Справа № 486/158/17
Провадження № 2/486/242/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого Франчук О. Д.

при секретарі Деменко К.Л.

за участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне обєднання" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за житлово-комунальні послуги , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач КП „Житлово-експлуатаційне обєднання" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги в сумі 1 787.23 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є власницею квартири АДРЕСА_1. Позивач надав якісні та в повному обсязі житлово-комунальні послуги передбачені рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 09.06.2010 року. Відповідачка користувалася наданими послугами, не маючи претензій до їх якості. В порушення вимог закону відповідачка своєчасно та в повному обсязі не сплатила вартість житлово-комунальних послуг в результаті чого за період з вересня 2015 року, станом на 01.10.2016 року утворилась заборгованість в сумі 1 787.23 грн.. просить стягнути вказану заборгованість та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримала обставини викладені в позовній заяві та просила про задоволення позову.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні частково визнала позовні вимоги та пояснила, що в період виникнення заборгованості, з 2015 року, перебувала на лікуванні у звязку з переломом ліктьового відростка. Одразу, після проходження лікування почала погашати заборгованість за комунальні послуги, але внесені нею платежі були зараховані не в КП ЖЕО, а в новостворене ОСББ. Крім того зазначає, що в квартирі зареєстрований її син ОСОБА_4, який з 2010 року там не проживає, що підтверджує акт про не проживання від 08.11.2016 року, а тому вважає, що комунальні послуги на нього не повинні нараховуватись. Зважаючи на те, що від КП ЖЕО на її адресу, ніяких письмових попереджень, щодо погашення заборгованості не надходило, вважає, що позивач передчасно звернувся з позовом до суду, а тому не згодна з вимогою про сплату судового збору, який не має можливості заплатити.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні повністю підтримала позицію позивачки та підтвердили обставини викладені в запереченні на позовну заяву (а.с. 35-36).

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією розпорядження органу приватизації №8725 від 05.12.2000 року (а.с. 7).

Між КП ЖЕО та ОСОБА_2 14.08.2006 року був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 36-37).

Пунктами 6, 12 вказаного Договору передбачено, що оплата спожитих послуг вноситься до 25 числа поточного місяця по діючих тарифах. Споживач зобовязаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Відповідальність Споживача передбачена п. 15 Договору.

В результаті порушення відповідачкою умов договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, станом на 01.10.2016 року утворилась заборгованість в сумі 1 787.23 грн. (а.с. 8).

Тарифи за комунальні послуги були встановлені рішеннями Виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 15.04.2015 року № 74 та 15.04.2015 року № 75 (а.с.9-12).

Згідно довідки про склад сімї від 23.01.2017 року та копії особового рахунку № 400310, квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 13-14).

Відповідачка долучила до позовної заяви копію акту про фактичне місце проживання від 08.11.2016 року, з якого вбачається, що в присутності свідків було виявлено, що ОСОБА_4 за вказаною адресою не проживає (а.с. 45).

Проте судом не приймається до уваги зазначений акт, оскільки він складений станом на 08.11.2016 року, а заборгованість по сплаті за комунальні послуги виникла з вересня 2015 року по 01.10.2016 року.

З копії виписки із медичної карти вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала на лікуванні в хірургічному відділенні Первомайської центральної міської багатопрофільної лікарні з 20.01.2015 року по 28.01.2015 року (а.с. 38-39).

Згідно копій платіжних доручень, за період з грудня 2016 року по березень 2017 року відповідачкою на користь ОСББ «Девяточка ЮГА» вносилась плата за обслуговування будинку та прибудинкової території (а.с.41-44).

Але, надані копії платіжних доручень лише підтверджують той факт, що кошти на користь КП ЖЕО, в рахунок сплати заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги ОСОБА_2 не вносились.

Правовідносини із споживання житлово - комунальних послуг регулюються Законом України "Про житлово - комунальні послуги", відповідно до ст. 4 якого законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572, обов'язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладається на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до положень ст.322 Цивільного кодексу України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Позивач, як виконавець послуг, довів в судовому засіданні, що здійснював свій обов'язок щодо надання житлово-комунальних послуг, споживачка ОСОБА_2 не зверталася до виконавця із заявами про відмову від споживання житлово-комунальних послуг або з претензіями щодо якості надання таких послуг.

Згідно з вимогами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вимоги ст. 526 ЦК України вказують на те, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пунктів 6, 12 Договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 14.08.2006 року, споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлений договором строк.

Як встановлено в ході судового слідства, виконавець Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційне обєднання» належним чином виконувало свої зобов'язання щодо надання житлово-комунальних послуг, а споживач ОСОБА_2 в порушення умов договору та чинного законодавства не вносила плату за отримані нею послуги. А тому, суд вважає, що позовні вимоги КП «Житлово-експлуатаційне обєднання» про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 1 787.23 грн. підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при зверненні до суду був сплачений судовий збір в сумі 1 600 грн. (а.с. 1-4, 21).

Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню 1 600 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН: НОМЕР_1), на користь Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об'єднання" (55001, м. Южноукраїнськ Миколаївської області, вул. Паркова, 5, р/р 0298 у Южноукраїнській філії ВАТ ДОБУ, МФО 326461, ОКПО 31537375) заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 1 787 (одна тисяча сімсот вісімдесят сім) гривень 23 коп..

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, (ІПН: НОМЕР_1), на користь Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційне об'єднання" (55001, м. Южноукраїнськ Миколаївської області, вул. Паркова, 5, р/р 0298 у Южноукраїнській філії ВАТ ДОБУ, МФО 326461, ОКПО 31537375) витрати по сплаті судового збору в сумі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривен 00 коп..

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

.

Суддя Южноукраїнського

міського суду ОСОБА_5