Справа № 758/5096/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Романа О. А.,

за участю:

- присяжних: - Саханчука С.М.,

- Марченка О.В.,

при секретарі - Іванюк І. О.,

- прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 - Павліченко В.О.,

-лікаря-психіатра - ОСОБА_4, яка також представляє Територіальне медичне об'єднання «Психіатрія» у місті Києві,

- заінтересована особа - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві,

справу за заявою Територіального медичного об'єднання «Психіатрія» у місті Києві про госпіталізацію ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до психіатричного закладу,

В С Т А Н О В И В :

11.04.2017 року, ТМО «Психіатрія» у місті Києві звернулося в суд із заявою про госпіталізацію ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, до психіатричного закладу. (а.с.1-3).

Заяву мотивує тим, що: - «До ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві у супроводі опікуна 08.04.2017 р. о 12.50 за направленням лікаря КПІД №10 звернулася ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4., яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 зі своїм сином ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_3, що мешкає за тією ж адресою. Причиною звернення до психіатричного стаціонару стало погіршення психічного стану пацієнта, а саме: протягом останнього тижня порушення нічного сну, невпорядкованість у поведінці, зачиняється вдома, підозрілий, не слідкує за гігієною, відмовляється від лікування.

Згідно рішення Шевченківського районного суду від 03.02.2005 р.ОСОБА_7 визнаний недієздатним, є інвалідом II групи довічно, згідно рішення Шевченківського районного суду від 12 вересня 2005 р. призначено опікуна ОСОБА_5 матір хворого. ОСОБА_7, 1972 р.н., страждає на тяжкий психічний розлад у формі шизофренія, параноїдна, безперервний тип перебігу, виражений апатико- дисоціативний дефект, галюцинаторно-параноідний синдром.

При огляді комісією лікарів виявлено: Свідомість ясна. Орієнтований вірно у місці та власній особі. На запитання відповідає після тривалих обдумувань. Емоційно вихолощений. Критика до стану відсутня. Чому опинився у лікарні не пам'ятає, на лікування формально згоден. Цікавості до розмови не виявляє.

Висновок комісії лікарів: в зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням стану ОСОБА_7 потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна та за рішенням лікаря-психіатра.

При госпіталізації опікун надала згоду на госпіталізацію ОСОБА_7. Однак згідно рішення Конституційного суду України від 1 червня 2016 року у справі № 1-1/2016,визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Також згідно зазначеного рішення Конституційним судом України рекомендовано Верховній Раді України невідкладно привести положення законодавства України у сфері надання психіатричної допомоги у відповідність до цього рішення.

Крім того відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. 1, 4, 8 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» просимо: Прийняти рішення про госпіталізацію ОСОБА_7, 1972 р.н., до ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві» (а.с. 1-3).

В судовому засіданні лікар-психіатр заяву підтримав з підстав викладених вище.

Прокурор та ОСОБА_5, яка є опікуном ОСОБА_6, вважають заяву обґрунтованою та просять її задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі ст. 13 Закону України «Про психіатричну допомогу», яка передбачає, що особа госпіталізується до психіатричного закладу добровільно - на її прохання або за її усвідомленою згодою. Особа віком до 14 років (малолітня особа) госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її батьків чи іншого законного представника. Особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна. У разі незгоди одного із батьків або відсутності батьків чи законного представника госпіталізація неповнолітнього до психіатричного закладу проводиться за рішенням (згодою) органу опіки та піклування, яке може бути оскаржено до суду. Згода на госпіталізацію фіксується у медичній документації за підписом особи або її законного представника та лікаря-психіатра. Госпіталізація особи у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, здійснюється за рішенням лікаря-психіатра. Особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України, з урахуванням вимог ст. 282 ч. 2 ЦПК України, яка передбачає, що рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Так, судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2005 року ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано недієздатним (а.с. 6).

Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12.09.2005 року над ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено опіку та призначено опікуном його матір ОСОБА_5, 1953 року народження (а.с. 5).Як вбачається з Висновку комісії лікарів-психіатрів ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві від 10.04.2017 року: «Комісія лікарів дійшла висновку, що пацієнт ОСОБА_7 1972 р.н. потребує стаціонарного лікування у ТМО «Психіатрія» у місті Києві.

З викладеного суд робить висновок про достатність підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного,

-ст.13 ЗУ «Про психіатричну допомогу»,

керуючись ст.ст. 5,6,7,8,60,208,209,212,213,214,215,281,282,294 ЦПК України,суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ЗАДОВОЛЬНИТИ.

Дати дозвіл на госпіталізацію ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Королівка Макарівського району, Київської області, громадянина України, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків встановити не вдалося можливим, до психіатричного закладу - Територіальне медичне об'єднання «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві.

Рішення може бути оскарженим в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Роман О.А.

Присяжні: Саханчук С.М.

Марченко О.В.