Справа № 310/782/17
РІШЕННЯ

Іменем України

10 лютого 2017 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого - судді Крамаренка А.І.

при секретарі - Корнієнко Н.І.

за участі: заявника - ОСОБА_1, представника заявника - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа - Бердянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В заяві зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 81 рік в м. Торезі Донецької області померла мати заявника ОСОБА_3 Причина смерті: «Хронічна ішемічна хвороба серця дифузний кардіосклероз».

В січні 2017 року заявник звернувся до Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області з питання реєстрації смерті ОСОБА_3, але 17 січня 2017 року була отримана відмова у зв'язку з тим, що заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_3 пред'явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Проте, факт смерті ОСОБА_3 дійсно був ІНФОРМАЦІЯ_2, вона померла за місцем проживання. Факт смерті був зафіксований лікарем. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті ОСОБА_3 померла внаслідок хронічної ішемічної хвороби серця дифузного кардіосклерозу.

Встановлення факту смерті батька потрібно заявнику для реєстрації смерті та оформлення спадщини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник за довіреністю ОСОБА_2 підтримали заявлені вимоги.

У судове засідання представник заінтересованої особи - Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в зв'язку з наступним.

Згідно зі ст.ст. ст. 234, 256 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного факту смерті (п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України).

Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 257-1 ЦПК України.

Частиною 3 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

У відповідності до ч. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб.

Згідно Наказу Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» для забезпечення реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану, закладом охорони здоров'я видається лікарське свідоцтво про смерть форми №106/о.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1, виданим ЗАГС Пелагеєвської селищної ради Чистяковського району Сталінської області.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Паршино Горецького району Могильовської області Республіки Білорусь та була зареєстрована в АДРЕСА_1.

Заявник вказує на те, що його мати ОСОБА_3 померла в м. Торезі Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_2, на підтвердження чого надав: лікарське свідоцтво про смерть №97 від 22 листопада 2016 року форми 106/у, довідку про причину смерті, копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, довідку про поховання ОСОБА_3 від 11.01.2017 року.

Згідно ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції України та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює наслідків.

Постановою Верховної ради України №254-VІІІ від 17.03.2015р. «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» м. Торез Донецької області визнано тимчасово окупованою територією.

Бердянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області листом від 17.01.2017 року (№ 04/17.9-06-160) відмовив ОСОБА_1 у державній реєстрації смерті ОСОБА_3 через те, що заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що факт про встановлення якого просить заявник знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення. За таких обставин заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Згідно ч.4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню . Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 57-61, 212 - 215, 256-259 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Місце народження: Республіка Білорусь, Могильовська область, Горецький район, село Паршино. Місце проживання: АДРЕСА_2. Місце смерті: Україна, Донецька область, місто Торез, смт. Пелагеєвка. Причина смерті: Хронічна ішемічна хвороба серця дифузний кардіосклероз.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Крамаренко