АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 637/1149/16-ц Головуючий 1 інстанції Стеганцов С.М.
Провадження № 22ц/790/1687/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Довгаль А.П., Сащенко І.С.,

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 05 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказував, що 18 квітня 2013 року в селі Новомиколаївка Шевченківського району Харківської області померла його мати ОСОБА_3, яка до дня своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0241 га у межах згідно з планом за кадастровим № 020020365, розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області. 22 квітня 2013 року помер його батько ОСОБА_4, який до дня своєї смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0002 га у межах згідно з планом за кадастровим № 020020364, розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області; житлового будинку № 16 по вулиці Штонди в селі Новомиколаївка Шевченківського району Харківської області; земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства площею 0,30 га у межах згідно з планом, розташованої по вулиці Штонди, 16 в селі Новомиколаївка Шевченківського району Харківської області. Померлі батьки залишили заповіти, якими все своє майно заповідали своїм синам: йому ОСОБА_1, а також ОСОБА_2 та ОСОБА_5. Правовстановлюючі документи спадкодавцями були втрачені. Нотаріусом було розяснено, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. ОСОБА_5 подав заяву про відмову від спадщини, а ОСОБА_2 не заперечує проти визнання за братом всього майна після смерті батьків.

Тому, ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на 2/3 частин земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0241 га в межах згідно з планом за кадастровим № 020020365, розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 18 квітня 2013 року; на 2/3 частин земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0002 га в межах згідно з планом за кадастровим № 020020364, розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 22 квітня 2013 року; на 2/3 частин житлового будинку № 16 по вулиці Штонди в селі Новомиколаївка Шевченківського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 на 2/3 частин земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства площею 0,30 га в межах згідно з планом, розташованої по вулиці Штонди, 16 в селі Новомиколаївка Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4

Рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 05 січня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування заочного рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вказує, що за відсутності правовстановлюючого документу він не може оформити спадщину.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, повідомлялись про час та місце розгляду справи належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, підстави для задоволення позову відсутні, оскільки спадкодавці за життя отримали правовстановлюючі документи, спадкоємець має всі їх копії, тому він не позбавлений можливості оформити спадщину нотаріально.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.8).

18 квітня 2013 року в селі Новомиколаївка Шечвенківського району Харківської області померла мати позивача ОСОБА_3 (а.с.10). До дня своєї смерті остання постійно проживала та була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0241 га у межах згідно з планом за кадастровим № 020020365, розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 772954 за № 216 від 26.06.2003 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.17).

22 квітня 2013 року в селі Новомиколаївка Шевченківського району Харківської області помер батько позивача ОСОБА_4 (а.с.9). До дня своєї смерті ОСОБА_4 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0002 га у межах згідно з планом за кадастровим № 020020364, розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 772953, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 215 від 26.06.2003 року (а.с.18); житлового будинку № 16 по вулиці Штонди в селі Новомиколаївка Шевченківського району Харківської області на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 23.12.1970 року за реєстровим № 7251, що підтверджується копією довідки КП «Шевченківське бюро технічної інвентаризації» № 31 від 29.09.2016 року (а.с.23); земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства площею 0,30 га у межах згідно з планом, розташованої по вулиці Штонди, 16 в селі Новомиколаївка Шевченківського району Харківської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ХР № 057253, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 215 в Шевченківському районному відділі земельних ресурсів (а.с.22), що підтверджується копією листа відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі Харківської області № Х-3270-38/6-16 від 28.03.2016 року (а.с.21).

Померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишили заповіти, посвідчені секретарем виконавчого комітету Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області, якими все своє майно заповідали позивачу ОСОБА_1 та його братам ОСОБА_2 і ОСОБА_5 (а.с.11,12).

Відповідно до вимог ст. 1216, 1218, 1225 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

За п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут).

Правило статті 1225 ЦК про те, що при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку, в межах, визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності.

У п.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна.

При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_5 від спадщини відмовився на користь ОСОБА_1, що підтверджується його заявою про відмову від спадщини після смерті батьків (а.с.61-63).

В судовому засіданні суду першої інстанції інший брат позивача, ОСОБА_2, не заперечував проти визнання за позивачем всього майна після смерті батьків. Однак, позивачем, відповідно до вимог ст. 31 ЦПК України письмова заява про зміну позовних вимог не подавалася.

Встановлено, що правовстановлюючі документи на спадкове майно спадкодавцями були втрачені, про що було подано обяву до газети «Краєвид» (а.с.29).

Приватним нотаріусом було розяснено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину, подавши заяву після смерті батьків, але видати свідоцтво про право на спадщину неможливо через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.27,28).

При зверненні ОСОБА_1 до Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області в питання виготовлення дублікатів державних актів (а.с.19) позивач отримав відповідь, в якій зазначено, що виготовити дублікати державних актів на померлих немає можливості (а.с.20).

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження того, що правовстановлюючі документи на спадкове майно існували.

Доводи апеляційної скарги підтверджується наявними матеріалами справи доказами та вимогами чинного законодавства.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст..303,304,п.2ч.1ст.307, ст..309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду Харківської області від 05 січня 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частин земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0241 га в межах згідно з планом за кадастровим № 020020365, розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 18 квітня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частин земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0002 га в межах згідно з планом за кадастровим № 020020364, розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 22 квітня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частин житлового будинку № 16 по вулиці Штонди в селі Новомиколаївка Шевченківського району Харківської області в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 22 квітня 2013 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частин земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства площею 0,30 га в межах згідно з планом, розташованої по вулиці Штонди, 16 в селі Новомиколаївка Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 22 квітня 2013 року.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді