Справа № 751/851/17 Провадження № 22-ц/795/767/2017 Головуючий у I інстанції Філатова Л. Б. Доповідач - Висоцька Н. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого-судді Висоцької Н.В.

суддів: Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

із секретарем Шкарупою Ю.В.,

за участю: представників сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення,

В С Т А Н О В И В :

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_1 просить скасувати рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01.03.2017, яким позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом виселення задоволено, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

За доводами апеляційної скарги рішення суду є незаконним, прийнятим з порушенням норм процесуального права, судом не враховано всі істотні обставини справи.

В скарзі заявник посилається, що судом не прийняті доводи сторони відповідача, що ОСОБА_5, цивільна дружина відповідача, не підписувала договір купівлі-продажу спірної квартири, придбаної за спільні кошти, оскільки це суперечило її волі та здоровому глузду. ОСОБА_3 не визнає право власності на квартиру за ОСОБА_4

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 01.11.2016 ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_5 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 30-31).

Згідно витягу з інформаційної довідки вбачається, що позивач є власником вказаної вище квартири (а.с. 4)

Постійне місце проживання відповідача ОСОБА_3 зареєстровано в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17), що підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернігівській області.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки відповідач у спірній квартирі не зареєстрований, його право користування квартирою належними та допустимими доказами не підтверджено ОСОБА_3 підлягає виселенню з квартири позивача, яка є власником, та якій з боку відповідача чиняться перешкоди щодо користування та розпорядження власним житлом.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд, оскільки судом першої інстанції обставини справи зясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Доводи апеляційної скарги цей висновок суду не спростовують.

Згідно ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, але відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦК України, при здійснені своїх прав особа зобов»язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Зі змісту статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання і проживання членів його сім'ї.

Оскільки відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, що не виключає можливості надання власниками майна дозволу на проживанння в належній на праві власності квартирі інших осіб без укладення договору найму житла та без сплати будь-яких платежів.

Виходячи з обставин справи, між сторонами договір найму житлового приміщення не укладався, відповідач проживає в квартирі без сплати за користування житлом власнику.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

На виконання вимог ст. 10 ЦПК України, судом апеляційної інстанції було роз»яснено представнику відповідача права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Представником відповідача ОСОБА_1, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було заявлено клопотання про зупинення розгляду справи, оскільки ним в інтересах ОСОБА_3 до Новозаводського районного суду м. Чернігова було подано позовну заяву до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім»єю та визнання недійсним договору купівлі-продажу, ухвалою від 04.04.2017 відкрито провадження в зазначеній справі, проте судом апеляційної інстанції враховано, що зазначений позов було подано до суду після прийняття рішення по суті спору 07.03.2017.

Судом враховано, що відповідно до положень ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Проте, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 5760, 131132, 137, 177, 179, 185, 194, 212215 ЦПК України, визначено обовязковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, із яких суд виходив при вирішенні позову (дослідження обґрунтованості, наявності доказів, що їх підтверджують).

Доводи апеляційної скарги щодо укладення колишньою дружиною відповідача договору купівлі-продажу квартири, яка була придбана за спільні кошти, суперечило її волі не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Посилання заявника на безпідставну відмову суду у прийнятті зустрічного позову також не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції, оскільки вони не є підставою для скасування вірного по суті рішення суду.

Враховуючи, правову позицію, висловлену Верховним Судом України у постанові від 23 вересня 2015 року № 6-979цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні відповідних норм права, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, суд, встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ч. 4 ст. 60 ЦПК України, рішення має місти обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду І інстанції перевірено в межах доводів апеляційної скарги і підстав для його скасування не встановлено.

Оскаржуване рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених доказах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують та не містять передбачених законом підстав для скасування вірного по суті рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: