АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 року м. Дніпро 07 лютого 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Демченко Е.Л., Ткаченко І.Ю.

при секретарі Назаренко Г.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства

Комерційний банк «ПриватБанк»,

на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 червня 2015 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ КБ «Приатбанк» звернулося до суду з даним позовом до ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що 04 жовтня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу грошові кошти с визначенням розміру процентної ставки та строків виконання зобовязання умовами даного договору. В забезпечення виконання зобовязань за даним договором сторони уклали договір застави, предметом якого є комбайн «CASE 2188Е», рік випуску 1997, № кузова 4N5F97BECS0186771, реєстраційний номер 01965ВО, проте на даний час право власності на вказаний комбайн зареєстровано за іншою особою. Позичальник свої обов'язки системно не виконував, у зв'язку з чим станом на 05 липня 2013 року утворилася заборгованість. Посилаючись на існуючу заборгованість за кредитним договором у звязку з порушенням його умов позивач звернувся до суду з вимогами про звернення стягнення на предмет застави, враховуючи що банк не надавав згоди на його реалізацію наполягає на погашення заборгованості за рахунок продажу комбайну. Також просить суд стягнути з боржника штраф за порушення умов договору застави /т.І, а.с.4-10/.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 червня 2015 року заявлені позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача штраф у розмірі 408 800 грн. Стягнуто з ПАТ «Акцент-Банк» на користь позивача заборгованість за кредитною угодою № 10/07/104МБ від 10 грудня 2007 року у розмірі 10 000 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат /т.І, а.с.204-207/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про його скасування в частині відмови звернення стягнення на предмет застави /т.І, а.с.213-215/.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції залишено без змін /т.І, а.с.234-237/.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 вересня 2016 року ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року в частині вимог про звернення стягнення на предмет застави скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції /т.ІІ, а.с.27-29/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в частині стягнення процентів та пені за кредитом, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено кредитну угоду № 10/07/104МБ, за умовами якого відповідачу було надано кредит на споживчі цілі в розмірі 150 000 Євро. Надання коштів здійснюється окремими частинами траншами, сукупна сума яких не буде перевищувати визначеним договором загального ліміту. За користування кредитними коштами позичальник сплачує відсотки у розмірі 15% річних, а у разі порушення відповідачем зобовязань, він сплачує відсотки у розмірі 30% річних.

Відповідно до п.1.3 угоди термін повернення кредиту та окремих його частин траншів кредиту, встановлюється договорами про видачу траншів кредиту, а саме : договір про видачу траншу № 10/07/104МБ від 04 жовтня 2007 року, відповідно до умов якого відповідач отримав 120 000 Євро та договір про видачу траншу № 10/07/104-02МБ від 10 грудня 2007 року, за умова якого відповідач отримав 30 000 Євро, а також графіками погашення кредиту, відсотків і винагороди, що є невідємними додатками до договорів про видачу траншів, але не пізніше 04 жовтня 2012 року /т.І, а.с.14-19, 21-22, 25-26/.

У порушення умов кредитної угоди від 04 жовтня 2007 року, відповідач свої зобовязання виконував неналежним чином, у зв'язку з чим станом на 05 липня 2013 року утворилася заборгованість в розмірі 278 321,05 Євро, що становить 2 888 433, 31 грн. та складається з заборгованості за договором про видачу траншу № 10/07/104 МБ від 04 жовтня 2007 року та № 10/07/104-02МБ від 10 грудня 2007 року.

На забезпечення цього договору 04 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір застави автотранспорту, відповідно до умов якого відповідач надав в заставу комбайн «CASE 2188Е», рік випуску 1997, № кузова 4N5F97BECS0186771, який належав йому на праві власності /т.І, а.с.36-40/.

12 жовтня 2007 року державним реєстратором, на підставі договору застави від 04 жовтня 2007 року, було внесено запис за № 5824980 про обтяження автотранспорту комбайн «CASE 2188Е», рік випуску 1997, № кузова 4N5F97BECS0186771, реєстраційний номер 01965ВО, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, 12 жовтня 2007 року /т.І, а.с.50-56/.

Згідно письмових заперечень ОСОБА_2 від 16 лютого 2015 року комбайн, що є предметом застави, проданий ним за згодою з банком з внесенням отриманих коштів в погашення боргу за кредитом /т.І, а.с.162-163.

Відомостей про надання банком згоди на продаж предмету застави ОСОБА_2 суду не надано.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції встановив що предмет застави відчужений заставодавцем без згоди заставодержателя, при цьому, прийшов до висновку про неможливість звернення стягнення на предмет застави, оскільки відсутні докази належності комбайна на праві власності іншій особі, а саме ОСОБА_3

Проте, з даними висновками колегія суддів погодитись не може.

Застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 1 Закону України «Про заставу» та ст. 572 ЦК України).

Статтею 19 Закону України «Про заставу» передбачено право заставодержателя задовольняти свої вимоги у повному обсязі за рахунок заставного майна, якщо зобов'язання на момент настання терміну виконання не буде виконано.

Крім того, відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна.

Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених ст. ст. 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Враховуючи, що згідно з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на 17 квітня 2012 року в графі «обєкт обтяження» наявний запис про обтяження комбайну, що є предметом застави, отже реалізація комбайна відбулася на час дії обтяження, тому вона збереглась і до нового власника.

На підтвердження переходу права власності на предмет застави до ОСОБА_3 позивач надав до позовної заяви «Інформацію про реєстрацію машин», що в розумінні ст..57-60 ЦПК України є належним та достатнім доказом на підтвердження даних обставин /т.І, а.с.43/.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги банку про звернення стягнення на комбайн «CASE 2188Е», рік випуску 1997, № кузова 4N5F97BECS0186771 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду в частині вимог про звернення стягнення на предмет застави скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про задоволення позовних вимог банку.

Відповідно ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, приймаючи до уваги що рішення ухвалюється після перегляду справи судом касаційної інстанції колегія суддів приходить до висновки, що понесені судові витрати банком за подачу касаційної скарги також необхідно відшкодувати за рахунок відповідача. Враховуючи задоволені позовні вимоги та розгляд справи судами апеляційної і касаційної інстанції з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий у розмірі 11 470 грн..

Керуючись ст.ст. 303, ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2015 року в частині відмови у задоволені позову позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за договором про видачу траншу №10/07/104 МБ від 04 жовтня 2007 року звернути стягнення на предмет застави комбайн CASE 2188Е, 1997 року випуску, державний номер НОМЕР_1; № кузова 4N5F97BECS0186771 зареєстрований за ОСОБА_3, вул.О.Кобилянської, будинок 41 у місті Тетіїв Київської області (ІПН НОМЕР_2) під новим державним номером 30950 КА; шліхом надання Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» права продажу предмету застави на укладання від імені відповідача договорів купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем зі зняття предмету застави з обліку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати в сумі 11 470 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Демченко Е.Л.

ОСОБА_4