Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

секретаря - Прокопенко М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «РОДОВІД БАНК» про зобов»язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила зобов»язати відповідача видати довідку про відсутність заборгованості за кредитним договором від 10.07.2007 року та зняти обтяження в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна із транспортного засобу марки «MitsubishiLancer», д.н.з. НОМЕР_1, який є предметом договору застави від 10.07.2008 року, посилаючись на належне виконання умов кредитного договору та повернення коштів у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав. Пояснив, що позивач в повному обсязі виконала покладені за умовами кредитного договору зобов»язання щодо повернення кредиту та процентів в червні 2015 року, проте банком в порушення вимог ст. 258 ЦК України поза межами однорічного строку нараховано пеню за порушення строків повернення кредиту в сумі 123938,43 грн. та процентів в сумі 6686,45 грн., у зв»язку з чим, позивач позбавлена права реалізувати автомобіль, який є предметом застави.

Представник відповідача Бабенко А.І. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Пояснив, що оскільки ОСОБА_1 не виконала своїх грошових зобов»язань в повному обсязі за кредитним договором від 10.07.2008 року, у зв»язку з простроченням чергового платежу, починаючи з 13.05.2009 року банком здійснено нарахування пені. На даний час відповідачем не пред»являлось до суду вимоги про стягнення заборгованості по пені за порушення виконання зобов»язань за кредитом та процентами. Проте, своє право банк може використати протягом трирічного строку позовної давності для звернення до суду, який ще не сплинув.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 10.07.2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК», правонаступником якого є ПАТ «РОДОВІД БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №60/АК-00012.08.2, згідно якого банк відкриває позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 15894,00 доларів США для придбання транспортного засобу та сплату страхових платежів, з терміном по 10.07.2015 року включно, та процентною ставкою 7,70% річних (а.с. 4-7). Забезпеченням виконання зобов"язань за цим договором є застава автомобіля НОМЕР_2, згідно з договором застави від 10.07.2008 року (а.с. 10-11).

Згідно витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №41058038 від 25.06.2013 року зареєстровано обтяження на підставі договору застави транспортного засобу від 10.07.2008 року (а.с. 12).

Послідовність погашення кредиту була визначена пунктом п. 3.5 кредитного договору.

З довідки ПАТ «РОДОВІД БАНК» від 02.09.2016 року вбачається, що станом на 02.09.2016 року існує заборгованість лише по пені в сумі 130624,88 грн., з яких: за порушення строків повернення кредиту 123938,43 грн.; за порушення строків сплати процентів 6686,45 грн. (а.с. 3). Решта заборгованості по кредиту , процентам вже сплачена в червні 2015р.

Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, одним з яких є сплата неустойки.

Відповідно до п. 3.1.1 договору позичальник збов»язалась погашати заборгованість за кредитом починаючи з місяця, наступного за звітним, щомісяця до 10-го числа (включно) кожного календарного місяця, частково погашати заборгованість за кредитами у сумі 189,21 доларів США та нарахованими процентами шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку на рахунок банку. Датою сплати заборгованості за кредитом та процентами є день зарахування коштів на рахунки, вказані у пункті 1.3, 1.6 цього договору.

Пунктом 3.5 кредитного договору передбачено, що позичальник зобов»язалась за порушення строків повернення кредитів чи сплати процентів, сплачувати банку за кожний день прострочення пеню у розмірі 1,6% від суми простроченої заборгованості.

На вимогу суду за клопотанням сторони представником банку надано розрахунок заборгованості , з якого вбачається , що відповідач погашала заборгованість, але несвоєчасно, тому у період з 13.05.2009 року по 02.06.2015 року ОСОБА_1 нараховано пеню за прострочення виконання зобов»язань по кредиту в розмірі 4656,55 доларів США, пеню за несвоєчасне погашення процентів в розмірі 251,01 доларів США. На підставі ст. 625 ЦК України 3% річних від суми простроченого кредиту в розмірі 25,10 доларів США, 3% від суми прострочених процентів в розмірі 3,00 доларів США, 3% річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту за період з 13.05.2009 року по 21.08.2015 року в розмірі 103,06 грн., інфляційні втрати від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту в сумі 1210,89 грн. (а.с. 56-59).Разом з тим, з позовними вимогами про стягнення заборгованості банк до суду не звертався, оскільки вважає, що має таке право в межах строку позовної давності.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов»язання припиняється виконаннями, проведеним належним чином.

Згідно із частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов"язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Судом встановлено, що на даний час у позивача наявна заборгованість за кредитним договором у вигляді сплати пені, на підставі п. 3.5 договору.

Відтак, суд не може позбавити банк звернутись до суду з позовом в рамках трирічного строку позовної давності, в якому і буде з»ясоване питання щодо можливості стягнення пені, розмір якої в разі незгоди буде предметом доказування . На даний час це питання не є предметом доказування, оскільки такі вимоги банк до відповідача не висунув.

Відповідно до статті 593ЦК України право застави припиняється у разі: 1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою; 2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави; 3) реалізації предмета застави; 4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави. Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані.

Оскільки не вбачається підстав для видачі довідки, враховуючи наявність не погашеної заборгованості за зобов»язаннями, а тому відсутні підстави для зняття обтяження на транспортний засіб.

Керуючись ст. ст.526, 599, 629, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «РОДОВІД БАНК» про зобов»язання вчинити дії, зняття обтяження із заставного майна та видати довідку про відсутність заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя Г. Б. Супрун