Справа № 361/252/17
Провадження № 2/361/1011/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

/заочне/

12 квітня 2017 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Селезньова Т.В., при секретарі - Власик Л.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, про вселення,

встановив:

Позивач просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю ОСОБА_3 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 (її сина), померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, і вселити її у вказану квартиру. В обґрунтування позовних вимог позивач пояснив, що на підставі договору дарування від 20 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Кутовой Т.А., реєстровий №6680, ОСОБА_3 (її син) є власником квартири за адресою АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. Заповіту ОСОБА_3 не залишив. Після його смерті спадкоємцями першої черги є позивачка ОСОБА_1 (мати) і ОСОБА_2 (син). Спадкоємці за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини постійно не проживали, у встановлений законом шестимісячний строк обидва звернулись з заявою про прийняття спадщини за місцем відкриття спадщини - до приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А. і тому обидва спадщину прийняли у рівних частках, в тому числі вона прийняла і спадщину у вигляді 1/2 частки вказаної квартири. Вона звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину , листом №287/02-14 приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А. повідомила позивачку, що 02 лютого 2016 року було відкрито спадкову справу 05/2016 до майна померлого ОСОБА_3, але видати Свідоцтво про право на спадщину на вказану квартиру не можливо, оскільки до матеріалів спадкової справи не долучений оригінал правовстановлюючого документу на підтвердження права власності спадкодавця на вказане майно. З даного приводу вона неодноразово зверталася до другого спадкоємця - відповідача ОСОБА_2, але відповідач відмовляється надати правовстановлюючі документи, не визнає її права на вказане майно, стверджує, що дана квартира належить тільки йому, тому вона вимушена звертатись з даним позовом до суду для захисту своїх спадкових прав і для підтвердження наявного у неї права власності на вказану квартиру (1/2 частку). Вона має намір жити в цій квартирі, але відповідач їй чинить у цьому перешкоди. Відповідач у квартирі не проживає, а мешкає за адресою: АДРЕСА_2, вона неодноразово зверталась до відповідача з проханням не чинити перешкод у користуванні квартирою, але відповідач не дозволяє їй вселятись у дану квартиру, чинить перешкоди у користуванні квартирою, не надає ключів від квартири, стверджує, що дана квартира належить тільки йому.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, неодноразово, за місцем зареєстрованого проживання.

Тому суд ухвалив справу розглянути заочно, у відсутності відповідача.

З наданих доказів судом встановлено:

Згідно договору дарування від 20 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Кутовою Т.А., реєстровий №6680, ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1. право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Згідно свідоцтву про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, померлий ОСОБА_3 доводиться сином позивачці ОСОБА_1

Згідно відомостей з реєстру заповітів - заповіту ОСОБА_3 не залишив.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст.. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги після смерті спадкодавця ОСОБА_3 є:

ОСОБА_1 - мати померлого спадкодавця ОСОБА_3

ОСОБА_2 - син померлого спадкодавця ОСОБА_3

Інших спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_3 не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

З наданої суду спадкової справи до майна ОСОБА_3 - спадкоємці за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини постійно не проживали. Обидва спадкоємці за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк звернулись з заявою про прийняття спадщини після сина до приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А.

Таким чином, двоє спадкоємців (позивач і відповідач) прийняли спадщину.

Відповідно до ч.1 ст. 1278 ЦК України, частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними.

Таким чином, обидва спадкоємці прийняли спадщину і набули право власності на майно, яке спадкували, в рівних частках. В тому числі, позивачка набула право власності в порядку спадкування на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, яка належала спадкодавцю.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно з ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ч.1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після померлого ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 листом №287/02-14 приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу Авраменко Н.А., повідомила ОСОБА_1, що 02 лютого 2016 року було відкрито спадкову справу 05/2016 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3. Свідоцтво про право на спадщину на квартиру АДРЕСА_1, видати не можливо, оскільки до матеріалів спадкової справи не наданий оригінал правовстановлюючого документу на квартиру.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Частина 3 ст. 47 Конституції України вказує на те, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати для власного проживання, проживання членів своєї сім,ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Співвласники спільного майна користуються ним за взаємної згодою.

Згідно ст.155 ЖК громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати дарувати, заповідати здавати в оренду, обмінювати, закладати укладати інші не заборонені законом угоди. Власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків установлених законодавством.

Встановлено, що позивача набула право власності на половину вказаної квартири в порядку спадкування, тобто з законних підстав. Даного права позивачка не втратила. Тому вона має право користуватись своєю власністю, в тому числі проживати в даній квартирі як один з співвласників, права яких між собою є рівні.

Відповідач не надав доказів на спростування наявності у позивачки права власності на 1/2 частку вказаної квартири, і не надав жодних доказів чи аргументів, які б вказували на наявність підстав для позбавлення позивачки права користування вказаною квартирою, в тому числі права проживання в ній.

Позивачка стверджує, що відповідач не пускає її в квартиру, вважає себе повноправним власником, не дає їй ключі, здав квартиру без її згоди в оренду.

Відповідач дані обставини не спростував, не надав суду ніяких доказів на підтвердження відсутності вказаних обставин і на підтвердження наявності у позивачки вільного доступу до квартири. Тому суд вважає можливим погодитись з позивачкою у тому, що для неї дійсно існують перешкоди у користуванні належним їй майном, і що такі перешкоди існують саме з боку відповідача - другого співвласника. Так само відсутні докази на підтвердження укладення договору про здачу житла (вказаної квартири) в оренду іншим особам (особі), - і того, що такий договір був укладений за згодою позивачки.

При таких обставинах, суд вважає можливим задовольнити дані позовні вимоги (про вселення), і вселити позивачку у належну їй на праві спільної часткової власності квартиру.

Оскільки між співвласниками квартира не розділена і не визначено конкретний порядок користування нею, то співвласник має бути вселений у квартиру в цілому.

Керуючись ст. ст.1261, 1269, 1223, 1270, 1278 ЦК України, ст.ст. 321, 328, 383, 391, 392 ЦК України, ст.155 ЖК України, ст.ст. 10,11, 60, 212-215,224-226 ЦПК України ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити;

визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2;

вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яку він може подати до Броварського міськрайонного суду Київської області протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. У разі неподання відповідачем такої заяви, рішення набирає законної сили після закінчення вказаного строку. Позивачем рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Т.В. Селезньова