Справа № 216/3292/16-ц
Провадження 2/216/353/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Сидорак В.В.

за участю секретаря- Манелюк А.Є.

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті ОСОБА_3 цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 ,треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Центрально-Міської районної у м. Кривий Ріг ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом

встановив:

26.12.2016 року до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Центрально-Міської районної у м. Кривий Ріг ради Дніпропетровської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом, в якій просили суд визначити їм додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори по прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 20 листопада 2015 року.

В подальшому, 18.07.2016 року до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивачі просять визначити їм додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори по прийняття спадщини за законом, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 20 листопада 2015 року, строком на один місяць.

Позивачі у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликаються на наступні обставини:

20 листопада 2015 року померла їх мати ОСОБА_6. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1. Їх мати, ОСОБА_6, по день своєї смерті проживала за вказаною адресою.

На день її смерті разом із нею були зареєстровані ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є чоловіком померлої, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є сином померлої.

За життя ОСОБА_6 розпорядження своїм майном на випадок смерті не здійснила, тому її спадкоємці спадкують майно за законом. Так, спадкоємцями першої черги за законом були: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є чоловіком померлої, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є сином померлої, які прийняли спадщину відповідно до ст. 1268 ЦПК України, оскільки на момент смерті були зареєстровані разом із померлою.

При зверненні до нотаріальної контори з заявою прийняття спадщини після померлої, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було відмовлено в звязку з пропущенням шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Причиною пропуску строку є те, що після смерті матері ОСОБА_6, поховання якої здійснювали позивачі, вони були у тяжкому матеріальному становищі і не мали можливості звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

На підставі наведеного позивачі у позовній заяві просять суд позовні вимоги задоволити.

Позивачі в судовому засіданні поданий уточнений позов підтримали та просили його задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача, Центрально-Міської районної у місті ОСОБА_3 Ріг ради, у судове засідання не зявилась, однак подала суду заяву згідно якої просить слухати справу у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує за умови доведеності обставин по справі, відсутності інших спадкоємців та належності майна спадкодавцеві.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не зявились, однак подали суду заяви згідно яких просять справу слухати у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Проаналізувавши матеріали цивільної справи, повно та всебічно дослідивши всі докази по справі, у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Так, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, є доньками ОСОБА_4 та ОСОБА_6, що стверджується свідоцтвами про народження серії IV-КИ №416272 та серії III-КИ №321072 (а.с.8-9).

Як вбачається зі свідоцтва про одруження серії 1-КИ №184733, ОСОБА_8 21 червня 2003 року уклала шлюб з ОСОБА_9, актовий запис №214. Після одруження прізвище дружини «Нєустроєва» (а.с.11).

Разом із тим, 06 листопада 2004 року ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_10, актовий запис №543. Після одруження прізвище дружини «Прохода», що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КИ №221342 (а.с.10).

Згідно свідоцтва про смерть серія 1-КИ №659866 від 20.11.2015 року, яке міститься у матеріалах справи, ОСОБА_6 померла 20.11.2015 року, про що було зроблено відповідний актовий запис №1331 (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_2.

15 червня 2016 року позивачі звернулись до Першої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6, померлої 20.11.2015 року, однак, постановами про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_11 та ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 20 листопада 2015 ОСОБА_6 (а.с.17, 19).

Вказані обставини стали підставою для звернення з відповідними позовними вимогами до суду із посиланням на ст.ст. 1270, 1272 ЦК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та обєктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно розяснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Як слідує із змісту позовної заяви, позивачі звернулись з позовними вимогами до Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради, вважаючи, що інших спадкоємців за законом не має, а по-друге, позивачі просили визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, пропущений внаслідок тяжкого психічного стану, викликаного смертю матері, а також тяжкого матеріального становища.

Ухвалою від 24.01.2017 року залучено у якості співвідповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, оскільки з змісту позовної заяви вбачається, що спадкове майно стосовно якого позивачі звернулись в суд з позовною заявою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, було успадковане ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, так як на момент смерті спадкодавця були зареєстровані з ним (а.с.61).

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як визначено положеннями статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, виходячи зі змісту статті 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Таким чином, виходячи з аналізу норм цивільного законодавства та судової практики суд дійшов висновку про те, що право на позов за ч. 3 ст. 1272 виникає у випадку подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після спливу шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, яким ч. 2 ст. 1220 ЦК України визначає день смерті особи.

З огляду на викладене, до предмету доказування у даній справі слід віднести час та місце відкриття спадщини, факт звернення до нотаріальної контори та поважність обставини, за якими строк для прийняття спадщині було пропущено спадкоємцем.

Перш за все слід відзначити, що строк для прийняття спадщини сплинув 20.05.2016 року, оскільки час відкриття спадщини ОСОБА_6 настав у день її смерті 20.11.2015 року, а з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом позивачі звернулась лише 15.06.2016 року, тобто через 25 днів після закінчення строку.

Крім того за приписами ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Судом під час розгляду цивільної справи було встановлено, що ОСОБА_6 за життя проживала за у квартирі №16 в будинку №29, розташованому по вулиці Тополина в селі Авангард.

Верховний Суд України в абз 3 п. 24 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7, розяснив, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, Першою Криворізькою державною нотаріальною конторою на запит суду було надано інформаційну довідку зі Спадкового реєстру, згідно якої спадкова справа щодо майна ОСОБА_6, яка померла 20.11.2015 року, не відкривалась (а.с.72-73).

Постановами від 15.06.2016 року нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_12 позивачам відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку із тим, що спадкоємці на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживали, та у строк установлений ст. 1268 ЦК України не прийняли спадщину (а.с.17,19).

Крім того Верховний Суд України в абз 6 п. 24 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7, розяснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, вказували на те, що вони перебували у скрутному матеріальному становищі, крім того ОСОБА_1 неодноразово зверталась за медичною допомогою та проходила амбулаторне лікування в період з листопада 2015 року, про що свідчить довідка лікаря КУ «ЦПМСД №6» КМР» від 19.04.2017 року, що забирало в неї значний обсяг часу та не дало змоги своєчасно звернутися в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_2 зазначила, що має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка в силу її віку потребує постійного догляду та піклування матері, дана обставина стала перешкодою для своєчасного звернення в нотаріальну контору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та визначення їм додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки причини пропуску строку не залежали від волі та свідомості позивачів, тому суд вважає їх поважними.

У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини (абз. 7 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7).

Керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 10, 11, 60, 61, 84, 88, 209, 215-218 ЦПК України, ст. ст. 1220-1221, 1269, 1270, 1272 ЦК України, п.п. 3, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задоволити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном один місяць з дати набрання рішення законної сили, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6, померлої 20 листопада 2015 року.

Визначити ОСОБА_2 додатковий строк терміном один місяць з дати набрання рішення законної сили, достатній для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_6, померлої 20 листопада 2015 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 10-денний строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. В. Сидорак