АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2440/17 Справа № 196/89/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2017 року м. Дніпро

06 квітня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Ткаченко І.Ю.

суддів - Каратаєвої Л.О., Пищиди М.М.

при секретарі Сахарову Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за поданням Головного державного виконавця Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2016 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2016 року подання головного державного виконавця Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 задоволено частково.

Тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: 3 й Кіровський провулок, 39 в смт. Царичанка, Царичанський район, Дніпропетровська область, у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобовязань, покладених на нього рішенням Дніпропетровського районного суду у справі №2-175/4170/14-ц від 02.02.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованості по договору позики в сумі 1829380 грн., рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області в справі №196/18/16-ц від 14.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 заборгованості по договору позики в сумі 186524,43 грн., витрат зі сплати судового збору в сумі 1851,20 грн.

В іншій частині заявленого подання відмовлено (а.с.55-58).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не повне зясування судом обставин, що мають значення для справи, ставить питання про скасування вказаної ухвали в частині задоволених вимог подання та постановлення нової, якою відмовити у задоволенні подання в цій частині вимог (а.с.66-70).

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Враховуючи, що апелянт оскаржує ухвалу суду в частині задоволених вимог, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість вищевказаної ухвали суду першої інстанції в цих межах. В іншій частині ухвала суду першої інстанції не оскаржується, а відповідно й апеляційним судом не перевіряється.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволення, виходячи з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Царичанському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, знаходиться зведене виконавче провадження з номером за ЄДРВП 51609232 по примусовому виконанню рішення Дніпропетровського районного суду у справі №2-175/4170/14-ц від 02.02.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заборгованості по договору позики в сумі 1829380 грн. та судових витрат; рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області в справі №196/18/16-ц від 14.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 заборгованості по договору позики в сумі 186524,43 грн. та судових витрат; рішення Царичанського районного суду Дніпропетровської області в справі №196/18/16-ц від 14.04.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 заборгованості по договору позики та судових витрат.

Задовольняючи подання Головного державного виконавця Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, суд першої інстанції посилався на ст. 3771 ЦПК України та виходив із того, що боржник знає про невиконане зобов'язання по вищезазначеним рішенням, однак не виконує його та поважності причин невиконання не вказує, що є ознаками ухилення від виконання обов'язків, покладених на боржника судовим рішенням.

Однак, з зазначеним висновком суду 1 інстанції в повній мірі не погоджується колегія суддів, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Згідно ч. 2 ст. 6 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України Про виконавче провадження та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21.01.1994 року Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України: в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п.2 ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Звертаючись до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, державний виконавець не надав доказів того, що ним вчинено всі дії, передбачені Законом України Про виконавче провадження спрямовані на погашення боргу. Також не надано доказів того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовими рішеннями, вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішень суду, що боржник за час виконання рішень виїжджав за межі України, що призвело до неможливості вчинення певних виконавчих дій, або боржник безпідставно та неодноразово не з'являвся на виклики державного виконавця.

Таким чином, посилання суду, як на підставу задоволення подання, на те, що боржник знає про невиконане зобов'язання за рішеннями судів, заходи щодо відшкодування заборгованості не вживає, що на сумку суду 1 інстанції й свідчило про ухилення від виконання обов'язків, покладених на боржника судовим рішенням, є безпідставним, оскільки зазначене спростовується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду 1 інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом 1 інстанції з порушенням норм процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права та без належного з'ясування і оцінки фактичних обставин справи, а тому вона підлягає скасуванню з постановленням ухвали про відмову у задоволенні подання, яке є безпідставним та необґрунтованим, з вищезазначених підстав.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 377-1 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Ухвалу Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2016 року в оскаржуємій частині скасувати.

У задоволенні поданням Головного державного виконавця Царичанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області ОСОБА_2 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, в скасованій частині, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: