РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 квітня 2017 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Меуш К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація Відділ реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб про визнання особи такою, що втратили право користування житлом,

в с т а н о в и в:

29 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, третя особа Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація Відділ реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб про визнання особи такою, що втратили право користування житлом.

Свої вимоги мотивує тим, що на підставі договору дарування квартири від 22 листопада 2012 року набула право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що раніше належала ОСОБА_4 та в якій був зареєстрований відповідач ОСОБА_2

Відповідач на даний час лише зареєстрований за цією адресою, хоча фактично з 2006 року в квартирі не проживає та не з'являється. Він, будучи зареєстрованим в жилому приміщенні, там не проживає, не маючи перешкод в користуванні ним, своїх речей там не зберігає, жилою площею не цікавиться, витрат по її утриманню не несе, дій, які б свідчили про намір та бажання зберегти за ним право користування жилим примішенням, не вчиняє.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України, шляхом публікації оголошення у пресі.

Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 22 листопада 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Воробйовою К.В. (а.с. 5-6).

Зазначена квартира до цього належала на праві власності ОСОБА_4

У спірній квартирі зареєстровані позивач - ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що підтверджується довідкою форми № 3 від 29 березня 2017 року.

Позивач посилається на те, що відповідач втратив право на користування житлом.

Суд вважає, що такі доводи позивача ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встанолено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Власником квартири, в якій зареєстрований відповідач є позивач ОСОБА_1

На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідача у спірній квартирі більше одного року позивач посилається на письмові докази.

У довідці ОК "КІБІ-1" зазначено, що в квартирі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований ОСОБА_2 не проживає більше десяи років.

Також суду надані Акти, затверджені головою правління ОК "КІБІ-1" від 17 липня 2013 року, від 23 вересня 2014 року, від 29 грудня 2015 року, від 24 січня 2016 року, від 25 лютого 2016 року, від 30 березня 2016 року, від 30 квітня 2016 року, від 31 травня 2016 року, від 30 червня 2016 року, від 29 липня 2016 року, від 30 серпня 2016 року, від 29 вересня 2016 року, від 27 жовтня 2016 року, від 29 листопада 2016 року, від 28 грудня 2016 року, від 30 січня 2017 року, від 27 лютого 2017 року, від 29 березня 2017 року, від 04 квітня 2017 року. У цих актах вказано, що ОСОБА_2 в спірній квартирі не проживає, в квартирі взагалі відсутні речі, які б належали будь-якій особі чоловічої статі.

Крім того, ч. 4 ст. 334 ЦК України встановлено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

На підтвердження свого права власності на спірну квартиру, позивач надала суду копію договору дарування квартири від 22 листопада 2012 року. Право власності за позивачем зареєстроване 22 листопада 2012 року (а.с. 7).

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Наведе свідчить про те, що позивач, як власник житла, має право на реалізацію свого права власності, оскільки право користування спірною квартирою у відповідача є похідним від прав колишнього власника житла.

За таких обставин, відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право користування житлом.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 321, 334, 383, 391 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Солом'янська районна в м. Києві державна адміністрація Відділ реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб про визнання особи такою, що втратили право користування житлом задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 гривню 20 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: