Справа № 450/3088/16-ц Провадження № 2-о/450/18/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2017 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Курпіта П.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Пустомитівський РС ДМС України у Львівській області, про встановлення факту проживання на території України,-

встановив:

07.12.2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_1, заінтересована особа ГУ ДМСУ у Львівській області, про встановлення факту проживання на території України. У заяві ОСОБА_1 просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що він ОСОБА_1 05.08. ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 13.11. 1991 року постійно проживав на території України.

Заявник у письмовій заяві як на підстави для задоволення заявлених вимог покликається на такі обставини:

заявникові паспорт громадянина України не видавався. Паспорт громадянина СССР ним був втрачений. ОСОБА_1 постійно проживає на території України, де і народився, проте без встановлення факту проживання на території України 1991 року паспорт громадянина України він отримати не має можливості, тим самим не має можливості набути громадянство України .

На підставі наведеного заявник змушений звертатися до суду.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує.

Представник заінтересованої особи Пустомитівського РС ДМС України у Львівській області у судове засідання не зявився.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи:

згідно ст. 3 ЗУ «Про громадянство України» громадянами України є: 1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис "громадянин України", та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України. Особи, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, є громадянами України з 24 серпня 1991 року, зазначені у пункті 2, - з 13 листопада 1991 року, а у пункті 3, - з моменту внесення відмітки про громадянство України.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16 квітня 1991 року № 959-XII, постійне місце проживання - місце проживання на території якої-небудь держави не менше одного року фізичної особи, яка не має постійного місця проживання на території інших держав і має намір проживати на території цієї держави протягом необмеженого строку, не обмежуючи таке проживання певною метою, і за умови, що таке проживання не є наслідком виконання цією особою службових обов'язків або зобов'язань за договором (контрактом). В Ухвалі про відмову у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним поданням Вищої ради юстиції щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 127 Конституції України від 14 березня 2002 року № 4-у/2002 Конституційний Суд України, зокрема, зазначив: "До громадян, які мають постійне місце проживання в Україні, належать громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні в цілому не менше ніж 183 дні у календарному році. Законом України "Про громадянство України" визначено, що безперервне проживання на території України - це проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів.

ОСОБА_2 про народження серії ІІІ СГ № 298009 від 11.08. 1961 року слідує, що ОСОБА_1 народився 05.08. 1961 року в с. Перемишляни, Перемишлянського району, Львівської області. ОСОБА_2 про укладення шлюбу серії ІІ СГ № 374100 від 07.06. 1986 року вбачається, що 07.06.1986 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3, місце реєстрації шлюбу виконавчий комітет Ленінської районної ради м. Львова. Відповідно до Довідки № 834 від 31.08. 2016 року, видана ПП «Приватна фірма по ремонту та обслуговуванню житла «Лапаївка» ОСОБА_1 з 07.05. 1996 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 де і проживає, що підтверджується Актом дійсного проживання від 27.10. 2016 року. Згідно Довідки (архівна) № 3530 від 25.11. 2016 року, видана КП з обслуговування та ремонту житла «Айзберг» ОСОБА_1 був зареєстрований і проживав в ІНФОРМАЦІЯ_3 «а» у квартирі № 1 з 19.03. 1974 року і знятий з реєстраційного обліку 07.03. 2006 року.

Таким чином, у суду не виникає сумніву у тому, що він ОСОБА_1 05.08. ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 13.11. 1991 року постійно проживав на території України. Тому, заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання на території України підлягає задоволенню.

Згідно ч. 7 ст. 235 ЦПК України судові витрати понесені заявником відшкодуванню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 11, 57 - 61, ч. 2 ст. 197, ст.ст. 209, 212-215, ч. 7 ст. 235, ст. 256 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання на території України,- задоволити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що він ОСОБА_1 05.08. ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 13.11. 1991 року постійно проживав на території України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

СуддяОСОБА_4