Справа 688/667/17
№ 2/688/439/17
Рішення

Іменем України

12 квітня 2017 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Гаврилової Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

у березні 2017 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.08.2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 247. В обгрунтування позову вказала, що від шлюбу мають двоє дітей: доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сім'ю, подружню вірність, ведення спільного господарства, кожний з них має різні характери та світогляд. Вказане постійно призводить до непорозумінь, свідками чого стають малолітні діти. Відповідач вже більше року має стосунки з іншою жінкою, у звязку з чим між ними припиненні шлюбні відносини та введення спільного господарства. Вважає, що їх шлюб носить формальний характер і примирення між ними не можливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала з підстав, викладених у ньому. Просила строк на примирення не надавати, оскільки відповідач проживає з іншою жінкою.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Подав до суду заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив строк на примирення не надавати, оскільки між ними вичерпані всі можливості для збереження сім'ї.

З'ясувавши письмові думки сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити, з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрували шлюб 12.08.2008 року, про що складено відповідний актовий запис за №247. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БВ № 120557, виданим повторно 30.01.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області.

Від спільного проживання у сторін є двоє дітей: донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про їх народження.

Судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, більше року разом, як сімя, не проживають, спільного господарства не ведуть. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного.

Факт не проживання позивача і відповідача однією сімєю та відсутність спільного побуту суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для надання строку для примирення та приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, їхніх дітей, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтвердженні судові витрати.

А тому, судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь.

На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 215 ЦПК України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, 12 серпня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №247 розірвати.

Залишити ОСОБА_1 після розрвання шлюбу прізвище "Свидинюк".

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В. Козачук