АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа 753/22635/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/4535/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Шклянка М.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

13 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 4 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та розподіл майна , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 4 січня 2016 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що в листопаді 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання майна спільною власністю подружжя та розподіл майна та просила суд визнати спільною власністю подружжя трикімнатну квартиру АДРЕСА_3, загальною житловою площею 91,0 кв.м. та житловою площею 45 кв.м., визнати спільною власністю подружжя транспортний засіб VOLVO S80, 2001 року, реєстраційний номер НОМЕР_1, визнати об'єктами прав спільної сумісної власності подружжя корпоративні права у вигляді частки в розмірі 33% в ТОВ «Енерговау», зареєстрованого в АДРЕСА_1, що в м. Сімферополь, АР Крим, корпоративних прав у вигляді частки в розмірі 39% в ТОВ «Проектно-будівельна компанія», зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 шляхом здійснення внеску до статутного фонду підприємства в розмірі 9000 грн., набутого у власність з правом кінцевого бенефіціарного власника ПП «Виробничо-комерційне підприємство «Ватра», місцезнаходження Полтавська обл., м. Горішні Плавні, вул. Будівельників, буд. 31, визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину трикімнатної квартири АДРЕСА_3, визнати за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частину трикімнатної квартири № АДРЕСА_3, визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину транспортного засобу марки VOLVO S80, 2001 року, реєстраційний номер НОМЕР_1, визнати за ОСОБА_5 право власності на Ѕ частину транспортного засобу марки VOLVO S80, 2001 року, реєстраційний номер НОМЕР_1, визнати за ОСОБА_4 корпоративні права у вигляді частки в розмірі 16,5% в Товаристві з обмеженою діяльністю «Енерговау», зареєстрованого в АДРЕСА_1, що в м. Сімферополь, АР Крим, визнати за ОСОБА_5 корпоративні права у вигляді частки в розмірі 16,5% в Товаристві з обмеженою діяльністю «Енерговау», зареєстрованого в АДРЕСА_1, що в м. Сімферополь, АР Крим, визнати за ОСОБА_4 корпоративні права у вигляді частки в розмірі 19,5% в ТОВ «Проектно-будівельна компанія», зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2, визнати за ОСОБА_5 корпоративні права у вигляді частки в розмірі 19,5% в ТОВ «Проектно-будівельна компанія», зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2, визнати за ОСОБА_4 корпоративні права у вигляді частки в розмірі 50% з правом кінцевого бенефіціарного власника в ПП «Виробничо-комерційне підприємство «Ватра», місцезнаходження Полтавська обл., м. Горішні Плавні, вул. Будівельників, буд. 31, визнати за ОСОБА_5 корпоративні права у частки в розмірі 50% з правом кінцевого бенефіціарного власника в ПП «Виробничо-комерційне підприємство «Ватра», місцезнаходження Полтавська обл., м. Горішні Плавні, вул. Будівельників, буд. 31

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для сплати судового збору.

29 грудня 2016 року представником позивача направлено до суду клопотання про визначення розміру судового збору.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не сплачено судовий збір на виконання вимог ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 12 грудня 2016 року.

Крім того, судом зазначено, що суд не вправі вирішувати клопотання сторін по справі до відкриття провадження, позивач не був позбавлений можливості звернутися до суду із заявою відстрочку сплати судового збору.

Проте з таким висновком суду першої інстанції повною мірою погодитися не можна з огляду на наступне.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи наведене, при застосуванні у судовій практиці згаданого Закону та норм ЦПК, що стосуються сплати судового збору, суди повинні дотримуватись прецедентної практики Європейського суду з прав людини та враховувати таке.

Згідно з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 2 ст. 121 ЦПК України).

При цьому, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху має бути чітко зазначено, в чому полягають недоліки позовної заяви та яким чином їх слід усунути. Якщо позовна заява не оплачена або не в повному обсязі оплачена судовим збором, в ухвалі суду, якою залишається позовна заява без руху, має бути зазначено яку саме суму судового збору слід сплатити позивачу або позивачам.

Разом з тим, залишаючи позову заяву без руху, судом першої інстанції в ухвалі суду не було зазначено яку саме суму судового збору слід сплатити позивачу. За таких обставин, у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення позовної заяви позивачу

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з передачею питання новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - представника ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 4 січня 2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції на новий розгляд питання.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді