Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 540/1589/16-ц
Номер провадження 2/540/30/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2017 року Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Кравець С.В.

за участю: секретаря Порохні І.І.

позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання батька, -

відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України в судовому засіданні 17 лютого 2017 року проголошено вступну та резолютивну частину Рішення, -

в с т а н о в и в :

у грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що йому 65 років, він не працює, пенсію за віком отримує в сумі 2355 грн, інших доходів не має, тому його матеріальне становище є вкрай нужденним. Його діти, відповідачі по справі, матеріальної допомоги не надають та ніяк його не підтримують. Пенсія, яку він отримує, не забезпечує йому необхідного мінімуму проживання, діти не дають йому змоги проживати у будинку, вчиняють перешкоди, через що він змушений влаштуватися до Вишняківського будинку інтернату загального типу для громадян похилого віку. Відповідачі працюють і мають змогу надавати йому матеріальну допомогу. У звязку з викладеним позивач просить стягнути з його дітей працездатного віку ОСОБА_2 та ОСОБА_4 аліменти у розмірі ? з усіх видів доходу з кожного на утримання у державному стаціонарному закладі помісячно на користь Вишняківського будинку інтернату загального типу з дня його розміщення.

Відповідач ОСОБА_2 направила заперечення в якому просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити, але погоджується сплачувати аліменти на користь Вишняківського будинку інтернату у разі розміщення ОСОБА_1, з дня його розміщення в інтернаті, у твердій грошовій сумі 100 грн, щомісячно. Заперечення мотивоване тим, що її мати ОСОБА_5 та батько ОСОБА_1 розлучилися в 1993 році. Батько не займався їхнім з братом вихованням та утриманням, не надавав жодної матеріальної допомоги, не приймав участі у їхньому вихованні та взагалі не спілкувався з ними. Позивач надав не повну інформацію про рівень своїх доходів, так як крім пенсії він має депозитні вклади на рахунках в банках у розмірі 20000 грн та отримує дивіденди за вкладами. Натомість у неї на утриманні перебуває її неповнолітній син ІНФОРМАЦІЯ_1, який навчається на І курсі коледжу. Її середня місячна зарплата складає 4 500,00 грн, тобто на неї та сина припадає по 2250 грн., що є менше, ніж пенсія позивача та отримані доходи позивача за депозитними вкладами. Її син має хронічні захворювання та потребує постійного прийняття ліків та оздоровлення. Вона також має хронічне захворювання, перебуває на диспансерному обліку в медичному закладі та потребує прийому ліків. Крім всього, їхні витрати на покриття комунальних послуг складають близько 2000 грн на місяць. Також у неї на утриманні перебуває непрацездатна мати пенсіонер, яка отримує пенсію розміром 1756 грн, вона хворіє та потребує щоденного прийому ліків та проведення хірургічного втручання (а.с. 44-46).

20.01.2017 від відповідача ОСОБА_3 надійшло заперечення на позовну заяву, в якому він також просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити. Заперечення мотивоване тим, що його батьки - ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в 1993 році розлучилися. На той час він був неповнолітнім та навчався у школі, а потім у вищому навчальному закладі. Жодної допомоги ОСОБА_1 йому не надавав. Позивач надав не повну інформацію про рівень своїх доходів, так як крім пенсії він має депозитні вклади на рахунках в банках у розмірі 20000 грн та отримує дивіденди за вкладами. Натомість у нього на утриманні перебуває малолітній син ІНФОРМАЦІЯ_2, на якого він сплачує аліменти ? доходу. Він працює сторожем за тимчасовим договором і його заробітна плата після сплати аліментів становить 970 грн на місяць, інших доходів він не має. З отриманих доходів ще сплачує обовязкову плату за комунальні послуги в розмірі 365 грн. Також у нього є непрацездатна мати пенсіонер, яка отримує пенсію розміром 1756 грн, вона хворіє та потребує щоденного прийому ліків та проведення хірургічного втручання. Але він не може надати їй матеріальну допомогу (а.с. 27-29).

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Пояснив, що на даний час має намір влаштуватися до будинку інтернату для громадян похилого віку, оскільки не має де проживати, а для цього йому потрібне рішення суду про стягнення аліментів з працездатних дітей на користь установи. Зазначив, що майже сім років йому ніде жити та він мешкає по вокзалах.

