Справа № 274/695/17
Провадження № 2/0274/805/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"26" квітня 2017 р. м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого судді Хуторної І.Ю.,

з участю секретаря Соломянюк Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим будинком, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. Просить визнати відповідачку такою, що втратила право на користування житловим будинком № 5 по вул. Спортивній в с. Озадівка, Бердичівського району, належного їй на праві власності.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що відповідачка її колишня невістка. Шлюбі між відповідачкою та її сином ОСОБА_3 розірвано рішенням суду від 01 березня 2016 року. У будинку відповідачка не проживає з грудня 2015 року. З того часу проживає у будинку її батьків.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала, з підстав заявлених у ньому. Пояснила, що вона заперечує проти реєстрації колишньої невістки у її будинку. Проти реєстрації дітей вона не заперечує. Після того, як у невістки та сина виник конфлікт з приводу її подружньої зради, невістка залишила будинок та в подальшому забрала свої речі.

Відповідачка позов не визнала. Пояснила, що з грудня 2015 року проживає у своїх батьків, так як її чоловік побив та вигнав з будинку. У подальшому, звернувшись до поліції, вона забрала свої речі. Вважає, що їй мають сплатити грошові кошти з тим, щоб вона могла собі та дітям придбати житло, оскільки їм немає де проживати. Вона не намагалася повернутися до житла. На право власності на це житло не претендує.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 26.04.1996 позивачка являється власником будинку № 5 по вул.. Спортивна в с. Озадівка ( а.с. 7,8).

Відповідно до довідки Озадівської сільської ради від 13.09.2016 У вказаному будинку, крім позивачки, зареєстровані: чоловік - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сини ОСОБА_5, 1976, ОСОБА_6Г, ІНФОРМАЦІЯ_2, колишня невістка - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, онуки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5. Онуки та колишня невістка не проживають у будинку з 2015 року ( а.с. 14).

Рішенням Бердичівського міськрайнного суду від 01 березня 2016 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_2 розірвано ( а.с. 17).

Відповідно до довідки Озадівської сільської ради від 01.07.2016 ОСОБА_2 разом з дітьми без реєстрації проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6 ( а.с. 15).

Свідки ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_10 кожен суду показали, що з грудня 2015 року відповідачка не проживає у житлі позивачки, з того часу як виник конфлікт з її чоловіком. Відповідачка забрала з будинку свої речі. Не намагалася повернутися до будинку. Проживає у своїх батьків.

Відповідно до частини першої статті 156 ЖК України, з урахуванням положень частини першої статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла ( колишні члени сім'ї), які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Права власника житлового будинку, квартири визначені статтями 383 ЦК України та 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла ( в тому числі і колишній член сім'ї) втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що з грудня 2015 року відповідачка у будинку позивачки не проживає, на право власності на житло не претендує, забрала речі з будинку та не має наміру туди повертатися.

Вказана обставина встановлена на підставі частини першої статті 61 ЦПК України та доведена показаннями свідків.

Відповідно до вимог статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття осіб з реєстраційного обліку.

Оскільки відповідачка більше року без поважних причин не проживає у будинку позивачки, будь-якої домовленості на право проживання у житлі між сторонами не існує, реєстрація відповідачки в будинку порушує охоронюване законом право власності позивачки, суд вважає, що відповідачку слід визнати такою, що втратила право на користування будинком.

Куруючись статтями 10, 11, 60, 61, 213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 такою, що втратила право на користування житловим будинком № 5 по вул. Спортивній в с. Озадівка Бердичівського району Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя: