Справа № 185/9767/15-ц
Провадження 2-р/185/3/17
У Х В А Л А

20 лютого 2017 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Бабій С.О., при секретарі судового засідання Шмик К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду подання державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеської області ОСОБА_1 про розяснення рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

09.02.2017 року (як вбачається із відбитка штемпеля установи звязку на конверті поштового відправлення) державний виконавець Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеської області ОСОБА_1 звернувся до суду із поданням, у якому просить вказати еквівалентну суму боргу в гривні для подальшого примусового виконання вказаного виконавчого листа. В обґрунтування подання вказує, що на примусовому виконанні в Приморському відділі державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеської області перебуває виконавче провадження № 53104431 з примусового виконання виконавчого документа: виконавчий лист № 185/9767/15-ц від 12.04.2016, що видав Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Південкомбанк» грошової суми у розмірі 13782,08 дол.США.

13.12.2016 року державним виконавцем Приморського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області, на підставі ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 53104431.

У резолютивній частині вказаного виконавчого листа вказано: «стягнути з ОСОБА_2, іпн НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» прострочену заборгованість за кредитом - 11545,45 дол.США, поточну заборгованість за процентами - 216,99 дол.США, прострочену заборгованість за кредитним договором № 09 від 08.02.2008 року, яка утворилася станом на 19.08.2015 року в сумі 13782 (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят два) дол..США 08 центів», але не зазначено еквівалентну суму в гривні, що підлягає стягненню з боржника. У зв'язку з цим неможливо направити постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника до Головного управління ПФУ в Одеській області.

Також просив розглянути дане подання без участі представника відділу. Стягувач та боржник в судове засідання не зявилися. Відповідно до ч.3 ст.221 ЦПК України, неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз'яснення рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про відмову у задоволенні подання виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2016 року по цивільній справі № 185/9767/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Південкомбанк» ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором позов було задоволено, стягнуто з ОСОБА_2, іпн. НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» прострочену заборгованість за кредитом 11545,45 дол. сша, поточну заборгованість за процентами 216,99 дол. сша, прострочену заборгованість по процентам 2019,63 дол. сша, а разом стягнути заборгованість за кредитним договором № 09 від 08.02.2008 року яка утворилася станом на 19.08.2015 року в сумі 13782 (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят два) дол. сша 08 центів.

12.04.2016 р. судом був виданий виконавчий лист.

Згідно ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Зі змісту ст. 221 ЦПК України випливає, що за роз'ясненням рішення суду можуть звертатися особи, які брали участь у справі, або державний виконавець у випадку, коли рішення є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. В заяві про роз'яснення рішення зазначається, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року, передбачено, що роз'яснення рішення суду, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Згідно статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про розяснення відповідного рішення. У разі якщо зміст виконавчого документа незрозумілий, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про розяснення його змісту.

Таким чином, законодавець вказує на те, що суд може роз'яснити своє рішення або зміст виконавчого документа, якщо вони містить в собі незрозумілості або ускладнює його реалізацію, при цьому, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

За змістом зазначеної статті незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз'яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз'яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Зі змісту заочного рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2016 року по цивільній справі № 185/9767/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Південкомбанк» в особі Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Південкомбанк» ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором вбачається, що воно є зрозумілим та чітким, відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України. Судом зазначено мотиви, з яких він виходив, ухвалюючи рішення. Крім того, суд враховує, що відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладених в п. 12 Постанови №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК.

В зв'язку з викладеним суд вважає, що підстав для задоволення подання немає.

Керуючись ст. 209-210, 221, 293 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеса ГТУЮ в Одеської області ОСОБА_1 про розяснення рішення суду відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана апеляційному суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.О. Бабій