РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі

судді Єпішина Ю.М.,

при секретарі Марецькый Я.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Суворовський районний відділ Управління міграційної служби у Херсонській області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що ОСОБА_3 є власником квартири №34 у буд.28 по Миколаївське шосе в місті Херсоні на підставі договору купівлі-продажу від 01.07.2016 року. Після укладення договору та реєстрації права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідачі не знялися з реєстраційного обліку. В квартирі не проживають з моменту її продажу. Той факт, що в квартирі досі зареєстровані відповідачі заважає позивачу повноцінно ним користуватись. Просить суд визнати ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратив право користування квартирою №34 у буд.28 по Миколаївське шосе в місті Херсоні.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, представника відповідачів ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не заперечувала проти задоволення позову.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Тобто право власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у нього права приватної власності на це майно.

На підставі вищевикладеного вбачається, що з припиненням права власності особи на будинок (квартиру) припиняється його право на користування ними, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сімї власника будинку користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно.

Із зазначеного слідує висновок, що права користування членів сімї власника будинку цим будинком та обсяг цих прав залежить від прав власника будинку. З припиненням права власності особи на будинок припиняється право членів її сімї на користування ним, оскільки права останніх є похідними від прав самого власника.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником квартири №34 у буд.28 по Миколаївське шосе в місті Херсоні на підставі договору купівлі-продажу від 01.07.2016 року, інформаційної довідки №62527754 від 01.07.2016 року.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України №1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що момент внесення запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є офіційним визнанням та підтвердженням виникнення в особи права власності на нерухоме майно.

За приписами ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 182 ЦК України встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частина четверта статті 334 ЦК України передбачає, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За приписами ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмежень.

Таким чином, реєстрація ОСОБА_4, ОСОБА_5 в квартирі, що знаходиться у власності позивача, обмежує його право власності.

Враховуючи викладене, суд на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 10-11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: Суворовський районний відділ Управління міграційної служби у Херсонській області, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити у повному обсязі.

Визнати ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратив право користування квартирою №34 у буд. №28 по Миколаївське шосе в місті Херсоні.

Вступна та резолютивна частина рішення складені і підписані у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 09 лютого 2017 року.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.М.Єпішин