АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Провадження №22-ц/796/3463/2017 Головуючий у 1 інстанції - Арапіна Н.Є.
Справа № 755/7943/16-ц Доповідач - Андрієнко А.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Гарматюк О.Д.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги тим, що він є власником 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. На теперішній час не може здійснити реєстрацію у спірній квартирі, оскільки відповідач не видає правовстановлюючий документ. У зв'язку з цим просив зобов'язати відповідача видати йому правовстановлюючий документ, не чинити йому перешкоди в реєстрації за адресою: АДРЕСА_1.

У жовтні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_2 не належить до складу її сім'ї, він у добровільному порядку та без погодження з нею виписався зі спірної квартири, при цьому особистих речей він не залишив, не приймає участі у оплаті витрат на утримання спірної квартири. Позивач забезпечений житлом, так як проживає у квартирі АДРЕСА_2 з 2007 року. Тому просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2017 року у задоволенні первісних та зустрічних позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач за первісним позовом ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та задовольнити його позовні вимоги, мотивуючи тим, що висновки суду не відповідають обставинам, які мають значення для справи.

В суді апеляційної інстанції апелянт підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

ОСОБА_3 просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних долях (а.с.5).

Згідно з довідкою Комунального концерну «Центр комунального сервісу» від 12 жовтня 2016 року у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована ОСОБА_3 (а.с.69).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зобов'язання ОСОБА_3 вчинити дії, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що сторони по справі є співвласниками квартири АДРЕСА_1, мають рівні права та обов'язки щодо своєї власності, а тому відповідач не має жодних зобов'язань щодо передачі позивачу документів .

Колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції неповно встановив обставини справи та прийшов до висновку, який не відповідає обставинам справи, порушуючи норми матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Апелянт оскаржує рішення суду в частині задоволення його позовних вимог.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, припинення дії, яка порушує право, примусове виконання обов'язку в натурі.

Відповідно до ст..317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом встановлено, що сторони по справі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 і мають рівні права щодо володіння, користування та розпорядження своєю власністю.

Відповідач за основним позовом створює перешкоди позивачу у здійсненні ним права власності, оскільки утримує правовстановлюючий документ на квартиру, в результаті чого він позбавлений можливості реалізувати своє право на володіння та користування спірною квартирою.

Зазначена обставина підтверджується листом Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації від 6.09.2016 року , відповідно до якого позивач позбавлений можливості отримати дублікат Свідоцтва про право власності та зареєструватися в квартирі без згоди іншого співвласника, яка не надає Свідоцтво про право власності, чим створює перешкоди у здійсненні позивачем права власності.

Сама відповідач за основним позовом підтвердила в суді апеляційної інстанції, що вона не бажає надати позивачу Свідоцтво про право власності на квартиру і не визнає за ним право спільної власності на квартиру.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що порушене право позивача підлягає захисту, а тому його позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, відповідач повинна надати для реєстрації позивача у спірній квартирі Свідоцтво про право власності на квартиру.

Керуючись ст..ст. 303, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 20 січня 2017 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_2 скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 в реєстрації в квартирі за адресою АДРЕСА_1, надавши йому оригінал або завірену в установленому законом порядку копію Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1.

В решті рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 20 січня 2017 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :