АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 534/1278/16-ц Номер провадження 22-ц/786/692/17Головуючий у 1-й інстанції Окунь Т. В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Панченка О.О.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Свястіної Марії Олександрівни

на рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 13 січня 2017 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Озеленення» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, колегія суддів ,-

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом та просила визнати незаконним та скасувати наказ № 82 від 09.06.2016 року про звільнення її з роботи, поновити її на посаді інспектора з кадрів КП «Озеленення», стягнути з КП «Озеленення» на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 13 січня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_2 - адвокат Свястіна М.О. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_2 у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

По справі встановлено, що сторони перебували у трудових правовідносинах, з 07 березня 2014 року позивач ОСОБА_2 працювала на посаді інспектора з кадрів Комунального підприємства «Озеленення» Комсомольської міської ради Полтавської області.

Наказом № 82 від 09 червня 2016 року ОСОБА_2 звільнена з роботи з 13 червня 2016 року за відсутність на робочому місці без поважних причин 10.05.2016 року, 11.05.2016 року та 12.05.2016 року з 9-00 год. до 17-00 год. (прогул) - за ст. 40 п. 4 КЗпП України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з недоведеності вимог позивача, наявності підстав для застосування до працівника дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення за п. 4 ч. 1 ст. 40 КзпП України та законності такого дисциплінарного стягнення з урахуванням конкретних обставин справи й допущеного позивачем дисциплінарного проступку.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, які відповідають нормам матеріального права та встановленим по справі фактичним обставинам.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України власник або уповноважений ним орган має право розірвати трудовий договір із працівником у разі вчинення ним прогулу без поважних причин, в тому числі й у разі відсутності працівника на роботі більше трьох годин протягом робочого дня.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Судом першої інстанції вірно встановлено та не заперечується позивачем ОСОБА_2, що на робочому місці протягом робочого часу 10, 11 та 12 травня 2016 року вона була відсутня і поважних причин своєї відсутності суду не довела.

Доводи апеляційної скарги представника позивача про перенесення ОСОБА_2 соціальної відпустки, як одинокій матері за 2015 рік, яка була надана за наказом № 37-к від 29 квітня 2016 року, не знайшли підтвердження належними та допустимими доказами у справі, тому не можуть братись до уваги колегією суддів.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування, а отже і рішення суду, не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК).

Докази та обставини, на які посилається в апеляційний скарзі представник позивача були предметом дослідження судом першої інстанції і додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом дотримано норми процесуального права та вірно застосовано норми матеріального права, якими врегульовано спірні правовідносини сторін.

Тимчасова непрацездатність позивача ОСОБА_2 на час винесення оскаржуваного наказу № 82 від 09 червня 2016 року не є підставою для його скасування та поновлення її на роботі, оскільки як убачається з матеріалів справи позивач була звільнена після виходу на роботу - з 13 червня 2016 року, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 40 КЗпП України.

За правилами ст. 148 КЗпП України час звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю не враховується у строк застосування власником або уповноваженим ним органом дисциплінарного стягнення до працівника, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Свястіної Марії Олександрівни - відхилити.

Рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 13 січня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/ О.І. Обідіна

О.О. Панченко

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтваської області С.Б. Бутенко