Відповідачі проти позову заперечують з наведених у запереченнях підстав. Крім цього, відповідача-2 пояснив, що в даний час він залишився без роботи, а тому немає змоги надавати батьку допомогу. Також зазначив, що батько говорить неправду про те, що немає де жити, оскільки він мешкає у будинку по вул. Садовій, 8 в с. Селещина спільно з матірю, куди вони з сестрою також приїжджають. Взагалі не сплачує комунальні послуги хоча ними користується, і робить їх життя нестерпним, майже сім років з ними судиться, взагалі їм не допомагав та знущався.

Відповідач-1 зазначила, що позов не визнає, але якщо батько влаштується в будинок інтернат погоджується на стягнення з неї 100 грн щомісячно в твердій грошовій сумі. Також повідомила, що батько їм допомоги не надав, після розлучення у 1993 році з матірю жив з різними жінками, має депозити, тобто може заощаджувати кошти. Також підробляє без трудового оформлення.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку.

Судом установлено та не заперечується сторонами, що позивач є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4

17.11.1997 року шлюб між позивачем ОСОБА_1 та матірю відповідачів - ОСОБА_5, розірвано, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-КЕ № 041720 (а.с.30).

За повідомленням Департаменту соціального захисту населення Полтавської ОДА № 08-18/7688 від 16.12.2016, ОСОБА_1 може бути влаштований до Вишняківського будинку-інтернату загального типу для громадян похилого віку за умови надання судового рішення про стягнення аліментів з дітей працездатного віку на утримання в інтернатній установі їхнього батька (а.с.71).

Відповідно до ч.1 ст 202 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

За ч.1 ст. 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Згідно з розясненнями, що викладені у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв'язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред'явлено позов про стягнення аліментів, зобов'язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов'язків щодо них (ст. 204 СК). Згідно з ч. 2 ст. 205 СК при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Як убачається з довідки Карлівського ОУ ПФУ Полтавської області № 658 від 20.12.2016, позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Машівському районному управлінні Пенсійного фонду України, як пенсіонер по віку та одержує пенсію в розмірі 2355,00 грн (а.с.4).

Крім цього, з наданих відповідачами документів видно, що він мав вклади у банках, які розміщав терміном на 1 місяць у травні 2016 року (а.с. 87-92).

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік» установлено, що у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2017 року складає 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень.

Таким чином, пенсія позивача майже у 1, 5 рази перевищує установлений законом прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць.

Разом з тим, як убачається з довідки про заробітну плату від 28.12.2016, відповідач по справі ОСОБА_3 працював сторожем в Карлівській ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області, його заробітна плата за червень-листопад 2016 року, тобто за 6 місяців, після відрахування податків, склала 5811,52 грн (а.с.37), а з 31.01.2017р. він був звільнений з роботи на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України (а.с. 93).

Крім цього, згідно повідомлення № 971520 ОСОБА_3 надано субсидію на оплату комунальних послуг (а.с.38).

В той час, рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 02 листопада 2009 року з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частки всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.36).

За вказаних обставин, оскільки доходи позивача значно перевищують доходи відповідача ОСОБА_3, який в даний час не працює, є платником аліментів на неповнолітню дитину, а відтак не має змогу надавати допомогу батькові, а тому у задоволені позову в частині стягнення аліментів з ОСОБА_3, слід відмовити.

Стосовно вимог позивача до відповідача ОСОБА_2, суд зазначає наступне.

Як убачається з копії паспорту відповідачки-1 з 30.07.2000р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 (а.с. 48), від якого, як зазначила в судовому засіданні, має сина ОСОБА_9.

Згідно довідки Полтавського політехнічного коледжу НТУ «Харківський політехнічний інститут» ОСОБА_9 навчається у даному навчальному закладі, термін навчання з 01.09.2016 по 30.06.2020 р.(а.с.52).

Відповідно до консультаційного висновку спеціаліста від 21.11.2016, ОСОБА_9 встановлено діагноз: ВСД по змішаному типу та він потребує лікування (а.с.54).

За довідкою з жіночої консультації Полтавського міського клінічного пологового будинку, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, знаходиться на «Д» обліку з 2011 року (а.с.53), діагноз не розбірливий.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 стверджує, що на її утриманні перебуває непрацездатна мати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, та на підтвердження заперечень проти позову надала виписку із медичної картки, виписний епікриз № 3917 та 6726 на ОСОБА_5, з яких убачається, що останній установлено діагноз гострий біліарний панкреатит, хронічний холецистит, хронічний пієлонефрит та вона потребує лікування (а.с.62); довідку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 про те, що вона перебуває на обліку в Машівському районному управлінні Пенсійного фонду України, як пенсіонер по віку та одержує пенсію в розмірі 1751,66 грн. (а.с.63).

З наданих відповідачкою доказів про її доходи вбачається, що вона постійно працює в Головному управлінні ДФС у Полтавській області, отримує стабільний дохід (а.с. 94-96), який за січень 2017 року після всіх відрахувань склав 3893, 41 грн (а.с. 94).

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Даючи оцінку доказам у справі, суд вважає, що оскільки позивач отримує пенсію, яка у 1, 5 рази перевищує прожитковий мінімум на одну особу, відповідач-1 хоча і працює, але має невеликий дохід, при цьому утримує неповнолітню дитину, яка навчається та хворіє, сама хворіє та потребує у звязку з чим коштів на лікування, крім цього має матір пенсіонерку, якій надає допомогу за станом здоровя, але враховуючи той факт, що вона не заперечує проти сплати аліментів на утримання батька у звязку з поміщенням його до будинку інтернату, а відтак суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідачки аліментів на утримання батька в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн, щомісячно.

Щодо вимоги позивача про стягнення аліментів на користь Вишняківського будинку-інтернату для людей похилого віку, в який його буде поміщено, суд зазначає наступне.

За змістом ст. 47 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку», діти зобов'язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними. З дітей, які ухиляються від виконання цих обов'язків, на підставі судового рішення утримуються аліменти у розмірі, передбаченому на аліментні виплати батьків дітям. У випадках, коли батьки похилого віку знаходяться на державному утриманні в будинках-інтернатах, пансіонатах або в інших установах, аліментні виплати на їх догляд сплачуються цим установам.

Крім того, відповідно до п. 3.8. наказу Міністерства праці та соціальної політики № 549 від 29.12.2001р. «Про затвердження типових положень про будинки-інтернати (пансіонати) для громадян похилого віку, інвалідів та дітей», приймання до будинку-інтернату здійснюється за путівкою відповідно Міністерства праці та соціального захисту Автономної Республіки Крим, головних управлінь праці та соціального захисту населення обласних держадміністрацій, Головного управління соціального захисту населення Київської міської держадміністрації, Управління праці та соціального захисту населення Севастопольської міської держадміністрації, виданою на підставі: особистої заяви громадянина похилого віку чи інваліда про його прийняття до будинку-інтернату; паспорта (або іншого документа, що засвідчує особу); медичної картки про стан здоров'я з висновком про необхідність стороннього догляду; довідки про розмір призначеної пенсії; довідки про склад сім'ї за встановленою формою; довідки медико-соціальної експертної комісії про групу інвалідності особи, що приймається до будинку-інтернату (за наявності групи інвалідності).

Таким чином посилання позивача на необхідність надання рішення суду про стягнення аліментів не відповідає дійсності, бо такий документ відсутній в переліку документів, зазначених у вказаному Наказі.

Разом з тим, оскільки на даний час позивач в будинок-інтернат не поміщений, суд позбавлений можливості згідно вимог чинного законодавства України виносити рішення на майбутнє на користь особи, яка не є позивачем у справі, а тому враховуючи вимоги ст. 205 СК України, вважає, що аліменти слід стягнути саме на користь батька, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і довічно, оскільки позивач повязує їх отримання після поміщення до будинку інтернату.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому з відповідача-1 на користь держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до частини задоволених вимог в розмірі 3, 70 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 202, 205 СК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання батька задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь батька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6 аліменти на його утримання, в розмірі 100 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, довічно.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 3, 70 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Машівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особою, яка не була присутньою під час проголошення рішення в той же строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст Рішення виготовлено та підписано 20 лютого 2017 року

Суддя :