Провадження № 4-с/225/2/2017
Справа № 225/4543/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2016 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Нємиш Н.В.,

за участю секретаря Андрієвої Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області скаргу публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» про визнання дій відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області протиправними та зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду із скаргою на дії відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 08.07.2015 року за ВП № 48036237, визнання їх протиправними та зобовязання вчинити певні дії.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 12.01.2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дім «Сонце», товариство з обмеженою відповідальністю «Дістрибютерські системи Донбасу», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку зобовязано сплатити на користь публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № 13.06-508 від 02.07.2013 року та договорами поруки № 13.06-508/П1 від 02.07.2013 року № 13.06-508/П2 від 02.07.2013 року, № 13.06-508/П3 від 02.07.2013 року в розмірі 3026269 (три мільйона двадцять шість тисяч двісті шістдесят девять) грн. 44 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. та витрати, понесені за дачу оголошення в газеті «Донбас» в розмірі 339 (триста тридцять девять) грн. На підставі рішення суду був виданий виконавчий лист № 2/225/51/2015 від 12.01.2015 року, який рекомендованим листом в строки визначені законодавством України направлений до відділу Примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (надалі відділ ДВС). Однак, заявнику було відмовлено у прийнятті виконавчого документа на примусове виконання, посилаючись на те, що боржник - товариство з обмеженою відповідальністю «Дістрибютерські системи Донбасу» знаходиться в м. Донецьку, тобто в населеному пункті, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У звязку з чим виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться. Обґрунтовуючи свою відмову у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець посилався на Закон України «Про боротьбу з тероризмом», Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р.

Проте, представник заявника не погоджується з цим, просить суд визнати дії державного виконавця відділу ДВС протиправними, та зобовязати вчинити певні дії. З цих підстав, він звернувся до суду зі скаргою для захисту порушених прав заявника і просить визнати дії державного виконавця протиправними та зобовязати його прийняти виконавчий лист до виконання та вчинити інші дій передбачені Законом України «Про виконавче провадження» для повного виконання рішення суду.

Належно повідомлений представник заявника не зявився, тому суд розглядав справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Належно повідомлений представник відділу ДВС в судове засідання не зявився, надавши суду письмові заперечення на скаргу. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що 06.07.2015 року на примусове виконання до відділу ДВС дійсно надійшов зазначений вище виконавчий лист. За результатами розгляду державним виконавцем 08.07.2015 року на підставі п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» відмовлено у відкритті провадження у справі. Підставою для відмови є те, що боржник ТОВ «Дістрибютерські системи Донбасу» знаходиться в м. Донецьку, тобто на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, внаслідок проведення на цій території антитерористичних дій. Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, боржник не був перереєстрований на території підконтрольній органам державної влади України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.11.2014 року було затверджено перелік населених пунктів (зона АТО), на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. У звязку з чим виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться. Відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття виконавчого документа до виконання, державний виконавець зобовязаний здійснити ряд заходів для своєчасного, повного, неупередженого виконання рішення суду, тощо. Відсутність поштового сполучення з окупованими територіями є загально відомим фактом, який виключає будь яку можливість державного виконавця провести виконавчі дії на території проведення активної фази АТО. Відкриття виконавчого провадження та проведення будь яких виконавчих дій без повідомлення сторони виконавчого провадження про їх вчинення порушує права цієї сторони та позбавляє її можливості захистити свої права та законні інтереси. Крім того, проведення виконавчих дій на окупованій території є неможливим у звязку з постійною загрозою життю та здоровю людей. Вважає, постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження обґрунтованою, тому просить повністю відмовити у її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлена скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Ст.385 ЦПК України передбачає, що скаргу може бути подано до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Порядок і умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606 XIV із змінами та доповненнями (надалі Закон від 21.04.1999 року).

Судом встановлено, що виконавчий лист № 2/225/51/2015, виданий Дзержинським міським судом Донецької області 28.04.2015 року про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний Дім «Сонце», товариства з обмеженою відповідальністю «Дістрибютерські системи Донбасу», ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в солідарному порядку стягнено на користь публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за кредитним договором № 13.06-508 від 02.07.2013 року та договорами поруки № 13.06-508/П1 від 02.07.2013 року № 13.06-508/П2 від 02.07.2013 року, № 13.06-508/П3 від 02.07.2013 року в розмірі 3026269 (три мільйона двадцять шість тисяч двісті шістдесят девять) грн. 44 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. та витрати, понесені за дачу оголошення в газеті «Донбас» в розмірі 339 (триста тридцять девять) грн.

Зазначений лист рекомендованим листом в строки визначені законодавством України був направлений заявником по справі до відділу Примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області.

Постановою про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 48036237 від 08.07.2015 року державним виконавцем відділу ДВС було відмовлено у відкритті провадження за даним виконавчим листом, через проведення на території Донецької області активної фази антитерористичної операції і неможливості здійснення виконавчих дій в порядку визначеному чинним законодавством.

У звязку з цим, суд зазначає наступне.

В статті 3 Конституції України закріплений принцип верховенства права, відповідно до якого права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Статтею 124 Конституції України, статтею 14 Цивільного процесуального кодексу України, закріплений принцип обов'язковості виконання судового рішення на всій території України.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий розгляд, що гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Аналіз наведених положень законодавства свідчить, що у випадку передбаченому п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має право відмовити у відкритті виконавчого провадження лише у разі наявності обставин, які передбачені законом і при цьому безпосередньо визначені як такі, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Закон України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» та постанова Верховної Ради України «Про визначення окремих районів, міст, селищ, і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17.03.2015 року не передбачають обставин, які виключають здійснення виконавчого провадження на зазначеній території.

Обставини, викладені державним виконавцем у постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження, щодо неможливості проведення виконавчих дій в зоні проведення антитерористичної операції та неможливості повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження не передбачені Законом України «Про виконавче провадження» як такі, що виключають відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, який в рішенні Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Але аналізуючи предмет спору та вимоги заявника суд зазначає наступне. Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ «ПУМБ» звернулося до суду зі скаргою на діяльність відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області та просило:

- визнати протиправною діяльність відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 08 липня 2015 року ВП № 48036237;

- визнати протиправною діяльність начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_9 щодо здійснення неналежного контролю в частині винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 08 липня 2015 року ВП № 48036237;

- зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 12 січня 2015 року № 2/225/51/2015, виданого Дзержинським міським судом Донецької області про стягнення з ТОВ «Торгівельний Дім «Сонце», ТОВ «Дістриб'ютерські системи Донбасу», ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у солідарному порядку на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором від 02 липня 2013 року № 13.06-508 та договорами поруки від 02 липня 2013 року № 13.06-508/П1, від 02 липня 2013 року № 13.06-508/П2, від 02 липня 2013 року № 13.06-508/П3 у розмірі 3 026 269 грн. 44 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 3 654 грн та витрати, понесені за подачу оголошення в газеті «Донбас», у розмірі 339 грн. (а.с. 2-4).

Разом з тим, відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Отже, виходячи зі змісту ст. 383 ЦПКУкраїни, суд розглядає скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, а не скарги на дії або бездіяльність юридичної особи - відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби.

Що стосується вимог заявника про зобов'язання відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області відкрити виконавче провадження суд зазначає.

Виходячи зі змісту ст. 387ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Зокрема, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби провести певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

При цьому суд не має права зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, зокрема, постановити ухвалу про зобов'язання державного виконавця відкрити виконавче провадження, оскільки вказаним Законом передбачено і інші підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, які підлягають перевірці державним виконавцем під час вчинення виконавчих дій.

Виходячи з того, що ПАТ «ПУМБ» просило визнати протиправною діяльність відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби та діяльність начальника цього відділу ОСОБА_4, зобов'язати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області відкрити виконавче провадження, тобто невірно сформулювало свої вимоги, суд не може вийти за межі вимог заявника та визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області по відмові у відкритті виконавчого провадження та зобовязати державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області вирішити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки такі вимоги ПАТ «ПУМБ» не заявляло. Тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 386-388 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги публічного акціонерного товариства «Перший Український ОСОБА_1» про визнання дій державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області протиправними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя: