У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 19 квітня 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоЧервинської М.Є., суддів: за участю представника позивача Завгородньої І.М., Коротуна В.М., ОСОБА_4, Мазур Л.М., Попович О.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_7, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім - Фаворит», про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 07 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 16 листопада 2015 року, в с т а н о в и л а: У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 12 серпня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»% банк) та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім - Фаворит» (далі - ТОВ «Торговий дім «Фаворит»; Товариство) укладено договір кредиту за овердрафтом № 935/1-112, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 1 000 000 гривень зі сплатою 20 % річних строком до 11 серпня 2009 року. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 12 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_7 укладено договір поруки № 935/09-577, відповідно до умов якого поручитель зобов'язався перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобов'язань за договором кредиту за овердрафтом. Договором про внесення змін № 935/1-112/1 від 03 листопада 2008 року зменшено ліміт овердрафту до 600 000 гривень. Посилаючись на те, що боржник належним чином не виконував умови кредитного договору, забезпеченого порукою, у зв'язку з чим станом на 24 лютого 2015 року утворилась заборгованість у розмірі 3 549 214 гривень 57 копійок, з яких: сума заборгованості за кредитом - 957 369 гривень 97 копійок; сума заборгованості за відсотками - 1 584 035 гривень 96 копійок; пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 136 478 гривень 41 копійка; пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 225 813 гривень 13 копійок; інфляційні втрати за кредитом - 243 171 гривня 97 копійок та інфляційні втрати за відсотками - 402 345 гривень 13 копійок, яку банк просив стягнути з відповідача на свою користь. Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 07 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 16 листопада 2015 року, у задоволенні позову відмовлено. У касаційній скарзі ПАТ «Укрсоцбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року. Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного. Судами встановлено, що 12 серпня 2008 року між банком та ТОВ «Торговий дім «Фаворит» укладено договір кредиту за овердрафтом № 935/1-112, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 1 000 000 гривень зі сплатою 20 % річних строком до 11 серпня 2009 року. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 12 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_7 укладено договір поруки № 935/09-577. Договором про внесення змін № 935/1-112/1 від 03 листопада 2008 року зменшено ліміт овердрафту до 600 000 гривень. Відповідно до п.1.1 договору поруки поручитель зобов'язався перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобов'язань за договором кредиту за овердрафтом, а саме: повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також неустойки (штрафу, пені) у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту. У зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного договору, листом від 06 січня 2009 рокубанк повідомив поручителя про наявність простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 957 369 гривень 97 копійок та простроченої заборгованості за відсотками - 30 629 гривень 20 копійок. Відповідно до ч. 1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного виконання позичальником або поручителем своїх обов'язків, передбачених основним зобов'язанням. Отже, умови договору поруки про її дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника не означають установлення строку припинення поруки в розумінні ст. 251 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 цього Кодексу. Так, згідно із ч. 4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Встановивши, що у претензії від 06 січня 2009 року, яка отримана відповідачем 12 січня 2009 року, банк встановив строк для дострокового погашення кредиту (терміново), а тому суд вважав день дострокового погашення кредиту - 13 січня 2009 року та врахувавши, що вимога про наявність простроченої заборгованості направлена відповідачу 02 березня 2015 року, а позов пред'явлено 21 квітня 2015 року, тобтопісля спливу шести місяців від дня настання строку виконання зобов'язань, дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку звернення до суду з вимогою до поручителя про стягнення заборгованості. Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги. Оскільки доводи касаційнихскарг не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судамидопущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційніскарги. Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» відхилити. Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 07 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 16 листопада 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий М.Є. Червинська Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун Л.М. Мазур О.В. Попович І.М. Завгородня В.І. Мартинюк