Ухвала

іменем україни

01 лютого 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про захист прав споживачів, за касаційною скаргою ОСОБА_3, подану його представником ОСОБА_4, на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 25 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним вище позовом, у якому просив визнати несправедливим та недійсним кредитним договір від 03 жовтня 2008 року, укладений між ним та закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», визнати недійсним договір факторингу від 26 липня 2013 року в частині відступлення права грошової вимоги за вказанимкредитним договором.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 січня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись із таким вирішенням спору, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 25 квітня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану його представником ОСОБА_4, визнано неподаною та повернуто з підстав, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судоверішення, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам судове рішення суду апеляційної інстанції не відповідає.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу ОСОБА_3, визнаючи її неподаною та повертаючи заявнику, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 необхідно було сплатити судовий збір за її подання, однак у наданий строк він недоліків не усунув.

Проте такого висновку апеляційний суд дійшов із порушенням вимог процесуального закону.

Апеляційна скарга за формою й змістом повинна відповідати вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена згідно з вимогами, встановленими ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні апеляційної скарги на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 січня 2016 року позивачем не сплачено судовий збір. Як на підставу звільнення від сплати судового збору він послалася на Закон України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою судді від 25 березня 2016 року скаргу залишено без руху та надано п'ятиденний строк з моменту отримання копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків, а саме: для сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 535 грн 92 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов'язаними з порушенням їх прав.

Також у п. 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, тому при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, ст. 14 Закону України від 1 грудня 1994 року «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду», ст. 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст. 22 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів».

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.

Проте, покладаючи на позивача обов'язок зі сплати судового збору, апеляційний суд вказаних вимог закону не врахував, неправильно витлумачив закон та дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_3 при поданні апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене у справі за його, як споживача, позовом, пов'язаним із захистом його порушених прав, має сплачувати судовий збір.

Крім того, апеляційний суд не звернув уваги й на те, що при зверненні з позовом до суду ОСОБА_3 також не сплачував судовий збір, а при вирішенні спору суд першої інстанції не проводив розподіл судових витрат.

Отже, доводи, наведені в касаційній скарзі, підлягають перевірці.

Ураховуючи викладене та положення п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною та підлягає скасуванню, а справа передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану його представником ОСОБА_4, задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 25 квітня 2016 року скасувати, справу передати до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

С.П.Штелик