Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 лютого 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Дмитренко А. М. ,

при секретарі - Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківської міської ради Київської області, 3-ї особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки строк для прийняття спадщини вона пропустила з поважних причин, а саме: за станом здоров»я вона постійно проходить лікування за кордоном, в період шестимісячного строку для прийняття спадщини вона перебувала за межами України; позивач також просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після спадкодавця ОСОБА_4

За ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.01.2017 року проведено заміну відповідачів по справі на належного відповідача -Білоцерківську міську раду Київської області та залучено до участі у справі в якості 3-х осіб без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_2, ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник позивача зменшив позовні вимоги та просив суд визначити позивачу додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник відповідача -Білоцерківської міської ради Київської області в судове засідання не з»явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надіслано письмове клопотання щодо розгляду справи без участі представника Білоцерківської міської ради.

3-ї особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не з»явилися, про час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, оглянувши матеріали даної справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 - мати позивача ОСОБА_1, що стверджується копіями свідоцтв про її смерть, про народження позивача, копією свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 в м. Зімбах, в якому зазначено відомості про його одруження з ОСОБА_1, дівоче прізвище якої -ОСОБА_1.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача ОСОБА_6, що слідує з копії свідоцтва про його смерть.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За ст.1223 цього Кодексу, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст.1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За приписами ст.ст.1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

За положеннями ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Позивачу було відмовлено державним нотаріусом нотаріусом Першої Білоцерківської державної нотаріальної контори Приймак А.Г. в оформленні спадкових прав за законом на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, та у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона не прийняла спадщину в установлений законом строк.

Наведене стверджується копією постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.11.2016 року № 2472/02-31.

З матеріалів справи вбачається, що згідно Витягу зі Спадкового реєстру /спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину/ № 45611187 від 31.10.2016 року, спадкова справа після померлої ОСОБА_4 не заводилась.

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру /заповіти/спадкові договори/ № 45611196 від 31.10.2016 року, інформація про заповіти, складені від імені помрелої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, відсутня.

З копії довідки управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради від 26.10.2016 року № 1972 слідує, що ОСОБА_4 була зареєстрована АДРЕСА_1 з 30.08.1969 року по день смерті -ІНФОРМАЦІЯ_2, була зареєстрована за даною адресою одна.

За ч.1 ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Представник позивача просить суд визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини за законом після смерті матері.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Крім того, як роз'яснено в цьому пункті вказаної Постанови Пленуму, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

В п.23 вищенаведеної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 роз'яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

В Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказується, зокрема, на те, що при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування поважності причин пропуску цього строку. Так, поважними визнаються: тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Як встановлено судом, позивач не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця у встановлений шестимісячний строк, як на причину поважності пропуску цього строку представник позивача посилається на те, що позивач за станом здоров»я проходить лікування за межами України, а тому не мала можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини.

В матеріалах справи є нотаріально засвідчений переклад з німецької мови довідки Центру Баварської сім»ї і соціального захисту, Регіон Нижня Баварія, яка видана ОСОБА_1 29.10.2010 року, діє безстроково, згідно якої встановлено ступінь перешкоди за станом здоров»я 30; встановлена перешкода призвела до тривалої втрати фізичної рухомості.

Крім того, є нотаріально засвідчені переклади з німецької мови документів на отримання коштів, згідно яких позивач з вересня 2015 року перебувала за межами України.

А тому з врахуванням вищенаведеного суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки цей строк нею пропущено з поважних причин.

Керуючись ст.ст. 1217, 1220, 1221, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України , ст.ст. 10,60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, котра померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А. М. Дмитренко