Справа № 310/5210/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2017 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованих споруд, який неодноразово уточнював. У останньому позові зазначив, що на підставі договору купівлі-продажу від 01.06.1979 року він є власником 9/20 часток житлового будинку №115 по вул. Набережній у м. Бердянську Запорізької області. У вересні 2013 року на території домоволодіння №115 по вул. Набережній зявилась співвласник 11/20 часток житлового будинку ОСОБА_2, яка перешкоджає йому у вільному доступу до частини земельної ділянки, встановлює огорожі, користується земельною ділянкою на власний розсуд, веде будівництво на всій території земельної ділянки, погрожує йому, перешкоджає користуватися подвірям. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 01.12.2014 року визначено порядок користування земельною ділянкою по вул. Набережній,115 в м. Бердянську між ним та ОСОБА_2 Відповідач не припинила самочинну забудову всієї земельної ділянки, включно і тієї частки, яка була виділена йому в користування. На частині земельної ділянки площею 223,9 кв. м., що виділена в його користування відповідачем споруджено вимощення (виконане тротуарною плиткою), альтанку (деревяна, крівля з профнастилу), фонтан (виконаний з граніту), частина навісу (деревяний навіс, який складає частину будівлі), частина будівлі літ «Ш». Будівництво здійснено без документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, а також на земельній ділянці, яка не належить відповідачу, тому будівництво є самовільним. Крім того, самочинне будівництво здійснювалось без його згоди та без узгодження такого будівництва з органами державного архітектурно-будівельного контролю. Просив зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Бердянськ, вул. Набережна,115 шляхом знесення (демонтажу) споруд, які розташовані на частині земельної ділянки площею 229,3 м. кв., яка виділена йому на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01.12.2014 року, а саме: вимощення; альтанку; фонтан; частину навісу (деревяний навіс, який складає частину будівлі); частину будівлі літ. «Ш», які позначені в додатку №1 та №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи від 20.07.2016 року.

Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просив розглянути справу в його відсутності.

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Пояснив суду, що позивач є власником 9/20 часток домоволодіння, а відповідач - 11/20. Рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради від 08.09.1959 року для обслуговування домоволодіння було виділено 750 м. кв. земельної ділянки. 01.12.2014 року Бердянським міськрайонним судом було прийнято рішення, яким визначено порядок користування земельною ділянкою спірного домоволодіння, але після прийняття зазначеного рішення ОСОБА_2 побудувала на земельній ділянці, що знаходиться в його користуванні самовільні споруди. Виконати рішення Бердянського міськрайонного суду від 01.12.2014 року неможливо, оскільки відповідач здійснює самовільне будівництво і перешкоджають у доступі до земельної ділянки площею 223,9 м. кв., що виділена в його користування. Договір про поділ домоволодіння, виділ частки в натурі між співвласниками, визначення порядку користування будівлями та спорудами, які розташовані на території домоволодіння не укладався, рішення з цього приводу судом не приймалось. Позовні вимоги уточнив, вказуючи, що вимощення зроблено тротуарною плиткою, площа альтанки складає 13 кв. м.. Позовні вимоги заявлені відносно частини будівлі літ. «Ш», яка знаходиться на земельній ділянці, що є користуванні ОСОБА_1 Крім того, у позовній заяві помилково зазначено площу земельної ділянки, яка виділена ОСОБА_1 229,3 м. кв., хоча фактично вона складає 223,9 м. кв.

Відповідач у судове засідання не зявився без поважних причини.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнав і пояснив суду, що між співвласниками домоволодіння по вул. Набережній,115 в м. Бердянську визначено порядок користування земельною ділянкою згідно третього варіанту висновку експерта та рішення суду. ОСОБА_1 не зареєстрував за собою земельну ділянку, що виділена йому цим рішенням. Будівель відповідача, на території земельної ділянки, яка виділена у користування позивачу немає. На території домоволодіння самовільні споруди відсутні. Вважав, що спір між співвласниками відсутній, а позивачем не доведено порушення його прав. Спірні споруди були побудовані до звернення з позовом до суду про визначення порядку користування земельною ділянкою. Позивачем не доведено, що будівлі належать відповідачу. Вважав, що жодні перешкоди у користуванні позивачем земельною ділянкою відсутні.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали інвентарної справи та письмові докази, суд приходить до наступного.

Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч. 3 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Позивач за договором купівлі-продажу від 01.06.1979 року набув право власності на 9/20 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель по вул. Набережній,115 в м. Бердянську (а.с.7-8). Це право зареєстровано за ним у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17.01.2014 року (т.1, а.с.9).

Відповідач ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 16.10.2013 року є власником 11/20 частин житлового будинку по вул. Набережній,115 в м. Бердянську Запорізької області (т.1, а.с.10). Право власності на набуте нею майно зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.10.2013 року (т.1, а.с.11).

Із висновків за результатами перевірок матеріалів без ознак кримінального правопорушення від 08.11.2013 року, 03.12.2013 року, 14.03.2014 року, судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виник спір з приводу користування спільною частковою власністю та земельною ділянкою по вул. Набережній,115 в м. Бердянську (т.1, а.с.38-40).

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 01.12.2014 року визначено порядок користування земельною ділянкою по вул. Набережній,115 в м. Бердянську площею 750 м. кв. між співвласниками житлового будинку відповідно до варіанту № 3 висновку судової будівельно-технічної експертизи № 065/09-14 від 16 вересня 2014 року, складеному судовим експертом ОСОБА_4:

виділено ОСОБА_1 в рахунок належних йому 9/20 частин житлового будинку, земельну ділянку площею 95,8 м. кв. під будівлями (на схемі додатку № 3 позначено блакитним кольором), земельну ділянку площею 223,9 м. кв. під двором (на схемі додатку № 3 позначено блакитним кольором) та 17,8 м. кв.. (35,6 : 2 = 17,8) з ділянки спільного користування (на схемі додатку № 3 позначено жовтим кольором);

виділено ОСОБА_2 в рахунок належних їй 11/20 частин житлового будинку земельну ділянку площею 394,7 м. кв. під двором та будівлями (на схемі додатку №3 позначено зеленим кольором) та 17,8 м. кв. (35,6 : 2 = 17,8) з ділянки спільного користування (на схемі додатку № 3 позначено жовтим кольором) (т.1, а.с.41-42).

ОСОБА_1 вважав, що в нього виникло право користування земельною ділянкою, яка виділена йому на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01.12.2014 року, в тому числі і земельною ділянкою площею 223,9 м. кв. на якій розташовані спірні споруди, але не надав суду докази, які підтверджують, що рішення суду виконано в добровільному порядку співвласниками домоволодіння або в примусовому порядку органом, який здійснює примусове виконання судових рішень. Позивач не оформив право на користування виділеною йому судом земельною ділянкою, не зареєстрував це право і при зверненні з позовом до суду не врахував, що право користування виникає лише з моменту державної реєстрації цього права. Суд вважає, що за таких обставин відсутні підстави вважати, що у сторін виникло право користуватися земельною ділянкою по вул. Набережній,115 в м. Бердянську відповідно до рішення Бердянського міськрайонного суду від 01.12.2014 року.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Статтею 256 ЦК України передбачено, що власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обовязковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Статтями 364 та 367 ЦК України передбачено можливість виділу части із майна, що є у спільній частковій власності та поділ майна, що є у спільній частковій власності.

У судовому засіданні встановлено, що між співвласниками домоволодіння по вул. Набережній,115 в м. Бердянську договори про виділ в натурі частки або про поділ майна не укладались. Рішення суду з цього приводу або про визначення порядку користування будівлями та спорудами, що розташовані на території домоволодіння не приймалось. За таких обставин кожна будівля і споруда, що розташована на території домоволодіння по вул. Набережній,115 в м. Бердянську є спільною частковою власністю кожного співвласника відповідно до його ідеальної частки в спільній частковій власності. За таких обставин, позивач звернувся з позовом до суду про знесення споруд якими він також є співвласником.

Звертаючись з позовом до суду про знесення (демонтаж) споруд ОСОБА_1 вважав їх самовільними, але не надав суду жодного доказу і не довів, що на території домоволодіння по вул. Набережній,115 в м. Бердянську розташовані самовільні споруди, а також спорудження їх відповідачем після набрання законної сили рішенням Бердянського міськрайонного суду від 01.12.2014 року, яким визначено порядок користування земельною ділянкою виходячи з наступного.

Згідно з п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, яка діяла на час проведення технічної інвентаризації 26.04.2007 року, виявлені в установленому порядку самочинно збудовані будинки або прибудови до будинків, господарські будівлі (прибудови), торговельні, господарські кіоски та павільйони, металеві гаражі, підлягають технічній інвентаризації з включенням їх у планові та інші матеріали. У разі самочинного будівництва на оригіналах інвентаризаційної справи, технічного паспорта і копіях планових та оцінювальних матеріалів, що їх видають власникам, на вільному від записів місці, з лицьового боку проставляють штампи встановленого зразка.

Технічний паспорт на житловий будинок №115 по вул. Набережній в м. Бердянську, який виготовлений від 26.04.2007 року містить штамп у якому відображено, що на території домоволодіння самовільно збудовано: сіни а,а1; літ. кухня Ж, Ш; господ. будівля И-ІІ пов.; котельня Д; гараж-господ. буд. З-ІІ пов.; вбиральня-душ Б,Ф; альтанка Щ; пташник Ч (а.с.14-17).

Штамп такого самого змісту міститься на плані земельної ділянки в матеріалах інвентаризаційної справи по вул. Набережній,115 в м. Бердянську, але відображена в ньому інформація містить виправлення. Самовільно збудовані: сіни а,а1; літ. кухня Ж, Ш; господ. будівля И-ІІ пов.; котельня Д; гараж-господ. буд. З-ІІ пов.; вбиральня-душ Б,Ф; альтанка Щ; пташник Ч закреслені згідно інструкції від 01.06.2010 року № (т.2, а.с.11).

Остання інформація, щодо самовільних споруд в матеріалах інвентаризаційної справи міститься у довідці характеристиці на житловий будинок по вул. Набережній,115 в м. Бердянську станом на 30.09.2013 року в якій зазначено, що самовільно збудованих будівель не зафіксовано (т.2, а.с.9).

Відповідно до листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 14.04.2014 року ОСОБА_2 розпочато роботи з розміщення тимчасових споруд з полегшених конструкцій, без фундаменту на місці сараїв «Н», «О», «П» та літньої кухні «Ш», які зазначені в технічному паспорті та демонтовані ОСОБА_2 Порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил за вищевказаною адресою не виявлено. Контроль за розміщенням тимчасових споруд не належить до повноважень інспекції (а.с.201).

У досліджувальній частині висновку судової будівельно-технічної експертизи №065/09-14 від 16.09.2014 року експерт зазначив, що під час проведення огляду домоволодіння по вул. Набережній,115 в м. Бердянську 09.09.2014 року встановлено наявність нових та реконструйованих будов, які не відображені у технічній документації. Зазначені будови знаходяться у користуванні співвласника ОСОБА_2 Експерт також зазначив, що в матеріалах цивільної справи та матеріалах інвентаризаційної справи на домоволодіння відсутня інформація щодо права власності на ці будови. Відповідно до зазначеного та згідно ст. 376 ЦК України зазначені будови прийнято експертом як самочинно збудовані. У додатках до висновку №1, №2, №3, №4 експерт відобразив знаходження на території домоволодіння по вул. Набережній,115 в м. Бердянську цих самовільних споруд (а.с.56-67). Зазначений висновок експерта є суперечливим, оскільки відсутність інформація щодо права власності на ці будови не є безумовною підставою для визнання цих будівель самовільними, оскільки за ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Визначаючи правовий статус спірних будівель та споруд, суд бере до уваги, що Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області було проведено позапланову перевірку дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил по вул. Набережній,115 в м. Бердянську, якою встановлено, що ОСОБА_2 здійснювались роботи з розміщення тимчасових споруд з полегшених конструкцій, без фундаменту, які не відносяться до нерухомого майна, а відповідно і не є самовільними.

Інших доказів, які підтверджують знаходження на території спірного домоволодіння самовільних споруд позивачем не надано.

Аналізуючи в сукупності всі докази, суд вважає встановленим, що на території домоволодіння по вул. Набережній,115 в м. Бердянську самовільні споруди відсутні.

Таким чином, судом встановлено, що всі будівлі та споруди, які розташовані по вул. Набережній,115 в м. Бердянську є спільною сумісною власністю позивача та відповідача відповідно до належних їм часток і вирішення питання про знесення будівлі або споруди, яка порушує права одного із співвласників можливо тільки після визначення власника або користувача кожної споруди.

Вирішуючи заявлений позов, суд виходить з того, що знесення будівель і споруд є крайньою мірою і може бути застосовано тільки в разі неможливості усунення порушення прав особи іншим шляхом.

Згідно висновку №57-16 судової земельно-технічної експертизи від 20.07.2016 року на земельній ділянці №115 по вул. Набережна в м. Бердянську Запорізької області побудовано нові будівлі та споруди, які не відображені в технічному паспорті (а.с.14-17). У технічній документації та матеріалах справи не вказана інформація про право власності на нові побудовані будівлі і споруди. Під час огляду обєкта дослідження встановлено, що ці будівлі і споруди знаходяться в користуванні співвласника ОСОБА_2 Експертом встановлено, що на частині земельної ділянки площею 223,9 м. кв., що виділена в користування ОСОБА_1 рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01.12.2014 року розташовані будівлі і споруди, а саме: вимощення (виконане з тротуарної плитки); альтанка (деревяна, крівля з профнастилу); фонтан (виконаний з граніту, виконує декоративну функцію); частина навісу (деревяний навіс, який складає частину будівлі за ознаками функціонального призначення будівля використовується як будинок для відпочинку відпочиваючих); частина будівлі літ. «Ш» - літня кухня (будівля реконструйована, за ознаками функціонального призначення будівля використовується як будинок для відпочинку відпочиваючих; частина зеленої зони (виконує декоративно-естетичну функцію). Місце розташування вказаних будівель і споруд відображено експертом у додатках №1 та №2 до висновку №57-16 від 20.07.2016 року (а.с.174-187).

Позивач просив знести (демонтувати) частину навісу (деревяний навіс, який складає частину будівлі за ознаками функціонального призначення будівля використовується як будинок для відпочинку відпочиваючих), а також частину будівлі літ. «Ш» - літня кухня (будівля реконструйована, за ознаками функціонального призначення будівля використовується як будинок для відпочинку відпочиваючих), але судом встановлено, що ці споруди тільки частково виходять на земельну ділянку, площею 223,9 м. кв., а позивачем не надано доказів технічної неможливості перебудови цих споруд та відмови ОСОБА_2 від проведення такої.

Заявляючи вимоги про знесення вимощення (виконане з тротуарної плитки), альтанки (деревяна, крівля з профнастилу), фонтану (виконаний з граніту, виконує декоративну функцію) позивач не визначив технічну неможливість їх перенесення на частину земельної ділянки, якою користується відповідач без їх знесення (демонтажу), тобто без втрати корисних властивостей цих речей.

Згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте наведені ОСОБА_1 у позовній заяві доводи належними та допустимими доказами не було доведено, тому у задоволенні позову слід відмовити із-за його недоведеності.

Керуючись ст. ст. 58, 59, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 256, 355, 358, 364, 367, 376, 391 ЦК України, ст. 152 ЗК України, Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя