Справа № 333/4560/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.02.2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Ярошенко А.Г.
секретаря Мінаєва В.В.
за участю представника позивача ОСОБА_1
позивача ОСОБА_2
відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа Шоста Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

ВСТАНОВИВ:
До Комунарського районного суду м. Запоріжжя звернулась позивач з позовом про визнання права власності у порядку спадкування за законом.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказав, що ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
13 травня 2013 року ОСОБА_4 склав заповіт, засвідчений у Шостій Запорізькій державній нотаріальній конторі за № 5-237. Згідно цього заповіту усе майно, що належить йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, він заповідає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03.05.2007р.(2-981/07) ОСОБА_5 на праві власності належить будинковолодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем. З часу народження, увесь час до і після смерті батька, ОСОБА_2 проживав за адресою АДРЕСА_1 , де і мешкає на теперішній час, хоча, з огляду на певну сукупність об`єктивних причин, з 2004р. по 2014р. був зареєстрований за адресою кв. АДРЕСА_2 .
Факт мого проживання по АДРЕСА_1 підтверджується тим, що він сплачував плату за будинок, та інші платежі, газ, електрика, водопостачання та інше, також, за всілякі послуги (інтернет, телефон) які надавались за цією адресою. Всі квитанції та договори будуть надані у судовому засіданні.
Також, факт його проживання за цією адресою підтверджується довідкою квартального.
Коли він звернувся, до нотаріальної контори, нотаріус Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, своєю постановою від 22.07.2016 р. №1846, відмовився видати свідоцтво про право власності па спадковий житловий будинок в порядку спадкування після смерті його батька. Свою відмову нотаріус мотивував тим, що неможливо встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем та пропуском строку для прийняття спадщини. У зв`язку з чим він звертається до суду.
Представник позивача та позивач наполягали на задоволенні позовних вимог зазначених в первинному позові та вказали, що від вимог вказаних в уточненій позовній заяві від 14.09.2016 року вони відмовляються..

Відповідач заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Суд, вислухавши сторін, вивчивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
13 травня 2013 року ОСОБА_4 склав заповіт, засвідчений у Шостій Запорізькій державній нотаріальній конторі за № 5-237. Згідно цього заповіту усе майно, що належить йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось, він заповідає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до Рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 03.05.2007р.(2-981/07) ОСОБА_5 на праві власності належить будинковолодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем. З часу народження, увесь час до і після смерті батька, ОСОБА_2 проживав за адресою АДРЕСА_1 , де і мешкає на теперішній час, хоча, з огляду на певну сукупність об`єктивних причин, з 2004р. по 2014р. був зареєстрований за адресою кв. АДРЕСА_2 .
Факт мого проживання по АДРЕСА_1 підтверджується тим, що він сплачував плату за будинок, та інші платежі, газ, електрика, водопостачання та інше, також, за всілякі послуги (інтернет, телефон) які надавались за цією адресою. Всі квитанції та договори будуть надані у судовому засіданні.
Також, факт його проживання за цією адресою підтверджується довідкою квартального.
Відповідно до постанови нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 22.07.2016 р. №1846, позивачу відмовлено видати свідоцтво про право власності па спадковий житловий будинок в порядку спадкування після смерті його батька. Свою відмову нотаріус мотивував тим, що неможливо встановити факт спільного проживання зі спадкодавцем та пропуском строку для прийняття спадщини. У зв`язку з чим він звертається до суду.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.
При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року також передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України «незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини».
Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України «відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину
Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України «Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину»
Таким чином суд вважає позовні вимоги позивача законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 60, 208, 213-215 ЦПК, ст. 1217, 1268 ЦК України, Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року суд, -

ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 третя особа Шоста Запорізька державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Встановити той факт, що ОСОБА_2 , постійного
проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4 до і
після його смерті.
Визнати за ОСОБА_2 право власності
на домоволодіння, яке складається з: земельна ділянка розміром
32.65x20.7x32.65x21.5, Л(жилий будинок), л(службова прибудова),
л(прибудова), Л1 (жила прибудова), Т(погреб під Л1), 3(літня кухня),
П2(погреб під И), И (гараж, оглядова яма), К(сарай), Е(сарай), №1,3 забор,
водопровід, №4(калитка) 11 (замощення) і розташоване за адресою:
АДРЕСА_3 .
Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області, через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя А.Г. Ярошенко