АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКравець В.А., Мазурик О.Ф.
при секретаріГоін В.С.
за участю: позивача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2017 року

У справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2017 року позовні вимоги задоволено частково./а.с. 67-69/

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, в частині визначення суми аліментів у розмірі 2500 гривень щомісячно, зокрема не наведено мотивів, з яких виходив суд першої інстанції з урахуванням його реальної можливості сплачувати 1500 грн. Вказував на те, що він не працює, має нерегулярний мінливий дохід та перебуває у важкому матеріальному становищі, а батьки несуть рівний обов'язок щодо забезпечення дитини. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просив рішення суду змінити та постановити нове про зменшення розміру аліментів до 1500 грн.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, яка з'явилась у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.10.2010 року по 15.12.2014 року, в період якого у сторін народилась дитина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про шлюб, копією рішення Деснянського районного суду м. Києва від 03.12.2014 року про розірвання шлюбу та копією свідоцтва про народження дитини /а.с.6, 7, 9/.

№ справи 754/14752/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/3360 /2017
Головуючий у суді першої інстанції: Таран Н.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 180 СК України, про те, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачає ст. 181 ч.ч.1,2,3 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та ст. 184 ч.ч.1, 2 СК України щодо стягнення аліментів у твердій грошові сумі.

Встановивши, що батько дитини, який має рівні з позивачем обов'язки щодо утримання дитини, не приймає участі в належному матеріальному забезпеченні дитини, позивач змушена сама самостійно утримувати та виховувати дитину, однак коштів які вона отримує недостатньо для належного, необхідного та достатнього забезпечення дитини, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо присудження аліментів на утримання дитини у розмірі 2500,00 гривень щомісячно від дня пред'явлення позову, тобто з 28.11.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Доводи апеляційної скарги, щодо неврахування матеріального стану відповідача, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки обов'язок доказування покладається на сторони, а вказуючи неможливість сплачувати аліменти у розмірі 2500 грн., апелянт вказує про відсутність у нього регулярного доходу, що було враховано судом першої інстанції при вирішенні справи.

Крім того, з копії трудової книжки, долученої до справи, вбачається, що відповідач не працює з 02.01.2013 р. / а.с.55/, однак вказана обставина не звільняє його від обов'язку, як батька, утримувати свою дитину.

Жодних даних щодо наявності підстав зменшення розміру аліментів, апелянтом в порядку ст. 60 ЦПК України, суду не надано.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2017 року - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: