Справа № 758/2425/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Декаленко В. С.,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

за участю:

прокурора - Колесникової О.О.

заінтересованої особи - ОСОБА_1

представника Органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації - Делягіна О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні місті Києві заяву Територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку відносно ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_1, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Представник Територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» звернувся до суду з заявою про госпіталізацію у примусовому порядку відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, якого 15.02.2017 року о 17 год.30 хв. за рапортом поліцейського взводу № 2 РПП управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві було доставлено швидкою психіатричною бригадою до відділення №29 Територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ», у зв'язку з проявами неадекватної поведінки, чіплявся до перехожих, внаслідок чого останні звернулись до поліції, що являло собою небезпеку для нього та оточуючих, наявністю у нього психопатичної симптоматики,небезпеки для його життя, неможливості самостійно задовольнити свої життєві потреби, відмовою від лікування та їжі, потребою примусового лікування .

В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву, обґрунтувавши необхідність примусової госпіталізації та проведення лікування відносно ОСОБА_3, просила суд задовольнити заяву, оскільки виписка його може являти собою небезпеку в першу чергу для хворого та оточуючих людей, в зв'язку з наявністю у нього гострої психотичної симптоматики, що являє собою безпосередню небезпеку для оточуючих, нездатності критично оцінювати свої дії та свою поведінку, переоцінювання власних можливостей, наявністю галюцинаторно -параноїдного синдрому, некритичності свого стану, відмовою від лікування та категоричною відмовою від вживання її що загрожує його життю.

ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечує проти вимог, вважає, що потрібно підлікуватись, не може назвати місце свого проживання не пам'ятаючи його, зазначає, що проживав на будівництві де виконував різну роботу і тому не заперечує проти його примусової госпіталізації з метою покращення свого стану.

Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні вимоги підтримує в повному обсязі і виходячи зі стану хворого вважає є підстави для його примусової госпіталізації.

Заінтересована особа - ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги підтримує, просить суд застосувати примусове лікування сина, оскільки його стан загрозливий, дійсно мають місце неадекватна поведінка , фактично самостійно вийти зі стану загострення хвороби він не зможе, добровільно також лікуватись згідно його стану здоров'я не буде, однак це є необхідним на даний час з метою покращення його стану і лікування стаціонарно доцільне, син не може самостійно оцінювати свої вчинки та дії і потребує допомоги з метою покращення його стану.

Вислухавши пояснення учасників процесу, висновок прокурора, який вважає за доцільне застосування примусової госпіталізації та проведення лікування відносно ОСОБА_3, дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність задоволення зазначеної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 14 Закону України « Про психіатричну допомогу « - Особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно висновку лікарів - психіатрів від 16.02.2017 року ОСОБА_3 - страждає на тяжкий психічний розлад у формі: Галюцинаторно - параноїдний синдром. У зв'язку зі станом захворювання був позбавлений можливості дати усвідомлену згоду на лікування чи відмову від нього, наявність психотичної симптоматики, яка являє небезпеку для життя пацієнта, неможливості його самостійно задовольнити свої основні життєві потреби потребує примусової госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку - у психіатричний стаціонар.

З наданих суду матеріалів вбачається, що дійсно ОСОБА_3 відмовлявся від примусової його госпіталізації та від лікування в стаціонарних умовах, заперечуючи проти проведення курсу лікування з метою покращення його стану.

Встановлено, що в зв'язку з наявністю у хворого психічного розладу з діагнозом - галюцинаторно - параноїчний синдром, проявами симптоматики та елементів соціальної та власної небезпечності, неадекватністю поведінки, наявності реальних намірів вчинення дій, які становлять безпосередньо небезпеку нього та для оточуючих,неможливості самостійно задовольнити свої життєві потреби, відсутністю критики до свого стану, відмови добровільного лікування, може бути небезпечним для оточуючих у випадку його виписки, суд вважає необхідним задовольнити вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 280-282 ЦПК України, ст.ст. 14, 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Дати згоду на примусову госпіталізацію до Територіального медичного об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. С. Декаленко