Справа № 184/2290/16-ц
Номер провадження 2/184/78/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2017м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Малашиної Ю.Б.,

при секретарі Попівніч Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідно до кредитного договору №014/3140/149584/82 від 06.06.2008 року (далі кредитний договір) Відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль», назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_1 Аваль» (надалі ОСОБА_1 або кредитор), ОСОБА_2 (далі відповідач або позичальник) надано кредит у сумі 22 080,00 доларів США строком до 06.06.2018 року із сплатою 14% річних, а позичальник зобовязався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, виконати всі інші зобовязання в порядку та строки, визначені договором.

Відповідно до Додаткової угоди №1 від 20.03.2009 р. до кредитного договору з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника кредитор та позичальник дійшли згоди врегулювати заборгованість позичальника за кредитним договором, строк сплати якої настав на умовах відповідно до додаткової угоди, надавши позичальнику кредитні канікули, у звязку з чим графік погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, а також розрахунок вартості кредиту викладено у новій редакції.

Додатковою угодою №014/3140/149584/82/2 від 30.04.2010 р. пролонговано кредитний договір на 120 місяців, узгоджено строк остаточного закінчення кредитного договору - 06.06.2028 року, у звязку з чим, графік погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, а також розрахунок вартості кредиту викладено у новій редакції. Додатковою угодою було змінено валюту виконання кредитних зобовязань за Кредитним договором з доларів США на гривні, встановлена відсоткова ставка за користування кредитом складає 19%, у звязку з чим, графік погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором, а також розрахунок вартості кредиту.

22 травня 2015 року між банком та позичальником було укладено додаткову угоду №014/3140/149584/82/81-1-0-00/15487, якою змінено валюту кредиту, яка становить 22 080,00 доларів США та 290 294,55 гривень, в рамках якої кредит 22 080,00 доларів США наданий згідно умов кредитного договору на придбання автомобіля вважається першим траншем кредиту. Отже, відповідно до умов кредитного договору відповідач зобовязався щомісячно повертати кредитні кошти згідно графіку погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 06.06.2028 року із сплатою 19% річних.

В порушення умов кредитного договору ОСОБА_2 свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, не повертає банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, у звязку з чим, станом на 06.12.2016 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором №014/3140/149584/82 від 06.06.2008 року у сумі 332 781,57 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом 317 735, 55 гривень, заборгованість по сплаті відсотків 15 046,02 гривень.

В забезпечення виконання зобовязань по Кредитному договору між банком та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки від 06.06.2008 року, відповідно до якого виконання зобовязань за кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: квартирою, загальною площею 66,75 кв. м, що складається з двох кімнат та розташована за адресою АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 на праві власності на нерухоме майно, згідно договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_3 приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу від 15.07.2003 року за реєстровим №4518, згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого КП «Нікопольським міжміським бюро технічної інвентаризації», номер витягу 18985958 від 28.05.2008 року, реєстровий номер 1251899, номер запису 10225 в книзі №59.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Позивачем надано письмове клопотання про розгляд цивільної справи за відсутності представника позивача, в якому не заперечується проти ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки до суду не повідомила. Судові виклики здійснювались за відповідно до ч.5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) за адресою, зазначеною стороною (що відповідає адресі місця реєстрації), з урахуванням перейменування вулиць, а саме: Дніпропетровська область, м. Орджонікідзе, вул. Героїв Чорнобиля (колишня вул. Комсомольська)АДРЕСА_2.

Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, між Публічним акціонерним товариством «ОСОБА_1 Аваль» та ОСОБА_2 06.06.2008р. укладено кредитний договір №014/3140/149584/82 на суму 22 080, 00 доларів США строком на 120 місяців, із визначенням дати остаточного погашення кредиту - 06.06.2018 р., із сплатою 14% річних, а позичальник зобовязався повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, виконати всі інші зобовязання в порядку та строки, визначені договором.

В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору між Банком та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № 014/3140/149584/82-27-юр-08 від 06.06.2008 року, відповідно до якого у випадку невиконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором іпотекодержатель (ОСОБА_1) має право отримати задоволення своїх грошових вимог за рахунок нерухомого майна, а саме: 3-кімнатної квартири, загальною площею 66,75 кв. м., та розташована за адресою АДРЕСА_3, що належить ОСОБА_2 на праві власності. Сторонами узгоджено, що цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя (Банку), що витікають із кредитного договору, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому, за умовами якого позичальник зобовязується перед іпотеко держателем повернути кредит в розмірі 22080,00 доларів США, еквівалент 107088,00 грн., сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи), в розмірі, строки та у випадках передбачених кредитним договором, а також виконати інші умови кредитного договору та відшкодувати іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору (п.1.1 Розділу 1). Відповідно до п.1.3. Розділу 1 вказаного договору заставна вартість предмета іпотеки визначається сторонами в сумі 150000 (сто пятдесят тисяч) гривень. Згідно п. 6.2. Розділу 6 договору іпотеки право іпотеки, та відповідно і цей Договір, припиняє чинність у разі: припинення основного зобовязання, забезпеченого цією іпотекою; знищенням (втрати) предмета іпотеки, якщо іпотекодавець не замінив або не відновив предмет іпотеки; реалізації предмета іпотеки; набуття іпотекодержателем на підставах, передбачених чинним законодавством України та цим договором, права власності на предмет іпотеки; розірвання цього договору за згодою сторін, яка посвідчується нотаріально; в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до Додаткової угоди №1 від 20.03.2009 року до кредитного договору з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника кредитор та позичальник дійшли згоди про зміну умов погашення кредиту, зокрема шляхом надання позичальнику додаткових траншів, з врахуванням який сума кредиту за кредитним договором збільшилась до 22792,62 доларів США.

Додатковою угодою №014/3140/149584/82/81-1-0-00/15487 від 22 травня 2015 р., укладеною між Банком та ОСОБА_2, змінено умови кредитування позичальника за кредитним договором шляхом відкриття кредитором з 25.05.2015р. для позичальника не відновлюваної кредитної лінії з лімітом 22080,00 доларів США та 290294,55 грн. При чому кредит в сумі 22080,00 доларів США вважається першим траншем кредиту з терміном остаточного погашення 06.06.2028 р., а кредит в сумі 290294,55 грн. другим траншем, що надається на рефінансування заборгованості за першим траншем кредиту з терміном остаточного погашення 25.07.2028 р. Узгоджено розмір процентної ставки 14% річних за користування першим траншем кредиту в дол. США та 19% річних за користування другим траншем кредиту в гривні.

Внаслідок неналежного виконання своїх зобовязань за кредитним договором ОСОБА_1 11.07.2016 р. сформував ОСОБА_4 №114/5-78713 до відповідача про дострокове виконання зобовязань за кредитним договором протягом 60 календарних днів від дати вимоги шляхом дострокового погашення кредиту у повному обсязі разом із сплатою процентів та пені відповідно до умов кредитного договору, а саме 287398,00 грн. заборгованість по сумі кредиту; 25861,68 заборгованість за процентами; сума пені не зазначена, проте, ОСОБА_1 запропонував відповідачу уточнити суму пені у відділенні Банку при здійсненні погашення кредитної заборгованості. У разі непогашення заборгованості за кредитним договором, ОСОБА_1 попередив про вжиття заходів з примусового стягнення зазначеної заборгованості, у тому числі, але не обмежуючись, шляхом звернення стягнення на обєкт, що перебуває в іпотеці.

У матеріалах справи відсутні будь - які письмові докази щодо виконання Відповідачем ОСОБА_4 Банку.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 06.12.2016 р. загальна заборгованість становить 338048,62 грн., у т.ч. заборгованість за кредитним договором - 317735,55 грн.; заборгованість за відсотками - 15046,02 грн., пеня 5267,05 грн.

Суд звертає увагу на те, що Банком у позовній заяві заявлено ціну позову у розмірі 332781,57 грн., що складається із заборгованості за кредитом 317735,55 грн. та заборгованості по сплаті відсотків 15046,02 грн., тобто без врахування пені. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Оскільки відповідачем взяте на себе зобовязання за кредитним договором виконується неналежним чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог кредитора (Банку) у розмірі 332781,57 грн., що складається із заборгованості за кредитом 317735,55 грн. та заборгованості по сплаті відсотків 15046,02 грн., враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 цього Кодексу).

Визначення поняття зобовязання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст.ст.546, 548 ЦК України виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом; видами забезпечення виконання зобовязання є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст.572). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч.1 ст. 575 ЦПК України).

Суть іпотеки як засобу забезпечення виконання цивільно-правового зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця (боржника) полягає у тому, що кредитор (іпотекодержатель) набуває право в разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення своїх вимог за рахунок іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця (ст.1 Закону України «Про іпотеку»).

Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ст. 3 Закону України "Про іпотеку").

Згідно із ч. 1ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону (ст.41 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Отже, Банк самостійно визначає передбачений чинним законодавством України, у тому числі Законом України «Про іпотеку», а також договором іпотеки, укладеним сторонами, спосіб захисту своїх прав, зокрема, способом його реалізації шляхом проведення прилюдних торгів.

Виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, а також з аналізу норм статей 38, 39 Закону «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою ч.6 ст. 38 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.214 ЦПК України при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 ч.1 ст.355 цього Кодексу. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права (ч.1 ст. 360-7 ЦПК України).

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 2 листопада 2016 року у справі №6-1923цс15, за вимогами частини першої ст.39 Закону України «Про іпотеку» в разі звернення стягнення на предмет іпотеки початкова ціна іпотечного майна, з якої починаються торги, встановлюється рішенням суду. Оскільки рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки дає право на примусовий продаж іпотечного майна, то, викладаючи резолютивну частину такого рішення, суд повинен обовязково врахувати вимоги зазначеної норми, тобто встановити у грошовому вираженні початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначену за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 Закону України «Про іпотеку». Виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, а також з аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку» Судова палата у цивільних справах Верховного суду України дійшла правового висновку, що в розумінні норми статті 39 цього Закону зазначення в рішенні суду початкової ціни предмета іпотеки, визначеної за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону, означає встановлення її в грошовому вираженні.

Враховуючи вищезазначене, позовна вимога Банку про встановлення початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні ринкових цін на підставі оцінки, проведеної в межах виконавчого провадження, є незаконною.

Відповідно до ч.6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Оскільки під час судового провадження сторони у справі не подали докази щодо проведення відповідної оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, суд визначає початкову ціну продажу предмета іпотеки на рівні заставної вартості предмета іпотеки, визначеної сторонами у договорі іпотеки № 014/3140/149584/82-27-юр-08 від 06.06.2008 року в сумі 150000,00 (сто пятдесят тисяч) грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати (судовий збір у розмірі 4991,72 грн.) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 7, 38, 39, 41 Закону України «Про іпотеку», ст.ст 20, 509, 525, 526, 530, 546, 548, 572, 575, 610-612, 629, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст.3, 4, 10, 11, 57 - 60, 88, 169, 209, 212 - 215, 224 - 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити частково.

В рахунок сплати заборгованості за кредитним договором №014/3140/149584/82 від 06.06.2008 року у загальному розмірі 332781,57 грн., що складається із заборгованості за кредитом 317735,55 гривень та заборгованості по сплаті відсотків 15046,02 гривень, що підлягає сплаті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: 53301, Дніпропетровська обл., м. Покров (колишня назва Орджонікідзе), вул. Героїв Чорнобиля (колишня назва - вул. Комсомольська)АДРЕСА_4, на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль», , юридична адреса: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9 з вартості предмета іпотеки,

звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: трьохкімнатну квартиру, загальною площею 66,75 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 (колишня назва Орджонікідзе) Дніпропетровської області, що належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Орджонікідзевського міського нотаріального округу 15.07.2003 року за реєстровим номером 4518, Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно №18985958 від 28.05.2008 року, реєстровий номер 1251899, номер запису 10225 в книзі№59, виданого комунальним підприємством «Нікопольським міжміським бюро технічної інвентаризації»,

шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження.

Початкову ціну продажу встановити на рівні заставної вартості предмета іпотеки в сумі 150000,00 (сто пятдесят тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1, що зареєстрована за адресою: 53301, Дніпропетровська обл., м. Покров (колишня назва Орджонікідзе), вул. Героїв Чорнобиля (колишня назва - вул. Комсомольська)АДРЕСА_4, на користь Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_1 Аваль», , юридична адреса: 01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9 суму судового збору у розмірі 4991,72 грн.

В задоволенні решти частини позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_5