№ 201/5497/17-ц
провадження 2/201/1769/2017
УХВАЛА

13 квітня 2017 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., ознайомившись з матеріалами позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління ДФС у Дніпропетровській області про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12 квітня 2017 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 управління ДФС у Дніпропетровській області про зобовязання вчинити певні дії.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів витікає, що позивач звернувся до суду саме з позовною заявою, а не з адміністративною позовною заявою, як це передбачено нормами КАС України, а спірні правовідносини між сторонами, як зазначає позивач у своїй позовній заяві, виникли з приводу рішення та дій відповідача (ГУ ДФС у Дніпропетровській області), який є суб'єктом владних повноважень та в звязку з чим позивач просить суд зобовязати відповідача вчинити певні дії.

З диспозиції п. 1 ч. 2 ст.17 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено наступні поняття: справа адміністративної юрисдикції - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Таким чином, головною ознакою публічно-правових спорів є участь у них хоча б однією зі сторін суб'єкта владних повноважень. Окрім того, оскільки відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 та частини 1 статті 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку зі здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій, необхідною ознакою належності справи до адміністративної юрисдикції є здійснення цим суб'єктом владних управлінських функцій та повноважень, і ці функції та повноваження повинні здійснюватися ним саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Загальний аналіз процесуальних норм законодавства України, за якими визначаються юрисдикційна належність та підсудність справ різній судовій спеціалізації, вказує на певні критерії розмежування спорів між ними. До яких, зокрема, входять такі, як: 1) суб'єктний склад сторін спору; 2) предмет спірних правовідносин; 3) характер спірних правовідносин.

З огляду на вище викладене та зазначене, а також враховуючи спірні правовідносини та сторони по справі приходжу до висновку, що в даній справі має місце публічно-правовий спір, що за своєю суттю відноситься до юрисдикції адміністративних судів.

Отже, в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України спір, який виник між сторонами у даній справі, є публічно-правовим, і оскільки спір між сторонами виник з приводу дій та рішень субєкту владних повноважень, тому цей спір має вирішуватись за правилами адміністративного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; (п.1) та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства (п.3).

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з наведеного прихожу до висновку, що позивачу слід відмовити у відкритті провадження у цивільній справі, оскільки відповідачем у позові є субєкт владних повноважень, а предметом спору є його рішення та дії, а також зобовязання останнього вчинити певні дії, а тому в даному випадку заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а позивачу слід звернутися до належного суду з позовом в порядку, передбаченому нормами КАС України.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 відмовити у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління ДФС у Дніпропетровській області про зобовязання вчинити певні дії та рекомендувати звернутися з позовом, до належного суду з позовом в порядку, передбаченому нормами КАС України.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя