Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

УмновоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський АкціонернийБанк» про стягнення банківського вкладу та процентів за договором, за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної МариниАнатоліївни на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 23 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк») про стягнення суми його банківського вкладу та відсотків за договором від 24 липня 2014 року у розмірі 511258 грн основного боргу, 71684 грн інфляційних втрат, 7438 грн відсотків та 68 299 грн пені за невиконання прийнятих банком зобов'язань.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за умовами договору банківського вкладу, укладеного між сторонами 24 липня 2014 року, позивач здійснив вклад на депозит на 13 місяців у розмірі 18 697 доларів США під 10 % річних. Разом з тим, 26 серпня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до банку із заявою про повернення вкладу, яка залишилась без задоволення, у зв'язку з чим останній звернувся до суду із вказаним позовом.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 березня 2015 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 Стягнуто із ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь ОСОБА_3 суму за договором банківського вкладу у розмірі: 511 258 грн основний борг, 71 684 грн інфляційні втрати, 7 438 грн відсотки, 68 299 грн пеня, а всього - 658 644 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 23 липня 2015 року заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 березня 2015 року змінено - рішення в частині стягнення з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь ОСОБА_3 68 299 грн. пені скасовано, а позовні вимоги у цій частині залишено без задоволення. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ «ВіЕйБі Банк», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» (далі - Фонд), мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просив скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 залишити без задоволення у повному обсязі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково, враховуючи наступне.

Ухвалюючи рішення про задоволення заявлених ОСОБА_3 позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 1060 ЦК України банк зобов'язаний повернути банківський вклад вкладнику на першу вимогу, і з урахуванням положень ч. 2 ст. 625 ЦК України зобов'язаний сплатити суму боргу з нарахуванням суми з індексом інфляції та 3% річних за весь час неповернення вкладу від простроченої суми.

Суд апеляційної інстанції частково змінюючи рішення суду першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 в частині стягнення пені не підлягають задоволенню, оскільки стягуючи пеню з банку судом першої інстанції застосовано положення ч. 6 ст. 231 ГК України, якою передбачено штрафні санкції за порушення грошового зобов'язання у господарських відносинах, до яких не належать відносини з договору банківського вкладу, або банківського рахунку.

Проте із такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій у повній мірі погодитись не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що між сторонами 24 липня 2014 року укладено договорів банківського вкладу «Марафон Лояльності подвійний дохід ЕПС», за яким ОСОБА_3 розмістив у банку на 13 місяців 18 697 доларів США з щомісячною виплатою 10% річних.

26 серпня 2014 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про повернення суми вкладу та відсотків та погодився на отримання доларів США в еквіваленті 14 999 грн на добу за курсом Національного банку Укрїни, але банком прийняті зобов'язання не були виконані.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Як вбачається із пояснень, у поданій банком апеляційній скарзі рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 листопада 2014 року у ПАТ «ВіЕйБі Банк» з 21 листопада 2014 року була запроваджена тимчасова адміністрація, а 20 березня 2015 року, на підставі постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року, розпочато процедуру ліквідації цього банку.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив доводи апеляційної скарги банку та не звернув уваги на те, що на момент ухвалення рішення судом першої інстанції, 23 липня 2015 року, у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

За таких обставин колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що апеляційний суд не виконав своїх обов'язків, визначених законом.

Оскільки недоліки, допущені судом апеляційної інстанції при перегляді справи, не можуть бути усунені при касаційному розгляді справи, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд.

Керуючись статтями 333, 335, 338, 342, 343-345, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» Славкіної Марини Анатоліївни задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 23 липня 2015 року скасувати, справу передати на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.В.Умнова

І.М. Фаловська