АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 766/1431/17 Головуючий в І інстанції: Хайдарова І.О.
Номер провадження: №22-ц/791/863/17 Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Майданіка В.В.,

суддів: Кутурланової О.В.,

ОСОБА_1

секретар Цулукіані І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, на ухвалу судді Херсонського міського суду Херсонської області від 30 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод шляхом перебудови будівлі гаражу,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила зобовязати відповідача провести перебудову будівлі гаражу літера "Д", розташованої за адресою м.Херсон, вул.Стрітенська (ОСОБА_5), 50 / Смольна, 106, відєднавши частину стіни гаражу та частину конструктивних елементів даху гаражу, які спираються на саманну перегородку будинку, яка розділяє приміщеннія "1-3" і "1-5" та конструктивно поєднані з дахом частини будівлі літера "А".

Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 30 січня 2017 року було відмовлено в задоволенні заяви позивачки про забезпечення позову шляхом заборони відповідачці вчиняти дії по узаконенню будівлі гаражу літера "Д", розташованого за адресою м.Херсон, вул.Стрітенська, 50 / Смольна, 106.

В апеляційній скарзі представник позивачки, не погоджуючись із вказаною ухвалою, просить задовольнити заяву про забезпечення позову, посилаючись на порушення норм процесуального права. Зокрема вказав, що суд, розглянувши справу поспіхом, не врахував те, що наявна у справі експертиза вказує про те, що гараж є самовільним будівництвом і його незаконна перебудова у 2014 році привела до руйнації належної позивачці кімнати. Також зазначив, що поза увагою суду залишилась та обставина, що узаконення гаражу унеможливить задоволення позову, оскільки гараж в такому випадку перестане бути предметом спору.

У запереченні представник відповідача просить апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність ухвали вимогам процесуального закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає на такій підставі.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч.1 ст.152 зазначеного Кодексу позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до ч.ч.2 і 3 ст.152 зазначеного Кодексу у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову; види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову: єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі (п.1.); розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи-підприємця; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку з застосуванням цих заходів (п.4.).

З матеріалів справи вбачається, що позивачка звернулася 28.12.2017 року до суду з зазначеним позовом (а.с.3-4).

У своїй письмовій заяві від 28.12.2017 року вона просила забезпечити позов шляхом заборони відповідачці вчиняти дії по узаконенню будівлі гаражу літера "Д", розташованого за адресою м.Херсон, вул.Стрітенська, 50 / Смольна, 106 (а.с.25-26).

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, суддя суду першої інстанції виходила з ненадання заявником доказів того, що відповідачка вчиняє дії щодо узаконення гаражу, що гараж належить відповідачці, а також не надано доказів на підтвердження заявлених в заяві обставин.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки у своїй заяві про забезпечення позову позивачка не навела доказів і мотивів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не обґрунтовані вимогами закону та не містять в собі підстав для скасування оскаржуваної ухвали. Зокрема, посилання заявника на наявність у справі експертизи про те, що гараж є самовільним будівництвом і його незаконна перебудова у 2014 році привела до руйнації належної позивачці кімнати, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зазначені вимоги, що входять до заяви про забезпечення позову, самі по собі становлять предмет спору. Також слід залишити поза увагою через невірне тлумачення законодавства й посилання заявника на те, що узаконення гаражу унеможливить задоволення позову, оскільки гараж перестане бути предметом спору. При цьому слід звернути увагу на те, що за ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення; закон встановлює способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, припинення дії, яка порушує право, а також відновлення становища, яке існувало до порушення. А тому, при доведенні порушення прав заявника суд має захистити його право, не зважаючи на те, чи є гараж узаконений чи ні.

Оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального закону, а доводи апеляційної скарги не вказують на такі його порушення, що вплинули на правильність вирішеного судом питання, колегія суддів вважає за необхідне залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, п.1 ст.312 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючого в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Ухвалу судді Херсонського міського суду Херсонської області від 30 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_6

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_7

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ ОСОБА_1