ухвала

Іменем України

27 березня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного відділення з обслуговування побутових споживачів до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії, за касаційною скаргою ОСОБА_5на рішення Апеляційного суду Запорізької області від 05 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (далі - ВАТ «Запоріжжяобленерго») в особі Правобережного районного відділення електричних мереж звернулось до суду з позовом, обґрунтовуючи який зазначило, що 06 листопада 2008 року рейдовою бригадою Правобережного відділення електричних мереж проведено перевірку дотримання Правил користування електричною енергією для населення за адресою: АДРЕСА_1.

Перевіркою встановлено самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі, що не є власністю споживача поза розрахунковим засобом обліку, після встановлення електроскопу (п. 48 Правил користування електричною енергією для населення). По даному факту було складено акт від 06 листопада 2008 року № 00098460 та відповідно до п. 3.3. Методики визначено обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення на суму 5 515 грн 26 коп.

За аналогічне порушення 12 травня 2011 року було складено акт № 00118877 та визначено обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення на суму 1 162 грн 42 коп.

Загальна сума несплаченої електричної енергії становить 6 677 грн 68 коп.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд стягнути з солідарно з відповідачів вартість не облікованої електричної енергії у сумі 6 677 грн 68 коп., як безпідставно отримане майно, а також понесені судові витрати на оплату судового збору у сумі 229 грн 40 коп.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2016 року відмовлено Відкритому акціонерному товариству «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного відділення з обслуговування побутових споживачів у задоволенні позову до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення вартості не облікованої електричної енергії.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 05 липня 2016 року рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 лютого 2016 року у цій справі скасовано і ухвалено нове наступного змісту.

Позов задоволено частково.

Стягнуто зОСОБА_6 на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного районного відділення електричних мереж вартість не облікованої електроенергії у розмірі 720 грн 70 коп., судові витрати у розмірі 51 грн 96 коп.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного районного відділення електричних мереж вартість не облікованої електроенергії у розмірі 232 грн 48 коп., судові витрати у розмірі 16 грн 76 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Правобережного районного відділення електричних мереж вартість не облікованої електроенергії у розмірі 209 грн 24 коп., судові витрати - 15 грн 10 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзіОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду в частині стягнення з нього вартості не облікованої електроенергії у розмірі 209 грн 24 коп. та судових витрат 15 грн 10 коп. та відмовити в задоволенні позову в цій частині, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншим.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення вартості не облікованої електричної енергії у сумі 1 162 грн 42 коп., визначеної на підставі акта від 12 травня 2011 року № 00118877, апеляційний суд обґрунтовано керувався ст. 360 ЦК України, відповідно до якої співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном пропорційно до розміру їх часток у праві власності на це майно.

Доводи ОСОБА_5 про те, що позивачем жодним чином не доведено належними доказами, що він є споживачем електричної енергії відповідно до договору та споживачем електроенергії за адресою: АДРЕСА_1., де він ніколи не проживав, а також те, що докази про встановлення його вини за результатами засідання комісії з розгляду акта порушення відсутні, є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Крім того, доводи касаційної скарги спростовуються встановленими по справі обставинами.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що квартира АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності відповідачів: ОСОБА_5 належить 3/20 частин на підставі договору дарування від 12 травня 2004 року № 652 і 37/600 частин на підставі договору дарування від 30 червня 2004 року № 908; ОСОБА_6 - 186/300 частин на підставі договору дарування від 03 березня 2005 року № 129; ОСОБА_4 - 37/300 частин на підставі договору купівлі-продажу від 20 грудня 1999 року № 1902 і 37/600 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20 травня 2004 року № 3-174.

Відповідно до п.2 Правил користування електричною енергією для населення об'єкт споживання - житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на праві власності або користування.

За ч. ч. 4, 5 ст. 319, 322 ЦК України власність зобов'язує, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, і не може використовувати право власності на шкоду правам та інтересам суспільства.

Отже при отриманні відповідачами у часткову власність електрифікованої квартири, вони на підставі вказаних норм законодавства зобов'язані її утримувати і нести тягар відповідальності перед позивачем за фактичне отримання електроенергії і без укладення щодо цього договірних правовідносин.

06 листопада 2008 року рейдовою бригадою Правобережного відділення електричних мереж проведено перевірку дотримання Правил користування електричною енергією для населення за адресою: квартира АДРЕСА_1.

Перевіркою встановлено: самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі ВАТ «Запоріжжяобленерго» поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії. Підключення електророзетки здійснено відкритою проводкою.

За результатами перевірки складено акт від 06 листопада 2008 року № 00098460 у присутності ОСОБА_6 та ОСОБА_7, останні розписалися у акті.

Відповідно до п. 3.3. Методики визначено обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення на суму 5 515 грн 26 коп.

Крім того, 12 травня 2011 року рейдовою бригадою Правобережного відділення електричних мереж проведено перевірку дотримання Правил користування електричною енергією для населення за адресою: квартира АДРЕСА_1

Перевіркою встановлено: самовільне підключення електричної проводки до електричної мережі іншого власника з порушенням схеми обліку після припинення електропостачання. Порушення здійснено відкрито, відкритою проводкою.

За результатами перевірки складено акт від 12 травня 2011року № 00118877 за участі споживача ОСОБА_6 та ОСОБА_8, яка від підпису відмовилась.

За даним актом здійснено розрахунок обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення та затверджено його на засіданні комісії з розгляду актів про виявлення порушення Правил користування електричною енергією для населення, що підтверджується протоколом від 09 червня 2011 року № 601 та визначено, що споживач ОСОБА_8 причетна до порушення Правил користування електричною енергією для населення.

Відповідно до п. 3.3. Методики визначено обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією для населення на суму - 1 162 грн 42 коп.

ОСОБА_5 заявив про застосування строків позовної давності до вимог про стягнення вартості не облікованої електричної енергії на підставі акта від 06 листопада 2008 року № 00098460.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Запорізької області від 05 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко