Справа № 345/2165/16-ц
Провадження № 22-ц/779/220/2017
Головуючий у 1 інстанції Сухарник І. І.
Суддя-доповідач Матківський Р.Й.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого: Матківського Р.Й.

суддів: Горблянського Я.Д., Максюти І.О.

секретаря Петріва Д.Б.

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за борговою розпискою, з апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Калуського міськрайонного суду від 28 листопада 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Калуського міськрайонного суду від 28 листопада 2016 року визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про передачу у власність майна у рахунок заборгованості за борговою розпискою та у зв'язку з цим закрито провадження у справі.

На дану ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та справу повернути на новий розгляд.

Апелянт зазначає, що сторони по справі є близькими родичами і приховали фактичний умисел укладення мирової угоди, оскільки її реальною метою було виведення нерухомого майна ОСОБА_4 із зобов'язання про повернення боргу перед ним. На передане за мировою угодою майно повинно проводитись стягнення згідно постанови Калуським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції Івано-Франківської області в порядку примусового виконання рішення суду. Постановою Калуського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції накладено арешт на об'єкт нерухомого майна: ресторан «ІНФОРМАЦІЯ_1» в АДРЕСА_1. Також постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження обтяжено двохкімнатну квартиру по АДРЕСА_2.

Умови мирової угоди порушують його права та суперечать його майновим вимогам в процесі примусового виконання рішення суду у зведеному виконавчому провадженні, а також не відповідають вимогам закону, так як на майно, що передано за мировою угодою первинно, в порядку пріоритетності обтяжень накладено арешт Калуським міськрайонним відділом ДВС.

Визнаючи мирову угоду суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що предмет укладеної мирової угоди не відповідає предмету спору та виходить за його межі, оскільки в даному випадку предметом спору були грошові кошти, а не речове право на нерухоме майна, відносно якого укладено мирову угоду. Тобто сторони укладенням мирової угоди фактично створюють нові правовідносини, виходячи за межі тих правовідносин, які були предметом судового розгляду і виключно витікали із невиконання умов договору позики.

Крім того, суд першої інстанції не з'ясував, що саме перешкоджало сторонам вирішити питання про відчуження зазначеного в мировій угоді нерухомого майна шляхом укладення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу цього майна, який би відповідав вимогам ст. 655, 656, 657 ЦК України та був зареєстрований у встановленому законом порядку.

Вислухавши суддю-доповідача, представника апелянта, який вимоги апеляційної скарги підтримав, представників позивача та відповідача, які вимоги скарги заперечили, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Визнаючи мирову угоду між сторонами суд першої інстанції виходив з того, що власником майна, вказаного у мировій угоді є ОСОБА_4, відомості про обтяження на вказане майно відсутні, мирова угода укладена сторонами, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін.

Однак колегія суддів вважає, що такий висновок суду при визнанні мирової угоди зроблено при неповному з'ясуванні обставин справи, що мають значення для справи, Відповідно до ст. 57 ЦПК доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 4-5, ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Мирова угода за своєю правовою природою є договором, який укладається сторонами з метою припинення спору, на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не приводить до вирішення спору по суті, вона ґрунтується на взаємовигідних для обох сторін умовах і повинна виконуватися добровільно. У протилежному разі мирова угода, затверджена (визнана) судом, може бути підставою для примусового виконання.

Відповідно до ч. 5 ст. 175 ЦПК України, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 292 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції.

Поданими документами підтверджено, що відповідач ОСОБА_4 є боржником за виконавчими провадженнями на суму близько 280 000 гривень перед апелянтом, тому на його думку виведення майна із-під арешту унеможливить виконання рішення суду про стягнення боргу.

Судом першої інстанції не враховано положення ч. 5 ст. 175 ЦПК України про те, що якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує розгляд справи.

Предметом спору за позовом ОСОБА_2 є стягнення заборгованості за борговою розпискою, а за мировою угодою в рахунок погашення заборгованості передано нерухоме майно на яке накладено арешт, тому суд вийшов за рамки предмета спору.

Постановою Головного державного виконавця відділу ДВС Калуського міськрайонного управління юстиції від 31 січня 2015 року для забезпечення стягнення заборгованості на користь ОСОБА_6 накладено арешт на транспортні засоби та все майно ОСОБА_4 Крім цього, відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, з 18 жовтня 2016 року накладено арешт на все нерухоме майно, крім готелю «ІНФОРМАЦІЯ_2», що належить відповідачу по даній справі ОСОБА_4

Тому колегія суддів вважає, що затверджуючи мирову угоду про передачу в рахунок погашення заборгованості за борговою розпискою двохкімнатну житлову квартиру та нежитлове приміщення ресторану «ІНФОРМАЦІЯ_1», суд першої інстанції порушив права не тільки апелянта, а й права позивача по даній справі, ОСОБА_2, оскільки таке майно не може бути зареєстроване нею у зв'язку з накладенням арешту.

Керуючись ст. ст.175, 218, 307, 311-315 ЦПК України колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Калуського міськрайонного суду від 28 листопада 2016 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді Я.Д. Горблянський

І.О. Максюта