Справа №473/405/17 25.04.2017 25.04.2017 25.04.2017
Провадження №22-ц/784/1058/17
Справа №473/405/17 Головуючий у 1-й інстанції Лузан Л.В.
Провадження № 22ц-784/1058/17 Доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Ухвала

Іменем України

25 квітня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Базовкіної Т.М., Коломієць В.В.,

із секретарем Тищенком Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін цивільну справу за апеляційною скаргою Вознесенського обєднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 березня 2017 року, постановлену у справі за позовом Вознесенського обєднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області до ОСОБА_2 про стягнення переплати пенсії,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2017 року Вознесенське обєднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області (далі УПФ) звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення переплати пенсії.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 березня 2017 року позовну заяву залишено без руху, як така що не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а позивачу запропоновано у встановлений законом строк усунути її недоліки. Наступною ухвалою цього ж суду від 28 березня 2017 року позовна заява визнана неподаною, у зв'язку з невиконанням вимог суду щодо усунення її недоліків та повернута позивачу.

В апеляційній скарзі УПФ просить скасувати ухвалу суду, посилаючись на її незаконність, а справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню із наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області розгляд справи відбувався в судовому засіданні 28 лютого 2017 року, 13 березня 2017 року та 21 березня 2017 року.

Суд, отримавши інформацію про те, що відповідачка з 15 вересня 2012 року не значиться зареєстрованою у Вознесенському районі, ухвалою від 21 березня 2017 року залишив позовну заяву без руху та зобовязав позивача зазначити точне зареєстроване місце проживання відповідачки, надати докази здійснення виклику відповідача через друковані засоби масової інформації; повідомити суд про свою згоду на здійснення та оплату виклику відповідача через друковані засоби масової інформації.

Між тим, з такими процесуальними діями суду не можна погодитись, оскільки вони вчинені з порушенням вимог процесуального права.

Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України, позови до відповідача, місце проживання якого невідоме, предявляються за останнім відомим місцем проживання відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: імя (найменування) позивача і відповідача, а також імя представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання ( перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів звязку, якщо такі відомі.

Як видно із змісту позовної заяви вбачається, що позивач зазначив останнє відоме місце проживання відповідачки, а саме АДРЕСА_1.

Таким чином, встановлений цивільним процесуальним законодавством порядок предявлення позову позивачем був дотриманий.

Крім того, відповідно до ч.ч.1,9 ст. 74, 122 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Відповідач, зареєстроване місце проживання, місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи.

Всупереч вищезазначеним нормам, суд першої інстанції безпідставно поклав на позивача обов'язок повідомлення відповідача через офіційний друкований засіб масової інформації України про час та місце розгляду справи.

Також слід зауважити, що процесуальні дії вчиняються судом у порядку і в суворій послідовності та відповідності до вимог, встановлених цивільним процесуальним законом (цивільна процесуальна форма).

З наведених вище обставин вбачається, що суд у порушення визначених стадій цивільного процесу і вимог, залишив позовну заяву без руху після відкриття провадження у справі, на стадії судового розгляду справи.

З урахуванням викладеного, у суду першої інстанції не було підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

А тому оскаржувана ухвала суду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Вознесенського обєднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області задовольнити.

Ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 березня 2017 року скасувати, а справу повернути до того ж суду на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді :