Справа № 214/9082/15-ц
2/214/185/17
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
09 лютого 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ковтун Н.Г.,

при секретареві Троценко О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:
В грудні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_1 звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09 лютого 2017 року позовну заяву в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про надання додаткового строку для прийняття спадщини залишено без розгляду за клопотанням представника позивача.

Позивач ОСОБА_1 просить надати йому додатковий строк один місяць, з дати набуття законної сили рішення суду, для звернення до державного нотаріуса Сьомої Криворізької нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнавши причину пропуску цього строку поважною.

В обґрунтування позову зазначив наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний дядько позивача ОСОБА_5 , що підтверджується копію свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганського району Криворізької міської ради Дніпропетровської області, від 30.12.2000 року, актовий запис № 2153.

За життя ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений у встановленому законом порядку держаним нотаріусом Сьомої криворізької нотаріальної контори Лігутою Л.В. від 08 липня 1999 року, реєстровий номер 2-2728. Згідно цього заповіту все своє майно ОСОБА_5 заповів ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в рівних частках кожному.

За життя ОСОБА_5 та його дружині ОСОБА_6 на підставі права спільної власності належала квартира АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва на право власності на житло від 11 листопада 1993 року, виданого шахта « БАТЬКІВЩИНА» ВО « КРИВБАСРУДА», на підставі розпорядження від 29 червня 1993 року № 195, вказане свідоцтво було зареєстроване Криворізьким Бюро Технічної Інвентаризації, про що був здійснений запис у реєстрову книгу № 14пв-204 -204.

ОСОБА_5 перебув у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого народним комісаріатом внутрішніх справ УССР № 68.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , його дружина, ОСОБА_6 прийняла фактично спадщину за законом після смерті свого чоловіка, тому що була зареєстрована з ним на дату його смерті за однією адресою, має право на обов`язкову частку, оскільки на момент смерті свого чоловіка вона була непрацездатна.

Таким чином, після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкоємцями за заповітом є ОСОБА_1 та ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_6 , яка має право на обов`язкову частку у спадщині за законом.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 , виданий відділом реєстрації актів громадянського стану Саксаганського району управління юстиції м. Кривого Рогу, 22 вересня 2003 року, актовий запис № 1686. За життя вона постійно хворіла і позивачі по справі, які є племінниками здійснювали за нею постійний догляд.

ОСОБА_6 склала заповіт, який був належним чином посвідчений державним нотаріусом Сьомої Криворізької нотаріальної контори Лігутою Л.В. від 08 липня 1999 року, за реєстровим номером 2-2729, згідно до якого, все належне їй майно вона на користь своїх племінників ОСОБА_1 та ОСОБА_1 в рівних частках.

Після смерті ОСОБА_6 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 довідались, що тітка склала новий заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори Лігутою Л.В. від 26 липня 2003 року за реєстровим номером 2 2740, згідно до якого, вона заповіла все своє майно ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 є відповідачем по справі, оскільки він є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6 , але спадщину після смерті ОСОБА_6 він не оформив та в провадженні Саксаганського суду м. Кривого Рогу перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності за заповітом та за зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним (Суддя Ковтун Н.Г., справа № 214/480/15 ц). Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_5 немає.

Після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_10 та ОСОБА_11 неодноразово звертались до державного нотаріуса Сьомої Криворізької нотаріальної контори, але після спливу шестимісячного строку, оскільки саме в період з 01.01.2001 по 30 червня 2001 року вони здійснювали постійний догляд за ОСОБА_6 , яка його потребувала, а також, у зв`язку з тим що позивачі самі мали значні проблеми зі здоров ям, перебували на лікуванні, про що свідчить відповідна довідка віл 15.12.2015 № 2846, поважність причини пропуску буде також підтверджене свідками) тобто мали дуже поважні причини через які ними було пропущено строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 .

Окрім того, позивач, будучи спадкоємцем за заповітом є необізнаними у галузі спадкового права, не знаючи вимог спадкового права, маючи складні сімейні обставини, проблемі зі станом здоров"я вчасно не змогли звернутися до нотаріальної контори й подати заяву про прийняття спадщини. Але, в той же час, позивачі фактично прийняли спадщину, оскільки опікувалися майном, сплачували обов`язкові платежі, мали ключі від квартири, користувалися предметами домашнього вжитку, які належали ОСОБА_5 .

Після чергового звернення до державного нотаріуса, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 05.11.2015р. отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначалось, що строк для прийняття спадщини пропущено. Одночасно з цим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 було рекомендовано звернутися до суду з приводу визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні пред`явлений позов підтримали, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві, просили задовольнити позовні вимоги.

Відповідач та представник відповідача не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, покази свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що стверджується копією свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 від 30 грудня 2000 року (а.с.8).

Внаслідок смерті останнього відкрилась спадщина, до складу якої входить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло (а.с. 14), копією технічного паспорта (а.с. -18).

Згідно копії спадкової справи, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (а.с. 34 - 48), позивач ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_5 21 липня 2015 року; згідно заповіта від 08 липня 1999 року, ОСОБА_5 заповів належну йому частину жилого будинку із відповідною частиною господарських споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , та усе його майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також все, що буде належати йому на день його смерті, і на що за законом він буде мати право, ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 (а.с. 9), котра перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 13).

Згідно копії спадкової справи, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 (а.с. 81 - 103), згідно заповіта від 26 липня 2006 року, ОСОБА_6 заповіла усе належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, а також все, що буде належати їй на день її смерті, і на що за законом він буде мати право, ОСОБА_3 .

Таким чином, у відповідності до ст.ст. 1235, 1236 ЦК України ОСОБА_11 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до копії постанови державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Донцової Н.Ю. від 05 листопада 2015 року, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки спадкоємці пропустили шестимісячний строк для подачі заяв про прийняття спадщини (а.с. 48).

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-85цс12 від 26.09.2012 року, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що ОСОБА_15 та ОСОБА_9 є її братами, після смерті ОСОБА_5 вони приїжджали до ОСОБА_6 , у них були ключі від будинку; ОСОБА_9 та ОСОБА_8 мають не дуже добрий стан здоров"я, обидва страждають на серце.

Свідок ОСОБА_16 суду показала, що ОСОБА_1 є її чоловіком, вони разом з чоловіком після смерті ОСОБА_17 приїжджали до ОСОБА_18 , доглядали за нею, її чоловік ОСОБА_8 часто хворів, його брат ОСОБА_9 часто приходив, вони жили поряд

Свідок ОСОБА_19 суду показав, що відповідачів знає з 90-х років, вони часто відвідували ОСОБА_18 , після смерті ОСОБА_18 він дізнався, що у позивачів та відповідача конфлікт.

Свідок ОСОБА_20 повідомила суду, що відповідач є її чоловіком, відповідач та позивачі займались похованням ОСОБА_5 , відповідач ставив пам"ятник, її чоловік відвідував ОСОБА_18 через день, при ній ОСОБА_21 та ОСОБА_8 ніколи не приходили, її чоловік оплачував комунальні послуги, соціальні працівники не приходили, за рік до смерті ОСОБА_18 до неї переїхала її свекруха.

Згідно копії висновку ЛКК (а.с. 20), ОСОБА_11 в період з 01 січня 2001 року по 01 червня 2001 року знаходився на амбулаторному лікуванні.

Згідно копій виписок із медичної карти (а.с. 113 - 114), ОСОБА_11 довгий час хворіє, багато разів лікувався амбулаторно та стаціонарно.

За таких умов суд вважає, що ОСОБА_11 пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини, яка відкрилась внаслідок смерті ОСОБА_5 , оскільки це було пов`язано з об`єктивними, істотними та непереборними труднощами для позивача подати відповідну заяву нотаріусу вчасно, а відтак є підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 11, 57, 60, 61, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 1268-1270, 1272 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визначити ОСОБА_11 додатковий строк в один місяць з моменту набрання законної сили рішенням суду, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Г. Ковтун