У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Завгородньої І.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 27 жовтня 2015 року о 9 год. 15 хв. по АДРЕСА_1 сталась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП). ОСОБА_5, керуючи автомобілем Opel Vivaro, державний номерний знак НОМЕР_1, під час руху, перед зміною напрямку руху праворуч, не переконався в безпеці маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з належним їй автомобілем Nissan Juke, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням її керуванням.

Вказує про те, що внаслідок ДТП належний їй автомобіль отримав механічні пошкодження. Згідно з рахунок-фактурою від 01 грудня 2014 року № 0512/11 вартість відновлювального ремонту склала 23 951 грн 76 коп.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільна відповідальність ОСОБА_5 була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Українська транспортна страхова компанія» (далі - ПрАТ «УТСК»).

Вказує, що ПрАТ «УТСК» було надано усі необхідні документи для отримання страхової виплати, згідно з Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», однак лише після скарг до МТСБУ та Нацкомфінпослуг України на бездіяльність відповідача 21 серпня 2015 року ПрАТ «УТСК» перераховано позивачу частину матеріального відшкодування у сумі 12 069 грн 60 коп. та 02 вересня 2015 року - пеню у розмірі 1 785 грн 64 коп. за прострочення виконання грошового зобов'язання на десять днів.

Посилаючись на те, що відповідач не сплатив їй усі належні виплати, позивачка просила суд стягнути з ПрАТ «УТСК» на її користь: страхове відшкодування матеріальної шкоди - 11 882 грн 16 коп., пеню - 3 195 грн 86 коп., інфляційні витрати - 440 грн 94 коп., 3 % річних - 58 грн 03 коп., оплату послуг оцінювача - 900 грн 00 коп., судовий збір - 487 грн 20 коп.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2016 року залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2016 року, позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ПрАТ «УТСК» на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 11 882 грн 16 коп.; пеню - 3 195 грн 86 коп.; інфляційні витрати - 440 грн 94 коп.; 3 % річних - 58 грн 03 коп., за сплачений судовий збір - 487 грн 20 коп. а всього стягнути загальну суму 16 064 грн 19 коп. У решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ПрАТ «УТСК» просить скасувати рішення апеляційного суду та ухвалу апеляційного суду, ухвалити у справі нове рішення, яким змінити рішення судів попередніх інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено що, якщо у зобов'язанні (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 992 ЦК України передбачає майнову відповідальність страховика за несплату або прострочку виплати (в тому числі й при відсутності відмови в страховій виплаті) у вигляді сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або ЦК.

Частково задовольняючи позовні вимоги апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), обґрунтовано виходив з того, що позивач довела належними та допустимим доказами у справі вартість відновлювального ремонту належного їй автомобіля з урахуванням удорожчання запасних частин іноземного виробництва у розмірі 19 349 грн 21 коп. згідно з звітом від 05 листопада 2014 року № 02/10/14-с та відхилив наданий відповідачем звіт від 23 липня 2015 року, що складений з порушенням вимог закону.

Крім того, оскільки останнім днем для виконання зобов'язання ПрАТ «УТСК» було 08 травня 2015 року, прострочення складає - 157 днів, з урахуванням сплачених позивачеві 12 069 грн 60 коп., апеляційний суд правильно стягнув 11 882 грн 16 коп, пеню у розмірі 3 195 грн 86 коп., інфляційні витрати та 3 % річних (ст. 625 ЦК України) - 440 грн 94 коп. та 58 грн 03 коп. відповідно

Доводи касаційної скарги про те, що судом проведено неправильний розрахунок матеріального відшкодування необґрунтовані, на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції з висновком якого погодився і апеляційний суд, не впливають.

Із матеріалів справи та змісту судових рішень не вбачається, що апеляційним судом при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.О. Писана
І.М. Завгородня
О.В. Попович