ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1412/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/ЗАОЧНЕ/

"19" квітня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Цимбал І.К.

при секретарі Кисіль Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА» до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги. Мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 (далі-відповідач) є власником квартири АДРЕСА_1. Житлово-експлуатаційною організацією, яка обслуговує зазначений будинок, є ТОВ «РАДА». Відповідач не сплачує кошти за оплату житлово-комунальних послуг та позивачем нарахована заборгованість відповідача за період з листопада 2006 року по січень 2013 року в розмірі 36557,88 грн. основного боргу, інфляційної складової боргу в розмірі 7293,15 грн., 3 % річних у розмірі 3010,48 грн.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву у якій просив суд проводити судовий розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, в тому числі збільшені позовні вимоги та просив ухвалити у справі заочне рішення за відсутності належним чином повідомленого відповідача /а.с. 32/.

Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи судом повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення за згодою представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

22.01.2015 року позивачу було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги /а.с. 15/. Проте ухвалою від 27.03.2015 року судовий наказ було скасовано /а.с. 16/.

Рішенням Дарницького районного суду м. києві від 28.09.2015 року з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з лютого 2013 року по листопад 2014 року /а.с. 17-18/.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.09.2016 року, позивачу було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з відповідача /а.с. 21/. Зважаючи на це, позивач звернувся до суду в порядку позовного провадження.

ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири (а.с. 8-9).

Товариство з обмеженою відповідальністю «РАДА» обслуговує зазначений будинок.

Позивачем нарахована заборгованість відповідача за період з листопада 2006 року по січень 2013 року в розмірі 36557,88 грн. основного боргу, інфляційної складової боргу в розмірі 7293,15 грн., 3 % річних у розмірі 3010,48 грн. (а.с. 6-7).

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 цього Закону передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК України, статей 19-21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», постанови № 529 убачається, що умови типового договору, що набули юридично обов'язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов'язковими для сторін договору, а відтак, укладення договору на надання ж:итлово-комунальних послуг є обов'язком споживача. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, статей 627, 630 ЦК України та статей 19, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України за користування житловим приміщенням, що належить громадянинові на праві приватної власності, сплачується плата за утримання будинку, прибудинкової території та плата за спожиті комунальні послуги.

Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

В силу вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно ст. 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово- комунальних послуг у багатоквартирному будинку здійснюється на підставі договору, що укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою.

З наведеного вбачається, що між сторонами, у відповідності з вимогами закону, виникли договірні відносини.

Згідно п. 7 «Правил користування приміщенням житловим будинків та гуртожитків», затверджених постановою КМ України № 572 від 08.10.1992 р. зі змінами від 14.01.2009 р. № 5 власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення зобов'язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У відповідності п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць.

Отже, позивач має права, передбачені частиною першою статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Натомість споживачі, в силу вимог закону та укладеного договору, зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Враховуючи наведене суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог закону, відповідач зобов'язаний сплачувати за результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування особи у жилому приміщенні, відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, а також нести тягар по утриманню своєї власності.

Керуючись ст.ст. 1, 13, 19, 20, 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 66, 67, 162 ЖК України, ст.ст. 526, 610, 625, 627, 630 ЦК України та на підставі ст.ст. 10, 11, 27, 60, 212-215, 226 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА» до ОСОБА_2, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА» (п/р 1601 в ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» м. Києва, МФО 380377, ) заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 17 701,57 грн. основного боргу, інфляційної складової боргу в розмірі 36557,88 грн. основного боргу, інфляційної складової боргу в розмірі 7293,15 грн., 3 % річних у розмірі 3010,48 грн., а всього 46861 /сорок шість тисяч вісімсот шістдесят одна/ грн. 52 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «РАДА» (п/р 1601 в ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» м. Києва, МФО 380377, ) судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: