Провадження № 4-с/263/7/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2017 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Хараджі Н.В., при секретарі Петровському Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Маріуполі в режимі відео конференції скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконанні рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В:

Заявниця звернулася до суду із зазначеною скаргою, вказуючи що 13.05.2014 року постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження ВП № 43289102 щодо зообовязання відповідача включити до титулу капітального ремонту житлового фонду на 2014 рік капітальний ремонт квартири АДРЕСА_1 та організувати його проведення протягом 2014 року. 10.11.2016 року з відомостей та інформації про зазначене виконавче провадження, їй стало відомо, що державним виконавцем безпідставно, в порушення вимог ст. 19 Конституції України та ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», Закони України «Про боротьбу з тероризмом», «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р, а саме не проведення виконавчих дій на тимчасово не контрольованій території, не можливість подальшого проведення виконавчих дій, перебування матеріалів виконавчого провадження на території, на якій проводиться активна фаза АТО, до Реєстру 10.11.2014 року внесено запис про повернення виконавчого документу стягувачу. Зауважує, що внесення до Реєстру зазначеного запису порушується її право на виконання постановленого на її користь судового рішення, яке набрало законної сили, а даний запис є необґрунтованим та таким, що не відповідає фактичним обставинам виконавчого провадження та діючому законодавству, оскільки місцем проведення виконавчих дій є м. Маріуполь за адресами знаходження боржника та зазначеної у виконавчому листі квартири, яке не знаходилось та не знаходиться на тимчасово не контрольованій українською владою території. Також державним виконавцем не складався акт про наявність обставин, які, відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону, можуть бути підставою для повернення виконавчого документу, та не винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, а тому виконавчий документ, не може бути повернутим відповідно до вимог ст. 47 Закону і запису про це в Реєстрі бути не може. Крім того, нею був отриманий лист відділу від 20.04.2016 року № 698/02.2-34/5-16П, в якому зазначено про направлення виконавчого документу стягувачу та пропонується звернутися до Жовтневого районного суду м. Маріуполя для отримання його дублікату. На підставі викладеного просить суд визнати протиправними дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 щодо внесення до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень запису від 10.11.2014 року про повернення виконавчого документу стягувачу в Інформацію про виконавче провадження № 43289102, та зобовязати останнього протягом 2 днів внести до Інформації про виконавче провадження № 43289102 у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень запис про визнання протиправними його дій щодо внесення запису від 10.11.2014 та здійснити дії спрямовані на відновлення виконавчого провадження № 43289102 або його матеріалів відповідно до розділу XIV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мінюсту України від 02.04.2012 № 228 з доповненнями внесеними Наказом Мінюсту України № 1970/5 від 24.11.2014 року.

Заявниця та її представник в судовому засіданні доводи скарги підтримали, просили її задовольнити у повному обсязі, також надали суду додаткові письмові пояснення відповідно до яких зауважує, що твердження державного виконавця про надсилання 10.11.2014 року виконавчого листа та постанови про його повернення не є правдивим, оскільки цього не могло бути фізично, у звязку з тим, що на той час відділ ДВС знаходився на території Донецької області, підконтрольній Україні, а матеріали виконавчого провадження - на непідконтрольній Україні території - в м. Донецьк, а в самому листі відділу від 20.04.2016 року № 698/02.2-34/5-16 П визнано факт втрати виконавчого документу, тому зауваження представника ДВС на пропуск строку на оскарження постанови про повернення виконавчого документу, є безпідставними, оскільки відсутній сам предмет оскарження.

Представник відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, надавши суду письмові заперечення, в яких зауважив, що постановою державного виконавця від 13.05.2014 року відкрито виконавче провадження ВП № 43289102 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2/263/168/2014, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя 12.03.2014 року, про зобов'язання Департаменту розвитку житлово-комунальної інфраструктури Маріупольської міської ради включити до титулу капітального ремонту житлового фонду на 2014 рік капітальний ремонт квартири АДРЕСА_2 організувати його проведення протягом 2014 року, копії якої скеровано сторонам виконавчого провадження. Постановою державного виконавця від 10.11.2014 року виконавче провадження ВП № 43289102 завершено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанови про повернення виконавчого документа скеровано сторонам виконавчого провадження, стягувачу скеровано виконавчий документ. При цьому, всі виконавчі провадження та журнали вихідної кореспонденції залишені на тимчасово окупованій території. Зауважує, що листом № 698/02.2-34/5-16П скаржниці повідомлялось, що 10.11.2014 року на підставі п.9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження виконавче провадження» виконавче провадження було завершено, в той час як скаргу було подано 11.11.2016 року, тобто вже з пропущеним строком оскарження, передбаченим ч. 1 ст. 385 ЦПК України, та питання щодо поновлення строку оскарження не ставиться, а тому є підстави для залишення скарги без розгляду. Крім того, відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», введеного у дію Указом Президента України №875 від 14.11.2014 року, припинено діяльність державних підприємств, установ та організацій, філій (відділень), представництв на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях, тому проведення виконавчих дій неможливо на території проведення активної фази АТО, оскільки відділу заборонено здійснювати свою діяльність, у тому числі провадити виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території, а п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час прийняття оскаржуваної постанови), передбачено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення. Станом на 10.11.2014 року на території м. Донецьк, де знаходився відділ примусового виконання рішень, вже проводилася антитерористична операція, мало місце знеструмлення електромереж через їх пошкодження, що фактично унеможливлювало доступ державних виконавців до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та мережі Інтернет, тому відповідно до Положення про єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №43/5 постанова була виготовлена на паперовому носії за допомогою програми Microsoft Word, а відомості про виконавчу дію були внесені одразу після відновлення доступу до ЄДРВП. Таким чином виконавчий документ втрачений не з вини органу ДВС оскільки проведення АТО від останнього не залежить, будь-яких протиправних дій з боку органу ДВС не вчинено.

Представник Департаменту розвитку житлово-комунальної Інфраструктури Маріупольської міської ради в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду скарги був повідомлений у встановленому законом порядку.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на підставі наступного.

У постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року (справа N 6-2187цс15) та 24 лютого 2016 року (справа N 6-3077цс15), які є обовязковими для застосування у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України, викладено правовий висновок про те, що виходячи з положень статті 383, частини четвертої статті 384 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються. Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

Вказаним правом обґрунтовано скористалась ОСОБА_1, звернувшись до суду з даною скаргою.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 від 13.05.2014 року було відкрито виконавче провадження ВП № 43289102 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2/263/168/2014, виданого Жовтневим районним судом м. Маріуполя 12.03.2014 року, про зобов'язання Департаменту розвитку житлово-комунальної інфраструктури Маріупольської міської ради включити до титулу капітального ремонту житлового фонду на 2014 рік капітальний ремонт квартири АДРЕСА_2 організувати його проведення протягом 2014 року, копії якої скеровано сторонам виконавчого провадження.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», Закони України «Про боротьбу з тероризмом», «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р, у звязку з не проведенням виконавчих дій на тимчасово не контрольованій території, не можливістю подальшого проведення виконавчих дій, перебування матеріалів виконавчого провадження на території, на якій проводиться активна фаза АТО, 10.11.2014 року вищевказаний виконавчий документ повернутий стягувачу.

ОСОБА_3 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за № 698/02.2-34/5-16 П від 20.04.2016 року на звернення представника скаржниці ОСОБА_4, останньому було повідомлено, що на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження за виконавчим листом № 2/263/168/2014, виданим Жовтневим районним судом м. Маріуполя 12.03.2014 року, було завершено, постанову про повернення виконавчого документу стягувачу та оригінал виконавчого документу було направлено на адресу стягувача. Крім того, запропоновано звернутися до Жовтневого районного суду м. Маріуполя для отримання дублікату виконавчого листа № 2/263/168/2014 для подальшого його предявлення до примусового виконання.

Так, 14.09.2016 року ОСОБА_1 Жовтневим районним судом м. Маріуполя був виданий дублікат виконавчого листа № 2/263/168/2014 про зобов'язання Департаменту розвитку житлово-комунальної інфраструктури Маріупольської міської ради включити до титулу капітального ремонту житлового фонду на 2014 рік капітальний ремонт квартири АДРЕСА_2 організувати його проведення протягом 2014 року.

Проте, постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 03.10.2016 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження за вищевказаним дублікатом виконавчого листа № 2/263/168/2014 у звязку з пропущенням строку предявлення виконавчого документу до виконання.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи, та відповідно до вимог ст. 385 скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

За вимогамист.73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Відповідно до ч.4 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час прийняття оскаржуваних дій) копія постанови про повернення стягувачу виконавчого документа у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобовязаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно ст.ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження доводів скаржниці щодо не отримання нею копію постанови від 10.11.2014 року про повернення виконавчого документу № 2/263/168/2014 стягувачу, суду надано копію листа Центру поштового звязку №5 Донецької дирекції УДП поштового звязку «Укрпошта», відповідно до якого у звязку зі змінами (розпорядження від 05.05.2015 року №428), розпорядження КМУ від 07.11.2014 року № 1085, поштові відправлення в м. Донецьк та з м. Донецька з 07.11.2014 року та до теперішнього часу не приймаються до пересилки.

В той же час, представником ОСОБА_3 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області суду надано копію листа Центру поштового звязку №7 Донецької дирекції УДП поштового звязку «Укрпошта» за №05/01-86 від 24.01.2017 року, відповідно до якого згідно наказу №870 від 24.11.2017 року з 01.12.2014 року було припинено пересилання поштових відправлень з м. Донецька.

Слід зауважити, що при вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Проте, враховуючи, що матеріали скарги не містять жодних доказів підтвердження вручення скаржниці або її представнику копії постанови від 10.11.2014 року про повернення виконавчого документу № 2/263/168/2014 стягувачу, суд вважає причини пропуску строку подачі даної скарги до суду поважними та такими, що підлягають поновленню з метою захисту законних прав та інтересів скаржниці.

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1,2 ст.11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі,якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Суд критично ставиться до тверджень представника ОСОБА_3 примусового виконанні рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо неможливості відділу здійснювати свою діяльність та проводити виконавчі дії на тимчасово непідконтрольній території, у звязку з рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» та розпорядженням Кабінету міністрів України № 1085-рвід 07.11.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення».

Так, відповідно до ч.3 п.2 вказаним рішення Ради національної безпеки і оборони України від 4 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» запроваджено Кабінету Міністрів України ужити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв; евакуації працівників (за їх згодою); вивезення в разі можливості майна та документації.

Як було встановлено в ході розгляду скарги ОСОБА_3 примусового виконанні рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на виконання вказаного рішення був переміщений на територію, підконтрольну українській владі, а саме до м. Краматорську.

Відповідно до Положень про єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 року №43/5 до Єдиного реєстру обов'язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій. Унесення відомостей до Єдиного реєстру здійснюється державним виконавцем або уповноваженою посадовою особою органу ДВС. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Єдиного реєстру одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія. Постанови державного виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. У разі тимчасової відсутності доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (через перебої в електропостачанні, електрозв'язку тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень з подальшим обов'язковим внесенням таких документів до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень в день усунення причин, що перешкоджали доступу до нього.

Так, представником ОСОБА_3 примусового виконанні рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було зауважено, що через проведення антитерористичної операція на території м. Донецьк станом на 10.11.2014 року, де знаходився відділ примусового виконання рішень, знеструмлення електромереж через їх пошкодження, що фактично унеможливлювало доступ державних виконавців до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень та мережі Інтернет постанова про повернення вищевказаного виконавчого документу стягувачу від 10.11.2014 року була виготовлена на паперовому носії за допомогою програми Microsoft Word, проте обов'язкове внесення даної постанови до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень в день усунення причин, що перешкоджали доступу до нього, відповідно до наведених положень про єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, державним виконавцем здійснено не було, а були внесені лише відомості про виконавчу дію.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У відповідності до ч.2 розділу XII. Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за № 2432/5, (у звязку з прийняттям яким втратив чинність наказ Міністерства юстиції України від 20 травня 2003 року № 43/5 «Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень»)підлягають перенесенню до Системи виконавчі провадження, за якими скасовано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Проте, враховуючи що скаржником вимоги про скасування постанови про повернення вищевказаного виконавчого документу стягувачу від 10.11.2014 року не ставляться, у звязку з її фактичним не існуванням, тому суд вважає за доцільне зобовязати уповноважену особу ОСОБА_3 примусового виконанні рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області здійснити дії спрямовані на відновлення виконавчого провадження № 43289102 та його матеріалів.

Що стосується вимоги скаржника про зобовязання ОСОБА_3 примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області протягом 2 днів внести до Інформації про виконавче провадження № 43289102 у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень запис про визнання протиправними дій щодо внесення запису від 10.11.2014 року, то останні задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 розділу ІV. Внесення до Системи відомостей щодо здійснення виконавчого провадження Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, виконавцем до системи обовязково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обовязковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії.

Оскільки визнання протиправними дій держаного виконавця щодо внесення запису від 10.11.2014 року не є ані виконавчою дією, ані процесуальним рішенням, тому законні підстави для внесення даних відомостей до автоматизованої системи виконавчого провадження відсутні.

Враховуючи викладене вище, оскільки судом встановлено, що державним виконавцем під час виконання виконавчого провадження не було вжито всіх заходів необхідних та достатніх для виконання рішення суду, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», а отже внесення до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень запису від 10.11.2014 року про повернення виконавчого документу стягувачу в Інформацію про виконавче провадження № 43289102 було здійснено безпідставно, тож порушене права скаржниці підлягає відновленню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 383-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження, постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.2003 року № 14, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу примусового виконанні рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 щодо внесення до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень запису від 10.11.2014 року про повернення виконавчого документу стягувачу в Інформацію про виконавче провадження № 43289102.

Зобовязати уповноважену особу ОСОБА_3 примусового виконанні рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області здійснити дії спрямовані на відновлення виконавчого провадження № 43289102 та його матеріалів.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Особи, які брали участі у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судової ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Н.В. Хараджа