Номер провадження: 22-ц/785/1154/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів Станкевича В.А., Цюри Т.В., при секретарі - Колмакові В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Балтського районного суду Одеської області від 30 вересня 2015р. по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила:

15 квітня 2014р. представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову представник позивача послався на те, що 30 листопада 2005р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 9000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов договору відповідач зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 31 березня 2014р. має заборгованість у розмірі 35395грн.58коп., яку в добровільному порядку відповідач не погашає, тому банк був змушений звернутись до суду з даним позовом.

Рішенням Балтського районного суду від 30 вересня 2015р. позов ПАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором заборгованість в сумі 35395грн.58коп., що складається з 8905грн.37коп. заборгованості за кредитом; 24328грн.52коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 500грн. штраф (фіксована частина); 1661грн.69коп. штраф (процентна складова), а також судовий збір в сумі 353грн.96коп. (том 1 а.с.225-227).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 06 січня 2017р. апелянту ОСОБА_2 поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду (том 2 а.с.58-59).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову банку, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального і процесуального права, неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, судом не були належним чином перевірені надані банком розрахунки заборгованості, судом було стягнуто заборгованість за кредитним договором без дотримання строків позовної давності, а також не враховано, що згідно довідки банку вона вже повністю сплатила заборгованість.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, представників сторін, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 309 п.п.3,4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 15 квітня 2014р. представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним 30 листопада 2005р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, за яким ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 9000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

При цьому судом першої інстанції не було звернуто увагу на те, що позивачем до позовної заяви був наданий вищевказаний договір, з якого вбачається, що ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 1000грн, а не 9000грн. (том 1 а.с.12, 13зворот).

Також судом першої інстанції не було звернуто увагу на те, що Банком були надані додаткові пояснення до позовної заяви на а.с.63-65 і на а.с.85-88 том 1, з яких вбачається, що Банк посилається на договір від 18 листопада 2005р. про отримання ОСОБА_2 9000грн, але остаточно просить стягнути борг за договором від 30 листопада 2005р., згідно якого ОСОБА_2 отримала 1000грн., а не 9000грн.

Тобто судом взагалі не було зясовано, за яким конкретно договором Банк просить задовольнити заявлені позовні вимоги.

Судом першої інстанції не було надано відповідну оцінку поданої відповідачкою заяви на а.с.38 том 1, в якій ОСОБА_2 просила закрити провадження по справі, посилаючись на те, що вже рішенням Балтського районного суду Одеської області від 19 жовтня 2011р. ПАТ «ПриватБанк» було відмовлено у задоволені позову до неї про стягнення боргу саме за вищевказаним договором від 30 листопада 2005р. б/н (том 1 а.с.39).

Ухвалою суду від 26 вересня 2014р. ОСОБА_2 було відмовлено у закритті провадження у справі, але в даній ухвалі судом помилково зроблений висновок, що в рішенні суду від 19 жовтня 2011р. йде мова відносно кредитного договору від 11 листопада 2005р., оскільки з тексту вказаного рішення суду вбачається, що мова йде саме про договір від 30 листопада 2005р. (а.с.81 том 1).

Судом першої інстанції не звернуто увагу на довідку, видану ПАТ «ПриватБанк» 04 червня 2014р. № 1535275, з якої вбачається, що станом на 04 червня 2014р. усі рахунки на імя ОСОБА_2 закриті та у неї не має будь-якої заборгованості за кредитними договорами (том 1 а.с.56).

Судом апеляційної інстанції було надано представнику банку час для зясування обставин, повязаних з видачею вказаної довідки, але представник Банку в судовому засіданні апеляційної інстанції вказала, що на даний час неможливо надати дані відносно вищевказаної довідки, а також дані щодо наявності чи відсутності заборгованості у ОСОБА_2, крім тих даних які в даній цивільній справі.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія, вважає, що позивачем не були надані суду першої та суду апеляційної інстанції належні та допустимі докази на підтвердження позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Балтського районного суду Одеської області від 30 вересня 2015р. скасувати, ухвалити нове рішення.

У задоволені позову Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: Т.В. Цюра

ОСОБА_3