АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/13/17 Справа № 205/2543/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2017 року м. Дніпро

18 квітня 2017 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого Куценко Т.Р.

суддів Демченко Е.Л., Максюта Ж.І.

при секретарі Синенко Є.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» в особі Дніпропетровського регіонального відділення, ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про відшкодування шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 у березні 2014 року звернувся до суду з вищевказаним позовом та після уточнення позовних вимог просив суд стягнути з ПАТ «Страхова група «ТАС» матеріальні збитки в сумі 34777, 27 грн., яка складається з суми збитків на ремонт автомобіля - 33426, 47 грн., витрати на експертизу 400 грн., витрати на проведення транспортно -трасологічного дослідження - 940, 80 грн. та судові витрати в сумі 611, 49 грн. /а.с. 3-4, 53-54, 132-133, 145-146/.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.07.2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про стягнення з ПАТ «Страхова група «ТАС» шкоди завданої в результаті ДТП було відмовлено в повному обсязі /а.с. 179-182/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права /а.с. 187-189/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана в наслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Той хто заподіяв шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду заподіяно не з її вини.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається з страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Судом встановлено, що 17.06.2013 року, близько 19 год. 45 хв. на вул. Кайдакській шлях у м. Дніпропетровську, в районі електроопори № 85 мала місце ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля Mercedes Benz державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до довідки-висновку ВДАІ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 03.08.2013 року при розгляді матеріалів ДТП було встановлено, що в поясненнях учасників пригоди є суттєві протиріччя відносно механізму ДТП, після даної ДТП зазначені транспортні засобі в місці зіткнення не залишилися, в зібраних матеріалах відсутня будь-яка слідова інформація чи фото-відео інформація або очевидці пригоди, які би підтверджували один з вказаних її учасниками механізм ДТП, встановити дійсний механізм ДТП, оцінити дії кожного з учасників даної ДТП, усунути виниклі протиріччя в свідченнях водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно обєктивно встановити хто з вказаних водіїв порушив вимоги ПДР України, чиї дії знаходяться у причинному зв'язку з наступом даної ДТП та встановити в діях водіїв наявність складу адміністративного правопорушення, на даному етапі не сталося можливим, тому було вирішено подальший розгляд матеріалів ДТП припинити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП /а.с. 5/.

З матеріалів справи вбачається, що власник автомобіля НОМЕР_1 - є ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу /а.с. 6/.

На момент ДТП ОСОБА_4, як власник автомобіля Mercedes Benz державний номер НОМЕР_2, мав поліс № АВ/9465022 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПАТ «Страхова група «ТАС», строк дії якого з 27.10.2012 року по 26.10.2013 року, страхова сума за шкоду заподіну майну пятдесят тисяч грн. /а.с. 46/.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

18.06.2013 року ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «Страхова група «ТАС» із заявою про страхове відшкодування, але листом № 5383 від 26.05.2014 року йому було відмовлено з тих підстав, що у довідці про ДТП № 9217353 від 11.03.2014 року зазначено, що в діях водія ОСОБА_3 відсутній склад правопорушення передбачений ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 6 та ст. 32.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» АТ «СГ «ТАС» в даному випадку не має правових підстав для виконання своїх зобов'язань /а.с. 59-60, 61-62/.

Ця відмова позивачем оскаржена не була.

З метою всебічного розгляду справи, з'ясування обставин, що мають значення для справи, судом першої інстанції було призначено судову -автотехнічну експертизу у відділі Дніпро НІІСЕ.

Висновком судової авто технічної експертизи № 4014-14 від 25.03.2015 року було проведено два варіанти розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки кожен з варіантів, за певних умов, міг мати місце. Варіант № 1 по поясненням водія ОСОБА_2 та варіант № 2 по поясненням водія ОСОБА_3, але питання чи знаходяться дії водія ОСОБА_3 у причинному зв'язку з подією ДТП в даному варіанті дорожньої обстановки не вирішено /а.с. 159-166/.

В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції, представником позивача ОСОБА_5, було заявлено клопотання про призначення по справі додаткової експертизи на розгляд якої поставити питання щодо спроможності показів водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з врахуванням висновків експерта при проведенні транспортно трасологічного дослідження.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 23.12.2015 року клопотання було задоволено /а.с. 215/.

Відповідно до висновку експерта від 26.12.2016 року встановити механізм даної ДТП в цілому експертним шляхом не надається можливим; покази водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_2, з урахуванням висновків експерта при проведенні транспортно трасологічного дослідження, які стосуються механізму ДТП на першій стадії зближення, в частині розташування транспортних засобів на проїзній частині, за певних умов могли мати місце /а.с. 230-240/.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що у порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність вини відповідача у завданні позивачу матеріальної та моральної шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди в матеріалах справи відсутні, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 про те, що суд не дав оцінки наданим доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів, незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказам належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необгрунтовані, рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Демченко Е.Л.

ОСОБА_6