Справа № 484/3803/16-ц
Провадження № 2/484/218/17
У Х В А Л А

17 лютого 2017 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Маржиної Т.В.

при секретарі Мирошниченко Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська цивільну справу за позовом ПАТ «Державний ОСОБА_1 України» до ОСОБА_2, про стягнення кредитної заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2016 року ПАТ «Державний ОСОБА_1 банк України» звернулося до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 07.03.2008 року між Банком та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 127, згідно якого останньому надано грошові кошти в сумі 42 916 грн. на придбання транспортного засобу з остаточним строком погашення 06.03.2015 року та сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15%. Виконання кредитного договору забезпечено договором застави транспортного засобу від 07.03.2008 року, укладеним між Банком та ОСОБА_3 за оціночною вартістю транспортного засобу 50 490 грн. 01.11.2008 року між Банком та ОСОБА_3 укладено додатковий договір №1 до вказаного вище кредитного договору, змінено процентну ставку. 02.10.2009 року між ОСОБА_3, Банком та ОСОБА_2 укладено договір переведення боргу за кредитним договором № 127 від 07.03.2008 року, за умовами якого усі зобовязання за вказаним кредитним договором переведені на ОСОБА_2, однак ОСОБА_2 умови кредитного договору не виконує, борг не погашає, внаслідок чого станом на 26.09.2016 року утворилася заборгованість в сумі 108 796 грн. 25 коп., яка складається з простроченої заборгованості по тілу кредита в сумі 32 910 грн. 91 коп., по відсоткам - в сумі 16 652 грн. 39 коп., пені 22 593 грн. 33 коп., інфляційним витратам 33 858 грн. 55 коп., штрафу в розмірі 3% річних в сумі 2 781 грн. 07 коп.

Саме таку суму ПАТ «Державний ОСОБА_1 банк України» просить стягнути із ОСОБА_2 на користь Банку.

17.02.2017 року ОСОБА_4 як третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, предявила позов до ПАТ «Державний ОСОБА_1 банк України», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним зазначеного вище договору про переведення боргу, посилаючись на те, що такий договір був укладений її чоловіком ОСОБА_2 без її згоди як дружини, що суперечить вимогам ст.ст. 203 ЦК України та ст. 65 СК України.

Статтею 34 ЦПК України визначено, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору, можуть вступити у справу до закінчення судового розгляду, предявивши позов до однієї чи обох сторін. Ці особи мають усі процесуальні права і обовязки позивача.

З тексту поданого ОСОБА_4 позову вбачається, що він стосується договору про переведення боргу, на підставі якого ПАТ «Державний ОСОБА_1 банк України» просить стягнути борг із ОСОБА_2, тобто такий позов повязаний з предметом спору.

Зазначений позов підсудний Первомайському міськрайонному суду, оплачений судовим збором, відповідає вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК України, тому відповідно до ст.ст. 34, 122 ЦПК України слід відкрити провадження за вказаним позовом.

Відповідно до ст. 125 ЦПК України положення статей 123 і 124 ЦПК України застосовуються до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмету спору, тому позов ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 34, 125, 123, 126 ЦПК України слід обєднати в одне провадження з первісним позовом.

Керуючись ст.ст. 34, 123-126, 119, 120, 122, 209, 210 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження за позовом ОСОБА_4 до ПАТ «Державний ОСОБА_1 банк України», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про переведення боргу.

Обєднати зазначений позов в одне провадження з позовом ПАТ «Державний ОСОБА_1 банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договром.

Оскільки ухвала суду не перешкоджає подальшому розгляду справи, а вирішене ухвалою питання відсутнє у переліку ст. 293 ЦПК України, ухвала не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляції на рішення суду в наданій справі.

СУДДЯ: