Справа №489/6260/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2017 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2016 р. ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, якою просила встановити факт родинних відносин між нею та її матірю ОСОБА_2, яка померла 04 січня 2016 р. Заява обґрунтована тим, що при зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини в виді ? частки квартири АДРЕСА_1 після смерті матері, нотаріусом було відмовлено в звязку з розбіжностями в написанні імені матері: у свідоцтві про народження заявниці зазначено «Олена», в свідоцтві про смерть матері «Елеонора».

В судовому засіданні заявниця вимоги заяви підтримала.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні суду пояснила, що знає заявницю з 1998 р., а померлу знає як ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_5 дала суду аналогічні показання.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення заяви.

ОСОБА_6 (після укладення шлюбу 10 жовтня 1970 року з ОСОБА_7 змінила прізвище на «Кондратенко») народилась 10 вересня 1948 року. Свідоцтво про її народження № 1871 видане 25 вересня 1948 року, російською мовою, в якому її батьками зазначені: «Читаев Владимир Федорович», «Читаева Елена Антоновна» .

30 вересня 1948 р. видана трудова книжка на імя «Читаева Елена Антоновна» (російською), ІНФОРМАЦІЯ_1, в якій імя «Елена» перекреслене і зазначено «Элеонора».

Висновком про внесення змін у актовий запис цивільного стану від 08 червня 2016р. відмовлено у внесені змін власного імені матері з «Олена» на «Елеонора» в актовому записі про народження заявниці № 1871 від 25 вересня 1948 року.

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 20 квітня 1993 р., квартира АДРЕСА_2 належить на прав спільної сумісної власності ОСОБА_2 і ОСОБА_8.

Відповідно до копії свідоцтва про спадщину за законом, посвідченого нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори від 08 травня 2009 р. за реєстром № 1-292, спадкоємицею майна ОСОБА_8 в виді ? частки квартири № 5, що знаходиться в місті Миколаєві, вул. Молодогвардійська, 36, є його мати - ОСОБА_1.

ОСОБА_2 померла 04 січня 2016р. Після її смерті відкрита спадкова справа № 240/2016р., з якої вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1.

Згідно заповіту, посвідченого 06 грудня 1994 р. державним нотаріусом другої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_9, ОСОБА_2 заповіла належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_3, ОСОБА_8.

Як зазначено вище, частку даної квартири після смерті ОСОБА_8 успадкувала його мати, тобто заявниця по справі, ОСОБА_1.

Постановою державного нотаріуса Другої Миколаївської державної нотаріальної контори від 15 грудня 2016р., відмовлено ОСОБА_10 в оформленні спадкових прав після смерті матері ОСОБА_2 в звязку з не наданням доказів родинних звязків між заявницею та спадкодавицею.

В силу вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення роз'яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

З наданих доказів вбачається, що останнім документом, де імя померлої зазначено як ОСОБА_2 «Олена» («Елена» російською) є трудова книжка, видана 30 вересня 1948 р. на імя «Читаева Елена Антоновна», ІНФОРМАЦІЯ_1, де імя «Елена» перекреслене і зазначено поруч «Элеонора». В подальшому, в документах, а саме: свідоцтві про право власності на житло від 1993 р., паспорту громадянина України серії ЕО 426985 виданого 04 листопада 1997 р., а також у свідоцтві про смерть, виданого від 11 січня 2016р., зазначалось її імя як «Елеонора».

І в копії трудової книжки, і в копій паспорту громадянина України ЕО 426985, ОСОБА_2 («Елена») Антонівна зазначена з роком народження 1927 рік.

Інша докази по справі в сукупності з показаннями свідків не спростовують того, що ОСОБА_2 і ОСОБА_11 є однією і тою ж особою, тому достатньо підстав для встановлення родинних звязків між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 як доньки та матері.

Відтак заява про встановлення факту підлягає задоволенню.

Керуючись ст.212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити що померла 04 січня 2016 р. ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Д.Г. Губницький