Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/545/17
УХВАЛА

Іменем України

25 квітня 2017 року Крижопільский районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді: Зарічанського В.Г.

з участю секретаря: Балух О.В.

та державного виконавця ВДВС: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Крижопіль подання Крижопільського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Крижопільського РВ ДВС ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

Своє подання мотивує тим, що у Крижопільському РВ ДВС на виконанні знаходиться постанова № 0919/50000/15 видана 29.10.2015 року Одеською митницею ДФС про стягнення з ОСОБА_2 на користь Одеської митниці 509038,74 грн. штрафу. Добровільно рішення суду боржник виконувати відмовляється.

Державний виконавець Крижопільського РВ ДВС ОСОБА_1 в судовому засіданні подання підтримав та просив суд вимоги задовольнити.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не зявився.

Суд, вислухавши державного виконавця, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подання є необґрунтованим і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно положень ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України", якими встановлено самостійні підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі закордонного паспорта або тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду - до виконання зобов'язань. Цією ж статтею встановлено способи реалізації встановлених обмежень.

Оскільки, відповідно до положень статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, при вирішенні питання про тимчасове обмеження конституційного права, державний виконавець зобовязаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження факт ухилення боржника від виконання зобовязань та необхідність обмеження його конституційного права.

З матеріалів справи вбачається, що 01 вересня 2016 року державним виконавцем Крижопільського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови № 0919/50000/15 виданої 29.10.2015 року Одеською митницею ДФС про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 509038,74 грн..

24 квітня 2017 року державний виконавець Крижопільського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження (особи) боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним зобовязань.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, державний виконавець зобов'язаний довести ухилення боржником від виконання рішення суду та неможливості виконання такого рішення без обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Таким чином, в контексті вищезазначених норм права, державний виконавець повинен був довести факт свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Саме самостійне невиконання боржником зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, як і відсутність в нього майна не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього судовим рішенням обов'язків.

Судом встановлено, що будь-які докази, які підтверджують надіслання боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження, в якій містяться вимоги про добровільне виконання зобовязань, докази одержання ним усіх документів, що виносились у процесі виконання виконавчого провадження, як це передбачено вимогами ч. 5 ст. 25, ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», а також докази того, що боржник ухиляється від виконання зобовязань, відсутні.

Таким чином, державним виконавцем не було доведено, що ОСОБА_2 відомо про його обовязок сплатити заборгованість, а саме державний виконавець не надав суду докази про отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, також ним не доведено, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобовязань. Саме по собі посилання на заборгованість за виконуваним судовим рішенням за відсутності відповідних доказів не свідчить про цілеспрямоване ухилення боржника від виконання зобовязання та наявність у ОСОБА_2 паспорта і реальної можливості для виїзду за кордон з цією метою.

Крім того, державним виконавцем не надано доказів того, що ним відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» було вичерпано весь передбачений перелік заходів щодо примусового виконання судового рішення або всі вони виявилися безрезультатними.

Таким чином, при зверненні до суду із зазначеним поданням державний виконавець не навів жодних з перелічених обставин, а послався, як на підставу для обрання такого обмеження боржнику, тільки на наявність боргових зобовязань, відсутність майна, що не може бути визнане судом таким, що свідчить про умисне ухилення боржника від виконання судового рішення в контексті положень ст. 377-1 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» та ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», а тому правові підстави для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», ст. 377-1 ЦПК України, ст. 11 п. 18 Закону України «Про виконавче провадження», -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Крижопільського РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали до апеляційного суду Вінницької області.

Суддя: