Справа № 2-450/11
Провадження № 22-ц/779/319/2017
Головуючий у 1 інстанції Крилюк М.І.
Суддя-доповідач Горейко М.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Ясеновенко Л.В., Васильковського В.М.

секретаря Шемрай Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Косівського районного суду від 09 грудня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Косівського районного суду від 09 грудня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт зазначає, що постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову в задоволенні заяви про визнання виконавчих листів №2-891/2010 від 25.11.2010 року такими, що не підлягають виконанню, суд першої інстанції не врахував, що строк для пред'явлення вказаних виконавчих листів до виконання закінчився 14.10.2013 року. Незважаючи на те, що стягувач не звертався із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення вказаних виконавчих листів до виконання, державний виконавець прийняв такі виконавчі листи та відкрив виконавче провадження.

Крім того, державним виконавцем на адресу боржника не було своєчасно направлено постанову про відкриття виконавчого провадження.

За наведених обставин суд безпідставно дійшов висновку про відсутність підстав для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

З цих підстав апелянт просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, задовольнити.

В засідання апеляційного суду сторони не з'явились, про час та день розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили.

З урахуванням положення ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що представником заявника не наведено жодних підстав для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, які визначені ч. 4 ст. 369 ЦПК України, а тому його вимоги є безпідставними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Частиною 4 вказаної статті визначені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зокрема: видання виконавчого листа помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; інші причини.

Як вбачається із заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню (а.с. 202-203 в т. 1), заявник в обґрунтування заяви зіслався на те, що строк для пред'явлення виконавчих листів №2-891/2010 від 25.11.2010 року до виконання закінчився 14.10.2013 року. Державний виконавець зазначене до уваги не взяв, прийняв такі виконавчі листи та відкрив виконавче провадження.

Однак, нормою ст. 369 ЦПК України такої підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не передбачено.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Більше того, колегія суддів зауважує, що заочне рішення, на виконання якого 25.11.2010 року Косівським районним судом Івано-Франківської області були видані виконавчі листи №2-891/2010, було скасоване ухвалою цього суду від 16.03.2011 року (а.с. 76 в т. 1).

За змістом положень п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, скасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, є самостійною підставою для закінчення виконавчого провадження.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі від 01.07.2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз'яснив, що у зв'язку з цим у разі, якщо виконавчий лист вже пред'явлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на підставі зазначеного (пункт 5).

Оскільки ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують та не містять підстав для скасування ухвали суду, то апеляційна скарга підлягає відхиленню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Косівського районного суду від 09 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Ясеновенко Л.В.

Васильковський В.М.