13.02.2017 Справа № 389/325/17 Провадження № 2-з/389/5/17
У Х В А Л А

13 лютого 2017 року суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1, розглянувши заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення авансу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, про повернення авансув якому просить постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на свою користь аванс в розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США, що становить на 09.02.2017 року в перерахунку 26 912.50 грн.

Одночасно з поданням позовної заяви, позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 належну ОСОБА_3 та заборонити реєстрацію у вказаному житловому приміщенні будь-яких (в тому числі неповнолітніх) осіб до закінчення розгляду справи в суді.

Встановлено, що заява подана з порушенням вимог, викладених в ч.5 ст.119 ЦПК України, а саме: не сплачений судовий збір за подачу позивачем до суду заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ст.4 Закону України Про судовий збір за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову фізичною особою, ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Станом на 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб визначено в сумі 1 600 грн.

Крім того, в п.5 листа "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" №10-1386/0/4-12 від 27 вересня 2012 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що підпунктом 13 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено справляння судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову, разом із тим, статтею 134, частиною другою статті 151 ЦПК України не передбачено наслідків неподання доказів сплати названого збору в установленому порядку і розмірі за подання заяви про забезпечення доказів чи позову, при цьому, враховуючи аналогічні ситуації, передбачені статтями 119, 121 ЦПК України, у випадку відсутності доказів сплати судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову, суд має залишити таку заяву без руху.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 320 грн. за подання заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з вимогами ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

В поданій до суду заяві про забезпечення позову заявник вказавши вид забезпечення позову, зокрема накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 посилався на те, що вищевказана квартира належить ОСОБА_3. Однак до матеріалів позову долучено витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно СВХ № 453242 виданий 14.08.2005року Знамянським міжміським комунальним підприємством «Бюро технічної інвентарізації» в якому значиться ОСОБА_3, яка є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_2, що також підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серія ЯЯЯ № 205788 видане виконавчим комітетом Знамянської міської ради від 12.08.2005 року № 2430. Також до позовної заяви додано копію, а не оригінал розписки ОСОБА_3 складеної 24.12.2014 року, що не дає можливості пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Таким чином, заявник не зазначив причини, у звязку з якими необхідно забезпечити позов, не обґрунтував необхідність забезпечення позову, не навів факти в обґрунтування того, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення можливого рішення суду про задоволення позову, не навів обставин на підтвердження того, що невжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду не надавши підтвердження того, що саме ця квартира належить ОСОБА_3.

Більш того, відповідно до ч. 4 Постанови Пленуму Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи, що дану заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог, викладених в ч.5 ст.119, ст.151 ЦПК України, то відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Керуючись ч.5 ст.119, ст.151-153, ч. 1 ст. 121, ст.293 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України "Про судовий збір", -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 належну ОСОБА_3 та заборону реєстрації у вказаному житловому приміщенні будь-яких (в тому числі неповнолітніх) осіб до закінчення розгляду справи в суді залишити без руху надавши строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання протягом пяти днів з дня її винесення апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Є.М. Тьор