Провадження № 2/643/138/17
12.04.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Стальмакової В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2, до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -
Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги та доводи, викладені в позові, підтримали в повному обсязі.
Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, заперечень проти позову, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надали.
Оскільки представники позивача не заперечували проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 29.02.2000 року, реєстраційний № 5-00-207847, Квартира на праві власності належала ОСОБА_5.
За адресою Квартири згідно Довідки № 2241 від 11.09.2015 року, виданої КП «Жилкомсервіс», проживають та зареєстровані: ОСОБА_5 (з 06.02.1985 року), позивач ОСОБА_1 (з 22.05.2005 року) та ОСОБА_2 ( з 09.06.2009 року).
Як вбачається з Повторного Свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 277190, виданого 07.04.2012 року Московським ВДРАЦС реєстраційної служби ХМУЮ, актовий запис за № 1039, батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_7 та ОСОБА_8.
ОСОБА_6 відмітки в графі «Сімейний стан» в паспорті громадянина України серії МТ251705, виданого 09.10.2012 року Московським РВ у м. Харкові ГУДМС України в Харківській області, ОСОБА_1 11.08.2012 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_8.
21.06.2016 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 543728, виданим 22.06.2016 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.
Як вбачається з Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 10.01.2017 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_9, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_5, яка померла 21.06.2016 року, є онука ОСОБА_1, батько якої ОСОБА_10, помер 14.05.2011 року. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з Квартири, спадкова справа № 32/2016, зареєстровано в реєстрі за № 26.
ОСОБА_6 висновків вищевказаного ОСОБА_6, залиття квартири № 112 житлового будинку № 11-А по вул. Світлій відбулось з вищерозташованої квартири № 118 через засмічення госфекальної каналізації (стояка) жильцями вищерозташованих квартир.
Як вбачається з довідки № 242012/0705 від 08.02.2017 року, виданої КП «Жилкомсервіс», за адресою: АДРЕСА_3, зареєстровані: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 12.07.2016 року по вищевказаній справі за клопотанням представника позивача було призначено судову будівельнотехнічну експертизу.
ОСОБА_6 Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 347 від 04.02.2015 року, наданої КЗОЗ «Харківська міська клінічна дитяча лікарня № 16», ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував на стаціонарному лікуванні в зазначеному медичному закладі в період з 26.01.2015 року по 04.02.2015 року з діагнозом « Бронхіальна астма».
З Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 8250 неврологічного відділення, виданої КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня», вбачається, що ОСОБА_2 в період з 17.08.2015 року по 25.08.2015 року перебував на стаціонарному лікарні у зазначеному медичному закладі з діагнозом «Гіперкінетичний синдром внаслідок ранньої органічної патології ЦНС». Зазначений діагноз також підтверджується Консультативним висновком спеціаліста № 84 КЗОЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня».
ОСОБА_6 виписки із медичної карти стаціонарного хворого від 14.09.2015 року, виданої КЗОЗ «Обласна дитяча інфекційна клінічна лікарня», ОСОБА_2 перебував на лікуванні 12.09.2015 року в зазначеному медичному закладі з діагнозом «ОРК круп».
На підтвердження витрат позивача на лікування малолітнього ОСОБА_2 позивачем надано копії квитанцій щодо придбання ліків (а.с. 18, 179-183).
Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
ОСОБА_6 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Статтею 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
ОСОБА_6 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1190 ЦК України передбачено, що особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
ОСОБА_6 розяснень, викладених в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Таким чином, умовою покладення на відповідачів відповідальності за шкоду, завдану позивачу, є наявність їх вини у спричиненні вказаної шкоди.
В якості доказу, який підтверджує вказані обставини, позивачем надано суду зазначений вище ОСОБА_6 від 08.09.2015 року, складений майстром КП «Жилкомсервіс» ОСОБА_11 та майстром КП «Харківводоканал» ОСОБА_12
Між тим у висновках акту зазначено, що залиття Квартири позивача відбулось з вищерозташованої квартири № 118 через засмічення госфекальної каналізації (стояка) жильцями вищерозташованих квартир.
Таким чином, із висновків вказаного акту суд позбавлений можливості встановити, що засмічення стояка відбулось через винні дії саме мешканців квартири № 118, оскільки згідно акту вказане засмічення відбулось з вини мешканців вищерозташованих над цією квартирою, квартир. Виходячи із формулювання вказаних висновків комісії, засмічення могло бути спричинено мешканцями будь-якої квартири, розташованої у вказаному підїзді з третього по девятий поверх.
Оцінюючи пояснення представників позивача відносно того, що вина мешканців квартири № 118 підтверджується даними акту, згідно яких в квартирі 118 був відкритий каналізаційний патрубок, суд керується наступним.
Причини залиття квартири 112 зазначені у висновках комісії, згідно яких причиною залиття було саме засмічення каналізації. З вказаних висновків суд позбавлений можливості встановити вину в засміченні стояка саме мешканців квартири 118.
Крім того, в акті зазначено, що під час обстеження квартири № 112 встановлено, що залиття даної квартири відбулось 05.09.2015 року з вищерозташованої квартири № 118 з відкритого каналізаційного патрубка на кухні під час засмічення каналізаційного стояка (мийку на кухні було знято під час ремонту сантехобладнання, в квартирі проводиться ремонт).
Оскільки в акті зазначено лише на те, що проводилось обстеження квартири № 112, судом було уточнено у представників позивача, чи складався акт обстеження квартири № 118, якщо вказана квартира також була обстежена.
Представниками позивача було надано суду пояснення, згідно яких їм не відомо про складення акту обстеження квартири № 118, проте зі слів працівників комунальних служб їм відомо, що останні обстежували і квартиру № 118.
Між тим вказані пояснення представників позивача суд, з огляду на положення ЦПК України, не може визнати допустимими доказами, якими може підтверджуватись та обставина, що працівниками комунальних служб дійсно було обстежено квартиру 118 та причиною залиття квартири 112 є винні дії мешканців квартири 118.
Клопотання про виклик працівників комунальних служб для допиту в якості свідків, суду заявлено не було.
Після дослідження вказаного вище акту та отримання пояснень представників позивача щодо його змісту, судом, з метою уточнення причин залиття квартири та наявності вини в цьому відповідачів, було розяснено представникам позивача право заявити клопотання про призначення експертизи для встановлення вказаних обставин.
На вказане розяснення представниками позивача було зазначено, що вони не вбачають необхідності в призначенні зазначеної експертизи, оскільки вина відповідачів підтверджується даними ОСОБА_6 від 08.09.2015 року.
Між тим з причин, вказаних вище, суд не може визнати зазначений ОСОБА_6 доказом, яким підтверджується вина відповідачів у засміченні каналізації.
Судом сторонам також роз'яснювались положення ст. 10, 11, 60 ЦПК України та права, передбачені ст. 27 ЦПК України, в тому числі право заявляти суду клопотання про виклик свідків та витребування доказів.
Після зясування всіх обставин справи та перевірки їх доказами, судом було додатково опитано представників позивача, чи бажають вони доповнити судовий розгляд та чим саме.
Заяв та клопотання від представників позивача отримано не було.
Враховуючи наведене, судом було вжито всіх необхідних заходів для сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи.
Проте всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України доказів, на підставі яких суд міг би беззаперечно встановити вину відповідачів в засміченні каналізації та, як наслідок, затопленні Квартири позивача, суду надано не було.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо недоведеності вини відповідачів в засміченні каналізації (стояка) та, як наслідок, в затопленні Квартири позивача.
За таких обставин відсутні підстави для покладення на відповідачів обовязку відшкодувати завдану позивачам як матеріальну, так і моральну шкоду.
Враховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні позову.
Керуючись ст. 10, 11, 60, 88, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України,-
В задоволенні позову ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Крівцов Д.А.