Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2/711/191/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2017 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі уклала шлюб 15 листопада 2014 року, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 1976.

За час перебування в шлюбі у них 10 грудня 2015 року народилася дочка ОСОБА_3.

Крім того вказує, що причина розпаду сімї полягає в тому, що у них різні характери та погляди на життя. Фактично шлюбні відносини припинено з лютого 2016 року. Вони не можуть порозумітися у різних питаннях і на цьому грунті у них часто виникають сварки та непорозуміння. Сумісне життя та збереження сімї стало неможливим, тому вважає, що їх шлюб носить лише формальний характер. Примирення між ними бути не може, а тому просить строк для примирення не надавати. Також зазначила, що майнового спору між ними немає.

На підставі викладеного, просить шлюб, укладений між нею та відповідачем, - розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище ОСОБА_3 та стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила строк для примирення не надавати.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечував та просив не надавати строк для примирення.

Враховуючи думку позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд приходить до наступного:

встановлено, що 15 листопада 2014 року, згідно даних свідоцтва про шлюб (ОСОБА_2 І-СР №114915), сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 1976.

За даними свідоцтва про народження (ОСОБА_2 І-СР №223647) сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щодо місця проживання якої між сторонами спору не існує. Батьком дитини записаний відповідач. Також, спору щодо батьківства та про поділ спільного майна, що є спільною власністю подружжя між сторонами немає.

Крім того, при прийнятті рішення по справі, суд враховує думку відповідача ОСОБА_2, який повністю погодився із заявленими позовними вимогами та не заперечував проти їх задоволення.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 року, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч. 4 ст. 174 ЦПК України).

Зясувавши обставини справи, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують з лютого 2016 року, вони не повязані спільним побутом та бюджетом, взаємні почуття між ними втрачені і примирення між сторонами неможливе. Крім того, на думку суду, подальше перебування їх у шлюбі буде шкодити їхнім інтересам, а тому підстав щодо надання терміну для примирення, не вбачається.

Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Частиною 2 ст. 112 СК України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають до задоволення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати в сумі 551грн. 20коп., що підтверджується квитанцією № 16914808-1 від 13 грудня 2016 року та № 16915114-1 від 13 грудня 2016 року.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 56, 105, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 3, 8, 10, 11, 57-60, 79, 88, 174, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Давтян) 15 листопада 2014 року (актовий запис №1976), зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції.

Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачу ОСОБА_1 ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551грн. 20коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_4