АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Музичко С.Г.

при секретарі Чумаченко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 8 лютого 2017 року за поданням Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон,

встановила:

у січні 2017 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Подпорін Р.О. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду.

Обґрунтовуючи подання, державний виконавець зазначав, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень перебуває виконавчий лист, виданий Голосіївським районним судом міста Києва 9 грудня 2015р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 3 791 783грн. 26коп. 15 лютого 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржнику надано строк для самостійного виконання рішення до 22 лютого 2016 року та копію якої направлено сторонам до відома та виконання.

Державний виконавець посилався на те, що 30 листопада 2016 року боржнику вручено вимогу, якою зобов'язано подати декларацію про доходи та майно боржника, за формою, встановленою Міністерством юстиції України, та надати письмові пояснення за фактом невиконання рішення суду.

Жодної із зазначених вимог ОСОБА_1 не виконано, що старшим державним виконавцем розцінюється, як дії, направлені на чинення перешкод державному виконавцю у здійсненні виконавчого провадження та намагання уникнути виконання вимог виконавчого документу.

Справа № 760/1589/17-ц
Апеляційне провадження: №22-ц/796/5191/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Букіна О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва від 8 лютого 2017 року обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документу, до виконання ним зобов'язань за виконавчим листом №752/21817/14-ц, виданим 9 грудня 2015 року Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 грошових коштів у розмірі 3 791 783грн. 26коп.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та

- 2 -

відмовити в задоволенні подання.

Боржник посилається на неврахування судом тієї обставини, що виконавче провадження відкрито за виконавчим листом, виданим Голосіївським районним судом міста Києва на підставі заочного рішення суду від 3 квітня 2015 року, про перегляд якого ним подано заяву до суду. Копію повістки про судове засідання з розгляду його заяви було подано через канцелярію старшому державному виконавцю Подпоріну Р.О.

Також боржник зазначає, що отримавши вимогу старшого державного виконавця про надання декларації про доходи та майно, про рахунки у банках та інших установах, тощо, він в усній формі надав пояснення про відсутність доходів та іншого майна, крім того, на яке вже накладено арешт, що свідчить про те, що він не вчиняє дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, що може бути підставою для обмеження у праві виїзду за межі України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_7, які просили залишити ухвалу суду без змін, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 15 лютого 2016р. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом, виданим Голосіївським районним судом м. Києва 9 грудня 2015р., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3 791 783,26грн.

Надані державним виконавцем матеріали не містять інформації про направлення боржнику копії постанови про відкриття виконавчого провадження та отримання її боржником.

23 листопада 2016р. державним виконавцем на адресу ОСОБА_1 направлена вимога про надання у десятиденний строк декларації про доходи та майно боржника, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про інше майно та надання письмових пояснень за фактом невиконання рішення суду. Вимога отримана ОСОБА_1 30 листопада 2016р.

Згідно акту державного виконавця від 12 грудня 2016р. вимога ОСОБА_1 не виконана.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Проте, повністю погодитися з таким висновком суду не можна з таких підстав.

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, державний виконавець має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Статтею 377-1 ЦПК України визначено, що питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання державного виконавця без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи

- 3 -

дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Заперечуючи проти подання, представник ОСОБА_1 стверджував, що боржник не був обізнаний про рішення суду та про відкриття виконавчого провадження, а після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, 5 грудня 2016р. звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про перегляд заочного рішення суду, на підставі якого був виданий виконавчий лист, і надав докази прийняття вказаної заяви до розгляду.

Разом з тим, суд не звернув уваги на вказані пояснення представника ОСОБА_1 та надані ним документи у підтвердження вказаних обставин, не надав їм належну оцінку та не врахував процесуальні наслідки прийняття судом заяви про перегляд заочного рішення до розгляду.

Крім того, з журналу судового засідання вбачається, що судом не досліджувалося виконавче провадження, а відтак, суд не перевірив повноту виконавчих дій, вчинених державним виконавцем, так як надані документи не дають можливості зробити висновок чи здійснював державний виконавець перевірку майна боржника, перевірку його місця проживання та інше.

Також ухвала суду не містить обґрунтування, які саме дії боржника свідчать про його ухилення від виконання рішення суду та про його обізнаність про покладенні на нього рішенням суду обов'язки.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді подання не повно були з'ясовані обставини справи, не встановлені фактичні обставини справи, які мають значення для вирішення даного питання, тому ухвала суду підлягає скасуванню, а матеріали поверненню до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду міста Києва від 8 лютого 2017 року скасувати, подання Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за кордон направити до Солом'янського районного суду м. Києва на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: