ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2016 року позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи вимоги тим, що 26 серпня 2014 року померла його мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок № 24 по вул. Видумськійв с. Великі Гуляки Фастівського району Київської області.За життя нею був складений заповіт, відповідно до якого заповідала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по ? частині зазначеного житлового будинку. Відповідач по справі є рідним братом ОСОБА_1 Позивач звернувсь до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте, йому було відмовлено у звязку відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, так як вказаний документ був втрачений.

Виходячи з викладеного, позивач просить визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку № 24 по вул. Видумській (бувша вул. Воровського) в с. Великі Гуляки Фастівського району Київської області після смерті матері.

Представник позивача та позивач в судове засідання не зявились, надавши суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, надавши заяву про повне визнання позовних вимог та про розгляд справи у його відсутність.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно зясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

26 серпня 2014 року померла ОСОБА_3, про що Виконавчим комітетом Василиської сільської ради Ставищенськогорайону Київської області зроблено відповідний актовий запис № 9, свідоцтво про смерть серії І-ОК № 311770 (а.с. 6).

За життя ОСОБА_3 залишила заповіт, яким заповідала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по ? частині житлового будинку з надвірними прибудовами, який знаходиться за адресою: вул. Видумська, буд.24, с. с. Великі Гуляки, Фастівський район Київської області. Заповіт складено 13.08.2008 року та посвідчено секретарем Великогуляківської сільської ради, зареєстровано в реєстрі за № 261 (а.с. 7).

Реалізуючи свої право на спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою, проте 16.04.2016 року отримав відмову у вчинені заявлених дій через відсутність правовстановлюючого документу на вищезазначений житловий будинок, тому вирішення питання про визнання права власності на спадкове майно рекомендоване вирішувати в судовому порядку (а.с. 9).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 60 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997р. №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст.9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч.4 ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст.16 Цивільного кодексу України).

Обєктами права власності є будь-які речі (майно).

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обовязки (ст.179 ЦК України).

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно довідки № НОМЕР_1 Фастівської міської ради Фастівського бюро технічної інвентаризації від 23.12.2016 року,житловий будинок № 24 по вулиці Видумській в с. Великі Гуляки Фастівського району Київської області зареєстрований по праву приватної власності за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Фастівської районної державної нотаріальної контори від 09.02.2005 року р. №114, по якому вона успадкувала цілий будинок після ОСОБА_4. (а.с. 5).

З розяснення, наданого у п. 1 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013, вбачається, що відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до п.3.3 цього Узагальнення, підлягають задоволенню вимоги спадкоємців про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках відсутності правовстановлюючих документів у звязку з їх втратою та/або відсутності реєстрації обєкта нерухомості за спадкодавцем (на імя спадкодавця).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тобто, передумовою для застосування ст.392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Стаття 328 ЦК України встановлює, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Суд вважає доведеним, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, набув право спадкування на частину житлового будинку, але не має оригіналу правовстановлюючого документа про право власності на спадкове нерухоме майно, саме тому у суду є всі підстави для визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1218, 1268 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 209, 212-215,218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину житлового будинку № 24 по вул. Видумській (бувша вул. Воровського) в с. Великі Гуляки Фастівського району Київської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 26 серпня 2014 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутня у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя