Справа № 755/3826/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2017 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (стаття 15 ЦПК). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (статті 108 - 114 ЦПК).

Відповідно до ч.1 ст.109 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Як роз'яснено у п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», якщо інше не встановлено ЦПК, позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а щодо юридичної особи - за положеннями статті 93 ЦК.

Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначив адресу відповідача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1, що територіально відноситься до юрисдикції Дніпровського районного суду міста Києва.

На виконання вимог ч.3 ст.122 Цивільного процесуального кодексу України, суддею в порядку досудової підготовки справи здійснено запит до Комунального концерну «Центр комунального сервісу», відповідно до наданої інформації ОСОБА_1 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, з 08.02.2000 року та знятий з реєстрації 21.10.2008 року за рішенням суду.

Відповідно до ч.9 ст.110 Цивільного процесуального кодексу України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідомі, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного заняття (роботи).

З огляду на викладене, позов Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором не підсудний Дніпровському районному суду міста Києва, оскільки позивачем не надано докази, які мали підтвердити місце проживання та/або реєстрації місця проживання відповідача в межах юрисдикції Дніпровського районного суду міста Києва, що дає підстави суду повернути позовну заяву позивачу для подальшого звернення до належного суду за місцем реєстрації (проживання) відповідача у порядку, передбаченому ч.1 ст.109 Цивільного процесуального кодексу України.

Як передбачено у п.2 ч.1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» , сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи наведене та керуючись п.4 ч.3 ст.121, ст.ст.209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути позивачу, для подання позову до належного суду.

Роз'яснити позивачу його право подати позовну заяву до відповідного місцевого загального суду за місцем реєстрації (проживання) відповідача, з дотриманням вимог ч.1 ст.109 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

С у д д я