АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 2024/8667/12-ц Головуючий суддя І інстанції Ольховський Є.Б.
Провадження № 22-ц/790/1415/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори про право власності та інші речові права про приватну власність
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Костенко Т.М.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 14 грудня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Департамент праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради про стягнення коштів на утримання спільного майна, зобовязання припинити зловживання правом співвласника, встановлення факту неподільності домоволодіння та визнання права власності, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні майном, виділення частки майна в натурі, визначення порядку землекористування та зобовязання не чинити перешкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Департамент праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради про стягнення коштів на утримання спільного майна.

В ході судового розгляду неодноразово уточнювала позовні вимоги та зазначала , що вона та ОСОБА_2 є спадкоємцями ОСОБА_3, яка померла 11 січня 2009 року. Спадковим майном є будинок №102 по вул. Плитковій в м.Харкові та вони є співвласниками цього будинку.

ОСОБА_2 спільне майно утримувати не бажає. Нею з часу відкриття спадщини в будинку здійснювалися необхідні грошові та матеріальні витрати на його утримання та ремонт. Також, вона змушена самостійно нести витрати, пов'язані з утриманням спільного майна у вигляді оплати комунальних послуг. З урахуванням індексу інфляції за період з 2012 року по жовтень 2016 року 178,3 % сума боргу за несплаченими витратами на утримання та збереження спільного майна складає 10888,09*178,3 = 72903 грн. 46 коп.

За період непроживання ОСОБА_4 в спірному будинку нею збудовано навіс літ. «З» вартістю 1657 грн.; вбиральню-душ літ. «К» - 2075 грн.; ворота №5 вартістю 6191 грн.; хвіртку № 6 вартістю 3109 грн.; огорожу №7 вартістю 21557 грн.; огорожу №8 вартістю 4779 грн.; зливну яму літ. «і» вартістю 9561 грн., а загалом на 48929 грн.

Вважає, що поділ жилого будинку з переобладнанням в ізольовані квартири є технічно неможливим з огляду на неможливість дотримання діючих будівельних норм і правил для двох квартир.

Просить стягнути суму витрат на утримання та збереження домоволодіння за період з січня 2009 року по жовтень 2016 року з урахуванням індексу інфляції-72903,46 грн., витрати за період з грудня 2012 року по серпень 2014 року 1742,23 грн., загалом 74645,69 грн.;

зобовязати припинити зловживати правом співвласника спірного домоволодіння,

встановити факт, що домоволодіння №102 по вул. Плитковій в м. Харкові є неподільним;

визнати за нею право власності на господарські будівлі та споруди жилого будинку: навіс літ. «З»; вбиральню-душ літ. «К».: ворота №5 вартістю; хвіртку № 6; огорожу №7.; огорожу №8.; зливну яму літ. «і».

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала. У січні 2013 року звернулась з зустрічним позовом, який в ході судового розгляду неодноразово уточнювала.

Зазначила, що ОСОБА_1 чинить їй перешкоди в користуванні спільною власністю. Вона комунальними послугами не користувалася, тому не зобовязана сплачувати за спожитий ОСОБА_1 обєм комунальних послуг.

Вона може нести тягар утримання спадкового майна у разі, якщо у неї дійсно зявиться можливість використовувати це майно. Для цього необхідно усунути перешкоди в користуванні спільним майном та розділити спадкове майно.

Вважає, що поділ домоволодіння можливий за першим варіантом розподілу відповідно до висновку додаткової судової будівельно- технічної експертизи №1337/7066 від 15.07.2016 року зі сплатою грошової компенсації на користь ОСОБА_1 у сумі 7 892 грн.

Остаточно просить вселити її в житловий будинок №102 по вул. Плитковій, м. Харків;

поділити житловий будинок з службовими та господарськими спорудами згідно І (першого) варіанту розподілу будинковолодіння висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи №1337/7066 від 15 липня 2016 року, виділивши в натурі їй у власність житлову кімнату 1-6 площею 13,4 кв.м.; приміщення 1-7 площею 9.0 кв.м.; прибудову літ. «а» в наступній частині: частина санвузлу 1-2 площею 5.2 кв.м. гараж - літ. «И», оглядову яму - літ. «и», ворота - №5 , загальною вартістю 67449 грн. (всього з урахуванням особисто зведених будівель 41/100), припинивши спільну часткову власність та виділити в натурі у власність ОСОБА_1 приміщення 1-4 площею 7.1. кв.м.; приміщення 1-5 площею 7.3 кв.м.; прибудова літ. «а» в наступній частині: коридор 1-1 площею 1.3 кв.м.; частина санвузлу 1-2 площею 2.3 кв.м.; кухня 1-3 площею 8.1 кв.м. По надвірним будівлям: ганок літ. «а », погріб літ. «Б», літня кухня літ. «В», сарай літ. «Г», навіс літ. «З», зливна яма літ. «І», в тому числі особисто зведені вбиральня-душ літ. «К», хвіртка №6, огорожа №7, огорожа №8, загальною вартістю 95669 (59/100) припинивши спільну часткову власність.

перерозподілити ідеальні частки співвласників, визнавши за нею право власності на 41/100 частини будинку та за ОСОБА_1 право власності на 59/100 частини.

зобовязати її сплатити грошову компенсацію в розмірі 7 892 грн.

виділити їй в особисте користування земельну ділянку площею 312 кв.м.; ОСОБА_1 - земельну ділянку площею 312 кв.м. Межу розподілу земельної ділянки визначити за додатком №2 по висновку експертизи №3884/7548/7551 , складеного 27 серпня 2013 року;

зобовязати ОСОБА_1 не чинити перешкоди у користуванні її частиною житлового будинку з надвірними будівлями;

стягнути судові витрати.

Третя особа Департамент праці та соціальної політики Управління служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради при ухваленні рішення покладалась на розсуд суду та просила максимально дотримуватись прав неповнолітньої особи.

Рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 14 грудня 2016 року позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду змінити в частині відмови у задоволенні її позову та задовольнити її позовні вимоги.

Домоволодіння перебувало в занедбаному стані, не було придатне для нормального проживання, а подальше відкладення проведенням ремонтних робіт було не припустимим внаслідок можливості виникнення невідворотних процесів руйнації будинку, тому вона самотужки оплатила проведення ремонтних робіт, які загалом склали 81776 гривень 18 копійок.

З огляду на те, що відповідачці належить 1/2 частина спільного домоволодіння, ОСОБА_4 мала виплатити 40888 гривень 09 коп., а з урахуванням інфляційних втрат - 72903 грн. 46 коп. Крім того підлягають сплаті витрати на оплату газу для опалювання - 1742,23 грн.

Вона не заперечує проти проживання відповідачки в домоволодінні та не чинила їй перешкод.

Поділ жилого будинку та земельної ділянки шляхом поділу на дві ізольовані квартири зводиться до повної реконструкції жилого будинку, витрати на проведення якої співрозмірні із вартістю будівництва нового дома, що на її думку, є зловживанням права співвласника.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду у частині відмови у задоволенні її позову та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Зазначає, що судом безпідставно взято до уваги звіт фахівців ТОВ «Аргумент-експерт», ФО-П «Олійник I.E.», TOB «Зодчий» , при цьому залишено поза належною оцінкою висновок експертів ХНДІСЕ ім. Бокаріуса, яким запропоновано три варіанти розподілу будинку з відступленням частки співвласника.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг вважає, що скарги не підлягають задоволенню.

Як встановлення судом і підтверджується матеріалами справи житловий будинок №102 по вул. Плитковій в м.Харкові належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1/2 частині кожній.

Відповідно до вимог ст. 356 ч.1; 257 ч.3; 258 ч.1; 260 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову про стягання витрат на утримання та збереження спільного майна, коштів на поліпшення майна суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що в будинку проживає тільки ОСОБА_1 і кошти по оплаті послуг(опалення, електропостачання і таке інше) повинні оплачуватися тільки нею.

Ці кошти не є витратами на утримання майна, а є сплатою комунальних послуг особою, яка проживає у будинку, тобто, ОСОБА_1

Обґрунтовано рішення суду і в частині відмови у задоволенні позову про стягнення витрат на поліпшення будинку.

Доказів необхідності проведення будь-яких робіт у будинку, тому числі і капітального ремонту не надано; пропозиції щодо необхідності проведення цих робіт з відповідним документальним підтвердженням відповідачу не направлялася; роботи проводилися ОСОБА_1 на свій розсуд і за своїм бажанням.

Не підлягають задоовленню у звязку з цим і позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за нею права власності на здійсненні нею будівлі: навіс, вбиральню-душ, огорожу, зливну яму.

Дані будівлі є самочинними; згоди іншого співвласника на їх побудову не отримано; чи не порушують ці будівлі права інших осіб- невідомо.

Що стосується вимог встановлення факту неподільності будинку, то колегія виходить з наступного.

Будинок не є неподільною річчю; можливість його розподілу визначена висновком експертизи, а тому рішення суду і в цій частині є законним та обґрунтованим.

Не підлягає задоволенню і апеляційна скарга ОСОБА_2

Нею предявлено позов про розподіл будинку з виділенням конкретних приміщень згідно І варіанту додаткової будівельно- технічної експертизи.

Згідно вимог ст. 264 ч.1, 267 ч.1 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Представлений варіант розподілу, як і інші варіанти , передбачає значну кількість перебудов та переобладнань, у тому числі передбачена і добудова санвузла, обладнання кожної квартири самостійними системами опалювання, водопостачання, електропостачання і таке інше, які підлягають узгодженню з відповідними службами: міськрадою, пожежною та газовою службою, еклектропостачальною організацією, інспекцією ДАБК та іншими на основі проектних рішень, розроблених спеціалізованою організацією.

Дані узгодження не зроблено.

Тобто, доказів можливості проведення такого розподілу будинку позивачкою не надано.

Посилання ОСОБА_2, що вона не отримує згоду відповідних служб, оскільки ОСОБА_1 не дає згоди на ці переобладнання, не є підставою для неподання відповідних доказів, оскільки в установленому законом порядку відмова ОСОБА_1В, не оспорена.

За таких обставин в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про розподіл будинку та вселення слід відмовити.

При вирішенні питання про вселення ОСОБА_2 колегія виходить з тих обставин, що вона як співвласник має рівні права з ОСОБА_1 щодо користування, володіння та розпорядження цим будинком.

Однак, зараз питання про вселення ОСОБА_2 ставиться в ту частину будинку , яка їй буде виділена, а не взагалі в будинок.

Оскільки розподіл будинку не проведено, а інших підстав вселення ОСОБА_2 не ставила, то і в задоволенні позову в цій частині ОСОБА_2, слід відмовити.

Разом з тим, колегія не погоджується з висновком суду щодо визнання висновків ТОВ «Зодчий», ТОВ «Аргумент-Експерт», ФОП «ОСОБА_5Е.» експертними висновками, оскільки отримання цих висновків не відповідає вимогам Закону України «Про судову експертизу».

Оскільки відмовлено у позову про розподіл будинку, то не підлягає задоволенню і позов в частині визначення порядку користування земельною ділянкою, оскільки це взаємоповязані вимоги.

За таких обставин рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 14 грудня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: