У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів, що знаходяться на депозитному рахунку та відсотків по ним, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що 06 серпня 2012 року між нею та публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»; банк) укладено депозитний договір № SAMDN9675 на оформлення вкладів «Стандарт» на 12 місяців, з автоматичною пролонгацією, сума якого становила 12 000 доларів США з відсотковою ставкою 10 % річних, 10 серпня 2012 року - депозитний договір № SAMDN8885, сума вкладу якого становила 370 євро з відсотковою ставкою 8 % річних, відповідно до умов яких отримала картки відповідача з рахунками зарахування відсотків з можливістю зняття відсотків щомісячно.

До спливу строку дії договорів, 08 липня 2014 року вона звернулась до відповідача з претензіями про дострокове розірвання договорів банківського вкладу та повернення коштів з відсотками, посилаючись на невиконання банком їх умов.

Посилаючись на те, що відповідач грошові кошти не повернув, просила суд стягнути на свою користь суму вкладу за договором від 06 серпня 2012 року № SAMDN9675 у розмірі 12 000 доларів США (267 312 гривень) та 10 % річних за фактичну кількість днів користування внеском протягом дії договору в розмірі 1 100 доларів США (24 503 гривні 60 копійок); суму внеску за договором від 10 серпня 2012 року № SAMDN8885 у розмірі 370 євро (8 818 гривень 95 копійок) та 8 % річних за фактичну кількість днів користування внеском протягом дії договору в розмірі 63,5 євро (1 513 гривні 23 копійки), а всього 302 148 гривень 07 копійок.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 05 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 09 липня 2015 року, позовні вимоги - задоволено.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 суму внеску за договором № SAMDN9675 від 06 серпня 2012 року у розмірі

267 312 гривень, що є еквівалентом 12 000,00 доларів США (згідно курсу НБУ станом на дату розрахунку від 22 квітня 2015 року (1 долар США - 22,276 грн.), а також 10 процентів річних за фактичну кількість днів користування внеском протягом дії договору в розмірі 24 503,60 гривень, що є еквівалентом

1 100 доларів США (згідно курсу НБУ станом на дату розрахунку від 22 квітня 2015 року (1 долар США - 22,276 грн.).

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_4 суму внеску за договором № SAMDN8885 від 10 серпня 2012 року у розмірі

8 818,95 гривень, що є еквівалентом 370,00 Євро (згідно курсу НБУ станом на дату розрахунку від 22 квітня 2015 року (1 Євро - 23,835 грн.), а також процентів річних за фактичну кількість днів користування внеском протягом дії договору в розмірі 1 513,23 гривень, що є еквівалентом 63,5 Євро (згідно курсу НБУ станом на дату розрахунку від 22 квітня 2015 року (1 Євро - 23,835 грн.).

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що за договором банківського вкладу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Встановивши, що за умовами укладених договорів вкладник має право на їх дострокове розірвання, повідомивши про це банк за два банківські дні до такої дати та врахувавши, що банком не виконано зобов'язань за договорами банківського вкладу щодо повернення суми вкладу і процентів, суди дійшли обгрунтованого висновку про стягнення суми вкладу та нарахованих відсотків на підставі ст. ст. 1058, 1060, 1061 ЦК України, зазначивши, що зобов'язання за вказаними договорами має виконувати саме ПАТ КБ «ПриватБанк» як юридична особа, оскільки ліквідація філій або припинення у будь-який спосіб їх діяльності не звільняє відповідача від виконання обов'язків за укладеними договорами.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк відхилити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 05 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 09 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня Л.М. Мазур О.В. Попович