Справа № 296/3921/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" березня 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого Сингаївського О.П., при секретарі Галіцькій А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в особі філії «Житомирське Регіональне Управління» Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання кредитного зобовязання припиненим,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, де зазначив, що він є споживачем банківських послуг, що надає ПАТ КБ «ПриватБанк». 19.10.201 через банкомат ПАТ «ВіЕйБі Банк», який знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. В.Бердичівська, 28/1, ним було знято кредитних коштів готівкою у розмірі 1545,00 грн. та враховуючи нараховану комісію банку за зняття готівкових коштів використано кредитних коштів наданих відповідачем в сумі 1810,59 грн. 27.10.2014 позивачем на користь Банку ним сплачено кредитну заборгованість у розмірі 1 811,00 грн., однак на початку листопада 2014 року від співробітників Банку він дізнався про велике перевищення наданого кредитного ліміту в наслідок чого банк донарахував йому 13415,59 грн. боргу. Посилаючись на те, що він повністю погасив кредит, позивач просив: «Визнати зобов'язання ОСОБА_1 щодо погашення кредитного ліміту по платіжній картці №381869 належної ПАТ КБ «ПриватБанк» припиненими, з огляду його належне виконання.»

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з викладених у ньому підстав за виключенням стягнення пені.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що в наслідок технічної помилки під час інкасування банкомату, а саме, в параметрах касети замість 20-ти гривневих купюр було вкладено 200 гривневі купюри, в наслідок чого позивач здійснивши 28 транзакцій отримав 14 670 гривень.

Дослідивши матеріали справи, суд задовольняє позов виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються п.1 ст.509, ст.ст.526, 598, 599 ЦК України, відповідно до яких, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є споживачем банківських послуг, що надає ПАТ КБ «ПриватБанк», що підтвердилось довідкою відповідача №1881241 від 03.11.2014, відповідно до якої позивач має у ПАТ КБ «ПриватБанк» рахунок 5211537******69, типу - пластикова карта (а. с. 17).

19 жовтня 2014 року через банкомат ПАТ «ВіЕйБі Банк», що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. В. Бердичівська, 28/1, ним було знято кредитних коштів готівкою у розмірі 1 545,00 грн. та враховуючи нараховану комісію банку за зняття готівкових коштів використано кредитних коштів наданих відповідачем в сумі 1810,59 грн., що підтвердилось чеками (а. с. 2-11).

27.10.2014 позивачем на користь Банку було сплачено кредитну заборгованість у розмірі 1 811,00 грн., що підтвердилось копією касового чеку (а. с. 12).

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

На підтвердження своїх заперечень представником відповідача було подано Висновок службового розслідування ПриватБанку, відповідно до якого, особа, яка проводила перевірку дійшла до висновку про те, що (на російські): «Фактически кассета, которая раннее была обучена под номинал 20 грн. купюр и загруженная купюрами номиналом 200 грн., не была инкассатором переучена под этот номинал. Такая ошибка привела к тому, что в межинкасационный период клиентам выдавались купюры номиналом 200 грн., а с карт списывалась сумма 20 грн., что привело к образованию недостачи по банку.» В обґрунтування такого висновку автор вказав на те, що (на російській): «Такое большое количество операций по снятию наличных денег одной и той же суммой, проведенных без перерыва в период с 22:30 (19.10.14) до 00:26 (20.10.2014) может свидетельствовать о нестандартной ситуации, сложившейся с выдачей наличных.» Також, автор висновку посилається на лист ПАТ «ВиЄйБиБанк» від 25.06.2015, в якому зазначено про технічну помилку, допущену під час інкасації банкомата (а. с. 103-104).

Таким чином судом встановлено, що позиція відповідача ґрунтується на припущеннях, які випливають з того, що позивач здійснив багато операцій по зняттю готівки.

Крім цього, суд не може прийняти як належний доказ ксерокопію довідки, за підписом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» від 25.06.2015 (а. с. 104), оскільки інформація, про те, що в жовтні 2014 року у банкоматі № АТМ9050, який належить ПАТ «ВіЕйБі Банк», у звязку з технічною помилкою під час інкасування банкомату в параметрах касети замість 20-ти гривневих купюр було вкладено 200-т гривневі купюри, оскільки довідка не містить посилання на першоджерело вказаної інформації, як акт ПАТ «ВіЕйБі Банк» про виявлення не відповідності купюр, пояснення особи, яка здійснювала інкасацію тощо. Не було надано і в судовому засіданні таких доказів.

Натомість позивач надав суду докази погашення заборгованості по картковому рахунку, у звязку з чим, суд дійшов до висновку про обґрунтованість його вимог про визнання зобовязання припиненим.

Відповідно до п.п.7 п.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення правовідношення, у звязку з чим суд дійшов до висновку про можливість застосування обраного позивачем способу захисту своїх прав.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача до державного бюджету судовий збір в сумі 1 218,00 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.16, п.1 ст.509, 526, 598, 599 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати зобов'язання ОСОБА_1 (номер ОКПП НОМЕР_1), який проживає за адресою: 10014, АДРЕСА_1, щодо погашення кредитного ліміту по платіжній картці № 381869, належної Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк», який виник в наслідок здійснення 38 транзакцій по зняттю готівки на загальну суму 1 520,00 грн. 19.10.2014-20.10.2014 припиненими.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» в особі філії «Житомирське Регіональне Управління» Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до державного бюджету України судовий збір 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя О. П. Сингаївський