Справа №333/7522/16-ц
Провадження №2/333/762/17
15 лютого 2017 року м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді Тучкова С.С.,
при секретарі Шелесько Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/7522/16-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, в якому зазначила, що 24.11.2016 року на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного між нею і ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 і зареєстрованого в реєстрі за №793, їй на праві власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1. Відповідно до п.12 вищезазначеного договору продавці зобовязалися особисто та з іншими особами не пізніше 25.11.2016 року знятися з реєстрації. Однак, відповідачі не виконали свої зобовязання та не знялися з реєстраційного обліку. Майна і особистих речей відповідачів у квартирі немає. У звязку з реєстрацією ОСОБА_2, ОСОБА_3 позивач змушений нести зайві витрати по сплаті за комунальні послуги. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Позивач у судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином, через канцелярію надав суду заяву, в якій просив на підставі ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідачі, повідомлені судом належним чином про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявилися і не повідомили суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків.
За вимогами ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.60 Цивільного процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
На підставі ст.57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 24.11.2016 року, укладеного між ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2 (продавці) і ОСОБА_1 (покупець), посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 і зареєстрованого в реєстрі за №793, продавці передали у власність покупцю квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1, а покупець прийняв у власність та зобовязався сплатити за неї грошову суму, визначену умовами договору (а.с.7-8).
Згідно з п.12 вищезазначеного договору продавці зобовязалися особисто та з іншими особами не пізніше 25.11.2016 року знятися з реєстрації у квартирі за адресою: АДРЕСА_1.
Право власності позивача на спірну квартиру було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 24.11.2016 року (а.с.9).
Конституцією України (ст. 41) і ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.
Обєктом власності особи може бути, зокрема, житло: житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.379, 382 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України і ст.150 ЖК України, які передбачають, що власник використовує житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджається своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.
Згідно зі ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» поняття реєстрації визначено як внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи.
Відповідно до роз'яснень, викладених у п.п.34, 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Отже, оскільки відповідач ОСОБА_2 була однією із попередніх власників спірної квартири, а ОСОБА_3 членом її сімї, на даний час відповідачі не є членами сімї позивача і власниками квартири, не проживають у ній, витрати на утримання житла не несуть, комунальні послуги не сплачують, а також враховуючи те, що, зокрема, розмір комунальних платежів залежить від кількості зареєстрованих у квартирі осіб і зазначені витрати в даному випадку несе позивач як власник спірного житлового приміщення, суд вважає, що факт реєстрації відповідачів у квартирі позивача порушує право останнього як власника.
Таким чином, у звязку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, підтверджуються зібраними у справі доказами та не порушують прав та інтересів третіх осіб, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Так як позивач просив не стягувати з відповідачів сплачений ним при подачі позовної заяви до суду судовий збір, тому суд вважає за необхідне не стягувати з відповідачів на користь позивача судові витрати.
Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.16, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України,ст.ст.3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», ч.4 ст.169, ст.ст.10, 11, 59, 60, 169, 209, 212-215 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою №174 (сто сімдесят чотири), розташованою за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Космічна, будинок №87 (вісімдесят сім).
Копію заочного рішення надіслати відповідачам не пізніше трьох днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя С.С. Тучков