Справа № 495/1566/17
№ провадження 2/495/1451/2017
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

26 квітня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білгород - Дністровської районної державної адміністрації, третя особа СК "Батьківщина" про визнання сертифікату втраченим та визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 03.03.2017 року звернулась до суду до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, третя особа, СК «Батьківщина» про визнання сертифікату втраченим та визнання права власності на земельну ділянку, просить суд визнати сертифікат серії ОД №0155759, виданий Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 30.08.1996 року на імя ОСОБА_2 на земельну частку (пай) у землі колективного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина» Білгород-Дністровського району Одеської області розміром 2,3 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) втраченим; визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,17 га, яка при розпаюванні земельної частки (паю) розміром 2,3 в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату серії ОД № 0155759 значилась земельною ділянкою під багаторічними насадженнями в масиві №26, ділянка №127 на території Удобненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вказуючи, що 25.04.1997 року померла спадкодавець - сестра позивача ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_2 позивач отримала право на спадщину за законом як спадкоємець другої черги на земельну частку (пай) з земель колективного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина» Білгород-Дністровського району Одеської області розміром 2,3 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало спадкодавцю ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії ОД № 0155759, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 30.08.1996 року.

17.04.2000 року вона отримала від нотаріуса оригінал сертифікату серії ОД № 0155759.

Згодом вона звернулась до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації за отриманням дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 0,1700 га, яка значиться під багаторічними насадженнями і розташована в масиві №26, ділянка №127 на території Удобненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Крім земельної частки (паю), яку вона успадкувала після сестри, у неї є також право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ОД № 0155701, виданий Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 30.08.1996 року за №701 на імя ОСОБА_1.

Тож вона мала намір спільно оформити вказані земельні ділянки в одному місці. Проте, у звязку із втратою сертифікату серії ОД № 0155759, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 30.08.1996 року на імя ОСОБА_2, вона позбавлена можливості це зробити.

Також позбавлена можливості отримати дублікат сертифікату, оскільки за його видачею міг звернутися тільки власник, на імя якого було видано оригінал втраченого або зіпсованого документа.

16.02.2017 року у газеті «Слово Приднестровья» була розміщена обява «Вважати втраченим сертифікат на право власності на земельну ділянку серія ОД № 0155759 від 30.08.1996 року на імя ОСОБА_2».

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, в матеріалах справи наявна заява, відповідно до якої просить справу розглядати у відсутність представника відповідача, за наявними в матеріалах справи доказами.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.

Зі згоди представника позивача суд розглядає справу за відсутність представника відповідача, відповідно до наданої заяви, за відсутність третьої особи, належним чином повідомленої про день та час слухання справи.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.04.1997 року померла спадкодавець ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖД №261233 /л.с.10/

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді права на земельну частку (пай) у землі колективного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина» Білгород-Дністровського району Одеської області, розміром 2,3 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало останній на підставі сертифікату серії ОД №0155759, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 30.08.1996 року.

Позивач ОСОБА_1 є рідною сестрою ОСОБА_2, яка померла 25.04.1997 року та спадкоємицею другої черги за законом до її майна, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та свідоцтвами про одруження /л.с.16-17/.

14.03.2000 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) у землі колективного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина» Білгород-Дністровського району Одеської області, розміром 2,3 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належало ОСОБА_2 на підставі сертифікату серії ОД № 0155759, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 30.08.1996 року. Згідно примітки у вказаному свідоцтві ОСОБА_1 отримала оригінал сертифікату серії ОД№ 0155759. /л.с 11/

Проте, позивач у своєму позові зазначила, що оригінал вказаного сертифікату серії ОД № 0155759, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 30.08.1996 року був втрачений.

16.02.2017 року у газеті «Слово Приднестровья» була розміщена обява «Вважати втраченим сертифікат на право власності на земельну ділянку серія ОД № 0155759 від 30.08.1996 року на імя ОСОБА_2»/л.с.15/.

Згідно довідки №30, виданої СК «Батьківщина» 17.02.2017 року, ОСОБА_1 дійсно отримала державний акт на земельний пай у відповідності до сертифікатів серії ОД №0155701, ОД № 0155759. В сертифікатах вказані 4,6 умовні кадастрові гектари, у які увійшли багаторічні насадження та до теперішнього часу не розпайовані/л.с.19/.

Згідно листа Білгород-Дністровської районної державної адміністрації №П-1026/5830 від 23.12.2016 року, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.03.2000 року ОСОБА_1 успадковане право на земельну частку (пай), яке належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ОД № 0155759. Допис до бланку свідоцтва про право на спадщину за законом свідчить про те, що ОСОБА_1 зазначений сертифікат був отриманий особисто 17.04.2000 року.

Довідка відділу Держгеокадастру у Білгород-Дністровському районі Одеської області від 24.11.2016 року №Л-926/0-929/6-16, містить відомості про те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.03.2000 року до відповідного сертифікату внесені зміни в частині переходу права на земельну частку(пай) до гр. ОСОБА_1 Проте серед матеріалів, долучених до заяви про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою даний сертифікат не значиться /л.с.21/.

Вказані правовідносини регулюються вимогами ст.ст. 1216,1218,1223,1297 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або заповітом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини як визначено у ст.81 ч.1 Земельного кодексу України.

Згідно із нормами ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування.

Відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай).

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Як встановлено у судовому засіданні, сертифікат на право на земельну (частку) пай серії ОД № 0155759 від 30.08.1996 року був втрачений, що унеможливлює належним чином реалізувати позивачці належні їй права на спадкове майно.

Згідно п.3.5 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено.

Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що спадкодавці ОСОБА_2, згідно сертифікату серії ОД №0155759 від 30.08.1996 року належало саме право на вказану земельну частку(пай), вона не мала права власності на нього, тож і позивач як спадкоємиця другої черги за законом до майна померлої ОСОБА_2 не набуває право власності, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити частково, визнати сертифікат серії ОД №0155759, виданий Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 30.08.1996 року на імя ОСОБА_2 на земельну частку (пай) у землі колективного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина» Білгород-Дністровського району Одеської області розміром 2,3 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) втраченим, визнати за позивачкою права на земельну ділянку площею 0,17 га., яка при розпаюванні земельної частки /паю/ розміром 2,3 га в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату серії ОД № 0155759 значилась земельною ділянкою під багаторічними насадженнями, в масиві № 26, ділянка № 127 на території Удобненської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Керуючись ст. ст. 1216, 1223, 1225 ЦК України, ст. ст. 10,11, 60, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Білгород Дністровської районної державної адміністрації, третя особа СК «Батьківщина» про визнання сертифікату втраченим та визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити частково.

Визнати сертифікат серії ОД № 0155759, виданий Білгород Дністровською районною державною адміністрацією 30.08.1996 року на імя ОСОБА_2 на земельну частку /пай/ у землі колективного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина» Білгород Дністровського району Одеської області розміром 2,3 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі /на місцевості/ - втраченим.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну ділянку площею 0,17 га, яка при розпаюванні земельної частки /паю/ розміром 2,3 га в умовних кадастрових гектарах на підставі сертифікату серії ОД № 0155759 значилась земельною ділянкою під багаторічними насадженнями, в масиві № 26, ділянка № 127 на території Удобненської сільської ради Білгород Дністровського району Одеської області за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В іншій частині в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: