11 квітня 2017 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді: Таран Н.Г.
за участю секретаря судового засідання: Двірко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду місті Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу, -
Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її подружнє життя з відповідачем не склалося - виявилося невдалим. Причиною розірвання шлюбу є відсутність спільних поглядів на життя та сім`ю. Шлюбні відносини між ними припинились з серпня 2016 року, з того ж часу проживають окремо. Спільне господарство сторони не ведуть, тому збереження шлюбу є недоречним.
В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи судом повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не надходили, поштові повідомлення повернулись до суду за закінченням терміну зберігання, а тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що не заперечувала позивач у своєму клопотанні.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 26.12.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №679, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.7).
Від шлюбу подружжя мають дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки позивач не бажає.
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.
Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивач не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбу не допускається - збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати пов'язані з розглядом справи підлягають стягненню з відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст. 24, 56, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 213-215, 224-226, 296 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26.12.2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис №679 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в сумі 551,20 грн.
Рішення може бути оскаржено позивачем протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його постановив за письмовою заявою відповідача, поданою з врахуванням вимог ст. 229 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя: Н.Г.Таран