УХВАЛА

06 квітня 2017 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Тимощука О.Я.,

при секретарі Процюк Б.О.,

за участю представника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне заяву представника ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» ОСОБА_2 про заміну стягувача її правонаступником по цивільній справі № 569/12122/14-ц за позовом Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 В»ячеславовича, ОСОБА_5 В»ячеславовича, ОСОБА_6 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені та зустрічним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_5 В»ячеславовича, ОСОБА_4 В»ячеславовича до Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» про визнання поруки припиненою, -

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, у якій просить замінити стягувача ПАТ «УкрСиббанк» його правонаступником ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» по цивільній справі № 569/12122/14-ц за позовом Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 В»ячеславовича, ОСОБА_5 В»ячеславовича, ОСОБА_6 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені та зустрічним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_5 В»ячеславовича, ОСОБА_4 В»ячеславовича до Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» про визнання поруки припиненою

Свою заяву обгрунтовує тим, що 12.03.2015 року Рівненським міським судом Рівненської області ухвалено рішення по справі 569/12122/14-ц, в якому у задоволенні позовних вимог АТ «УкрСиббанк» про стягнення заборгованності за кредитним договором відмовлено.

13.05.2015 року ухвалено нове рішення апеляційного суду Рівненської області про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 11.01.2008 року в розмірі 264 974,82 дол. США.

15.07.2015 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення апеляційного суду Рівненської області від 13.05.2015 року залишено без змін.

20 квітня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (далі - ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ») та Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» (далі АТ «УкрСиббанк») укладено Договір факторингу №18, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 11.01.2008 року укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

В судовому засіданні представник ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» ОСОБА_1 заяву про заміну стягувача підтримала, надала для огляду витребувані судом оригінал Договору факторингу №18 від 20 квітня 2015 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 11.01.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та оригінал платіжного доручення №1911 від 20 квітня 2015 року (призначення платежу: фінансування під відступлення права вимоги, згідно Договору факторингу від 20 квітня 2015 року) про сплату коштів в розмірі 362547,40 грн.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 В»ячеславович, ОСОБА_5 В»ячеславович, ОСОБА_6 та їх представник ОСОБА_7 в судове засідання не з»явились, належним чином були повідомлені про час і місце розгляду заяви, що підтверджується матеріалами справи. Будь-яких заяв чи клопотань від них не надійшло.

Суд рахує, що поданих до заяви доказів достатньо для вирішення заяви про заміну стягувача.

Заслухавши представника заявника, дослідивши подані до заяви докази суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Відповідно до п.1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Стаття 378 ЦПК України допускає зміну сторони у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження. З правилами цієї статті кореспондуються положення ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема п. 1,2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 20.11.2013 року у справі №6-122цс13, згідно якого, заміна сторони виконавчого провадження відбувається на будь-якій стадії судового процесу, тоді як виконавче провадження - його завершальна стадія.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. ч. 1, 2, 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом. У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема й виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Згідно ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Зважаючи на викладене звернення з заявою про заміну сторони це не лише обовязковість вимог закону, але і гарантія своєчасного, повного, реального виконання виконавчого документа.

В судовому засіданні було оглянуто витребувані судом відповідно до ухвали суду від 09 березня 2017 року оригінал Договору факторингу №18 від 20 квітня 2015 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 11.01.2008 року перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та оригінал платіжного доручення №1911 від 20 квітня 2015 року (призначення платежу: фінансування під відступлення права вимоги, згідно Договору факторингу від 20 квітня 2015 року) про сплату коштів в розмірі 362547,40 грн.

Отже, судом встановлено, що згідно вищезазначеного Договору відбулося відступлення Права вимоги за Кредитним договором, що було укладено між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Вказане відступлення відбулось на користь фінансової установи, яка згідно статутних документів є фінансовою установою, яка правомочна надавати такий вид фінансових послуг як факторинг (а.с.103-105) і вказане відступлення відбулось оплатно, що підтверджується оригіналом платіжного доручення №1911 від 20 квітня 2015 року (призначення платежу: фінансування під відступлення права вимоги, згідно Договору факторингу від 20 квітня 2015 року) про сплату коштів в розмірі 362547,40 грн. (а.с. 213).

Таким чином, на даний час усі права кредитора за вищевказаним Кредитним договором належать ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

На підставі викладеного, керуючись статтею ст. 1, 8, 17, 19 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 14, 378 ЦПК України, ст.ст. 202, 510, 512, 514, 1077 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» про заміну сторони виконавчого провадження задоволити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (Код , адреса: поштовий індекс 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8) по цивільній справі № 569/12122/14-ц за позовом Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 В»ячеславовича, ОСОБА_5 В»ячеславовича, ОСОБА_6 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені та зустрічним позовом ОСОБА_6, ОСОБА_5 В»ячеславовича, ОСОБА_4 В»ячеславовича до Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» про визнання поруки припиненою .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд Рівненської області.

У разі якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня її отримання.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_8