Справа № 296/6333/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

"01" лютого 2017 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Галіцької А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за участі третьої особи Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира звернулася ОСОБА_1 із вказаним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою № 3-А в будинку № 5 по вул. Пушкінській у м. Житомирі і знати їх з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначила, що зареєстрована і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, де зареєстровані і відповідачі. Тривалий час ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають у вказаному житловому приміщенні і вона змушена сплачувати за них комунальні послуги.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з викладених у позові підстав та не заперечила проти заочного розгляду справи.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надіслали.

Представник Управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради у судове засідання не з»явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій при ухваленні рішення поклався на розсуд суду.

За викладених обставин та відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України, суд має можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та покази свідків, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована і проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_2, 20.04.1966 р. н., та ОСОБА_3, 12.11.1987 р. н., відповідно довідок адресно-довідкового бюро (а. с. 13-14) та довідки ПП «АММОНН» за № 3716 від 07.06.2016, зареєстровані за вказаною адресою, однак житло не займають, за користування ним та комунальні послуги не сплачують, що спричиняє позивачу незручності у користуванні ним.

Згідно акті ПП «АММОНН» від 23.03.2016 та 07.06.2016 (а. с. 8-9) ОСОБА_2 та ОСОБА_3 більше шести місяців у квартирі АДРЕСА_1 не проживають і житло не займають.

Крім того, допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 і ОСОБА_5, підтвердили, що відповідачі протям тривалого часу не проживають у зазначеній квартирі.

На ствердження вибуття, суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресована кореспонденція, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Згідно ст.71 ЖК Української РСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

У відповідності до ст.72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

За викладених обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про визання ОСОБА_2 і ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою № 3-А в будинку № 5 по вул. Пушкінській у м. Житомирі ґрунтуються на вимогах Закону.

Щодо вимог позивача про зняття відповідачів з реєстраційного обліку за вказаною адресою суд виходить з наступного. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Процедура зняття з реєстраційного обліку за місцем проживання, передбачає попереднє звернення особи до відповідного органу спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації або наявності остаточного рішення суду.

З огляду на це, суд вважає, що зняття відповідачів з реєстраційного обліку додаткового судового застереження не потребує, а тому, у задоволенні цієї вимоги відмовляє за передчасністю.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 224-226, 232, 292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

ОСОБА_2, 20.04.1966 р. н., та ОСОБА_3, 12.11.1987 р. н, визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 3-А в будинку № 5 по вул. Пушкінській у м. Житомирі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення, подавши апеляційну скаргу Апеляційному суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. П. Сингаївський