У х в а л а

іменем україни

08 лютого 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДемяносова М.В.,
суддів:Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О.,Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця та задоволення вимог кредиторів спадкодавця, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 29 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_7 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця та задоволення вимог кредиторів спадкодавця.

На обґрунтування вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_8 (мати позивача та відповідача). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Із заявами про прийняття спадщини до Другої миколаївської державної нотаріальної контори звернулися ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Посилаючись на те, що вона одноособово здійснила поховання матері, витративши на це 8 650 грн, та розрахувалася з її кредиторами, сплативши заборгованість за комунальні послуги у ОСББ «Север-1» у сумі 9 697 грн 65 коп., а також особам, у яких спадкодавець брала грошові кошти у борг, у сумі 261 957 грн 65 коп.: ОСОБА_9 − 3 500 доларів США, що еквівалентно 80 675 грн, ОСОБА_10 − 5 000 грн, що еквівалентно 115 250 грн, ОСОБА_11 − 1 100 доларів США, що еквівалентно 25 355 грн. та 12 580 грн, ОСОБА_12 − 8 600 грн та 9 800 грн, просила стягнути з відповідача половину вартості витрат на поховання спадкодавця − 4 325 грн та половину вартості задоволених витрат кредиторів − 130 978 грн 83 коп.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 червня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 на відшкодування вимог кредиторів спадкодавця 79 072,50 грн. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 29 вересня 2015 року скасовано рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про відшкодування витрат на задоволення вимог кредиторів спадкодавця, розподілу судових витрат, у цій частині ухвалено нове рішення про відмову у позові. У частині відмови у стягненні витрат на поховання спадкодавця рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволеннючастково.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій в цілому зазначеним нормам процесуального права не відповідають.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_13 є рідними сестрами.

ОСОБА_14 (мати сторін) померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції 01 квітня 2014 року складено відповідний актовий запис № 1467, а Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою відкрито спадкову справу №293/2014.

Спадкоємцями померлої є сторони у справі.

Після смерті ОСОБА_14 відбулося її поховання та інші пов'язані із вказаною процедурою дії, оплату за які згідно з рахунком № 87 від 01 квітня 2014 року, договором-замовленням № 79 від 31 березня 2014 року, квитанцією від 31 березня 2014 року здійснив позивач: 1 950 грн - поминальний обід, 6 700 грн - ритуальні послуги.

На момент відкриття спадщини у спадкодавця ОСОБА_14 існувала заборгованість перед ОСББ «Север-1» за отримані комунальні та експлуатаційні послуги у розмірі 9 697 грн 65 коп., які були сплачені позивачем згідно з довідками від 24 квітня 2014 року № 1/4, від 14 листопада 2014 року № 1/11.

На момент відкриття спадщини у спадкодавця існували борги перед фізичними особами, зокрема, перед ОСОБА_9 у розмірі 3 500 дол. США (еквівалент 57 890 грн), перед ОСОБА_10 у розмірі 5 000 дол. США (еквівалент 82 700 грн), перед ОСОБА_11 у розмірі 1 100 дол. США (еквівалент 18 194 грн) та 12 580 грн, перед ОСОБА_12 у розмірі 8 600 грн, які відшкодовані позивачем згідно з розписками від 15 червня 2014 року, 14 серпня 2014 року, 15 липня 2014 року, 05 жовтня 2014 року, 12 жовтня 2014 року, 18 листопада 2014 року.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Суди попередніх інстанцій у порушення вимог ст. ст. 212−214, 303, 304, 315 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернули; не встановили всіх дійсних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема чи заявлялась вимога кредиторів щодо повернення грошових коштів, не встановили вартість спадкового майна, оскільки перед кредитором за борги ОСОБА_15 мають відповідати всі його спадкоємці у межах вартості майна, одержаного у спадщину, що суперечить вимогам ст. 1282 ЦК України.

За таких обставин, оскаржувані рішення судів, які не відповідають вимогам ст. ст. 213−214 ЦПК України не можуть вважатись законними й обґрунтованими, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 червня 2015 року, рішення апеляційного суду Миколаївської області від 29 вересня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Демяносов
Судді: Ю.Г. Іваненко А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.В. Ступак