Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2/229/233/2017

Справа № 229/4531/16-ц

06 лютого 2017 року Дружківський міський суд

Донецької області у складі:

головуючого - судді Лопатко Н.В.

за участю секретаря судового засідання Костіної І.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Соловйовської сільської ради Ясинуватського району Донецької області про продовження строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 29 грудня 2016 р. звернувся в інтересах Іщенко ОСОБА_3 до Дружківського міського суду з позовною заявою до територіальної громади в особі Соловйовської сільської ради Ясинуватського району Донецької області про продовження строку для прийняття спадщини .

В обґрунтування своїх вимог вказав, що 09 травня 2015 року померла ОСОБА_4. Після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,730 га (кадастровий номер -06-000-0428), яка розташована на території Соловйовської сільської ради Ясинуватського району Донецької області. Вказана земельна ділянка на праві власності належала ОСОБА_4, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 729435(а.с. 8).

ОСОБА_4 15 квітня 2011 року склала заповіт на ім'я ОСОБА_2 Згідно змісту заповіту, вона заповідала останньому належну їй на праві власності земельну ділянку загальною площею 5,730 га (кадастровий номер -06-000-0428), яка розташована на території Соловйовської сільської ради Ясинуватського району Донецької області. Таким чином, представник позивача ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 і має право на спадкування майна, у вигляді земельної ділянки площею 5,730 га -06-000-0428 ), що залишилась після смерті ОСОБА_4

Представник позивача просить визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, визначеної заповітом, після смерті ОСОБА_4, яка померла 09 травня 2015 року.

В судовому засідання представник позивача за довіреністю від 22 серпня 2016 року (а.с.7.1) позов підтримав повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав, просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заявлених вимог не заперечує.

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, вивчивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_4, яка померла 09 травня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-НО № 966916 (виданим повторно) від 11 листопада 2016 року(а.с. 10). В зазначеному свідоцтві про смерть міститься інформація, що ОСОБА_4 померла 09 травня 2015 року у віці 85 років, про що 12 травня 2015 року складено відповідний актовий запис № 10.

Відповідно до заповіту від 15 квітня 2011 року, ОСОБА_4 заповіла належну їй земельну ділянку площею 5,730 га (кадастровий номер -06-000-0428), яка розташована на території Соловйовської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 9). Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Ясинуватського районного нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрований у реєстрі за № 1894.

ОСОБА_2 не звернувся своєчасно до нотаріальної контори, оскільки вважав, що заповіту достатньо для прийняття спадщини. Також, на його, він не перебував у родинних відносинах із померлою і разом з нею не проживав, та в одному населеному пункті також не проживав, тому не мав можливості своєчасно отримати інформацію щодо смерті спадкодавця. Після того, як він, дізнався про смерть спадкодавця, він не мав можливості подати заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки з 14 квітня 2014 року по теперішній час за місцем його проживання проводиться антитерористична операція відповідно до Указу Президента України від 13 квітня 2014 року, що ускладнює переміщення з тимчасово окупованої території України, а державні установи та організації не здійснюють свою діяльність на тимчасово окупованій території України, в тому числі й нотаріальні контори.

Відповідно до відповіді №97/01-16 від 03.02.2017р., наданої Дружківською державною нотаріальною конторою на запит суду, після смерті ОСОБА_6, померлої 18 вересня 2015 року, заяви про прийняття або відмову від спадщини в Дружківську державну нотаріальну контору не надходили, спадкова справа не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Окремо зазначено, що заповіт посвідчений нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 зареєстрований у реєстрі за № 2-1036 від 06.05.2011 року є чинним (а.с.26-29).

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є спадкоємцем померлої за заповітом та згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець для прийняття спадщини мав подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, однак останній вказаних дій не виконав. Судом встановлено, що ОСОБА_2 не перебуває у родинних відносинах із спадкодавцем, не проживає однією сімєю та проживає в іншому населеному пункті, що ускладнює своєчасне отримання інформації про дату смерті спадкодавця. В заповіті не міститься розпорядження спадкодавця про призначення виконавця заповіту, на якого було б покладено обовязок при відкритті спадщини повідомити всіх відомих спадкоємців про факт смерті спадкодавця. Відповідно, своєчасне отримання інформації про смерть спадкодавця і відкриття спадщини було ускладненим для позивача. Суд приймає до уваги той факт, що після того, як позивачу стало відомо про смерть спадкодавця, він був позбавлений можливості звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки за місцем його проживання проводиться антитерористична операція відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року, що ускладнює пересування осіб з тимчасово окупованої території України.

Суд вважає, пояснення позивача щодо причин пропуску строку для звернення в нотаріальну контору з приводу прийняття спадщини є зрозумілими і переконливими. .

Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За ст. 1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок свої смерті. Відповідно ч.1. ст. 1235 ЦК України заповідач має право призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Час відкриття спадщини, згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, є день смерті особи.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач від прийняття спадщини не відмовлявся, що також підтверджується матеріалами справи, зокрема, відповіддю Дружківської державної нотаріальної контори №97/01-16 від 03.02.2017 року (а.с.26-29).

Однак, враховуючи, що ОСОБА_2 мешкає на тимчасово окупованій території України, що ускладнює його пересування та не міг вчасно звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після заповідача ОСОБА_6, яка померла 18 вересня 2015 року.

Частиною 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Разом з тим, відповідно до розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, а саме п.24 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини.

Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57- 60, 61, 209, 212-215, ЦПК України, ст. 1268-1270, 1272 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

позовні вимоги ОСОБА_2 до територіальної громади в особі Верхньоторецької сільської ради Ясинуватського району Донецької області про продовження строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк у три місяці з дати набрання чинності рішенням суду для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6, померлої 16 вересня 2015 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після проголошення рішення.

Повний текст рішення складений 13 лютого 2017 року.

Суддя: Н. В. Лопатко