У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Коротуна В.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до апеляційного суду Львівської області та Держави Україна в особі Державної казначейської служби про стягнення моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 04 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 17 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що постановою Сокальського районного суду Львівської області від 29 жовтня 2013 року визнано протиправною бездіяльність державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській області при виконанні виконавчого листа № 2а-812/11, виданого 18 лютого 2013 року; визнано незаконною і скасовано постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження по вказаному виконавчому листу.

08 лютого 2014 року вона звернулася до суду із позовом до УДВС ГУЮ у Львівській області про стягнення шкоди, завданої в результаті незаконного рішення державного виконавця.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 27 травня 2014 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року рішення Галицького районного суду м. Львова від 26 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області

від 27 травня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Посилаючись на те, що незаконність ухвали апеляційного суду Львівської області від 27 травня 2014 року встановлена ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 лютого 2015 року, просила суд стягнути з відповідачів на свою користь кошти у розмірі 1 000 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті незаконних дій апеляційний судом Львівської області, що спричинило приниження її честі та гідності.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 04 грудня

2015 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до апеляційного суду Львівської області та Держави Україна в особі Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Волинської області від 17 березня 2016 року ухвалу суду першої інстанції в частині відмови у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України - скасовано, питання щодо відкриття провадження у справі в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

В решті ухвалу залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Вирішуючи спір в частині позовних вимог до апеляційного суду Львівської області, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що дії та бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (або відшкодування матеріальної і моральної шкоди одночасно із оскарженням таких дій) до іншого суду, що порушує принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи незалежним судом, передбачені ст. ст. 62, 126, 129 Конституції України

Встановивши, що предметом позову є оскарження виключно процесуальних дій апеляційного суду, пов'язаних з розглядом справи та, врахувавши, що чинним законодавством України не передбачено право особи на відшкодування за рахунок держави шкоди, завданої внаслідок вчинення процесуальних дій у зв'язку з розглядом справи та при ухваленні судових рішень, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження в цій частині на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, з урахуванням ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та роз'яснень, викладених у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року № 8 «Про незалежність судової влади».

Врахувавши, що Держава Україна в особі Державної казначейської служби України є спеціальним суб'єктом цивільного права, апеляційний суд вважав, що вона може бути відповідачем у справі про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням суду, а питання підставності чи безпідставності поданого позову може бути вирішено шляхом належного з'ясування обставин справи і дослідження поданих доказів, а тому дійшов правильного висновку, що відмова у відкритті провадження у справі в цій частині суперечить ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право людини на справедливий судовий розгляд, ст. 56 Конституції України, якою передбачено право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної і моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування , їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень та ч. 5 ст. 1176 ЦК України (відшкодування державою шкоди внаслідок постановлення судом незаконного рішення у цивільній справі у разі встановлення в діях суддів (судді), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили).

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Сокальського районного суду Львівської області від 04 грудня

2015 року в частині, залишеній без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 17 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 17 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун О.В. Попович