УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Закропивного О.В., ШтеликС.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа - управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником - ОСОБА_5, на ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 5 жовтня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаною заявою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 7,12 га, розташована на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області. Спадкоємцем ОСОБА_6 у порядку ст. 1264 ЦК України була його тітка - ОСОБА_7, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6, проте своїх спадкових прав не оформила. 21 травня 2009 року ОСОБА_7 склала заповіт на його користь. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 померла. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять земельна ділянка площею 1,7800 га, розташована на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області та квартира АДРЕСА_1, які ОСОБА_7 успадкувала після смерті ОСОБА_6 Зазначав, що він у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори для оформлення права на спадщину, проте у видачі свідоцтва йому було відмовлено та зазначено про необхідність в судовому порядку встановлення факту проживання однією сім'єю ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Ураховуючи наведене, заявник просить встановити факт, що ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала разом з ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю з 2001 року по 2007 рік у квартирі АДРЕСА_1.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 травня 2016 року заяву ОСОБА_4 задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала разом з ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сім'єю з 2001 року по 2007 рік за адресою: АДРЕСА_1. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 5 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_8 задоволено частково. Рішення районного суду скасовано, заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду. Роз'яснено ОСОБА_4 право на звернення до суду із зазначеною вимогою у порядку позовного провадження, з дотриманням вимог ст. 114 ЦПК України.

Окремою ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 5 жовтня 2016 року доведено до відома кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області встановлені судом факти порушення адвокатом ОСОБА_5 під час розгляду справи приписів ч. 3 ст. 162 ЦПК України, вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», присяги адвоката, Правил адвокатської етики. Направлено до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Кіровоградської області копію зазначеної окремої ухвали для її розгляду та прийняття рішення відповідно до вимог ст. ст. 33-35 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника - ОСОБА_5., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Скасовуючи рішення районного суду та залишаючи заяву ОСОБА_4 без розгляду, апеляційний суд правильно виходив із того, що подана ОСОБА_4 заява стосується встановлення юридичного факту з метою спадкування після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та яка проживала однією сім'єю з ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, до дня відкриття спадщини після смерті останньої. Отже, існує спір про право, який має розглядатись в порядку позовного провадження із залученням до справи у якості відповідачів усіх спадкоємців померлої, а за відсутності таких органу місцевого самоврядування.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність судових рішень суду не впливають.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником - ОСОБА_5, відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 5 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

О.В. Закропивний

С.П. Штелик