Справа № 440/1266/15 Головуючий у 1 інстанції: Мельник С.Р.
Провадження № 22-ц/783/816/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Буського районного суду Львівської області від 29 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Олеської селищної ради Буського району Львівської області, третьої особи: Буської державної нотаріальної контори Львівської області про визнання спадкоємцем права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и л а:

31.08.2015 р. ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до Олеської селищної Ради Буського району Львівської області, третьої особи: Буської державної нотаріальної контори про визнання за ним права власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, а саме на житловий будинок в смт. Олесько Буського району Львівської області по вул. Садова,20, який належав його матері ОСОБА_4, яка померла 10.06.1994 року.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що правовстановлюючі документи на будинок на померлу відсутні, тому він не може оформити свої спадкові права шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. Інших спадкоємців щодо майна ОСОБА_4 немає.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті його матері ОСОБА_4, померлої 10 червня 1994 року на спадкове майно, а саме: в цілому на житловий будинок № 20 по вул. Садова в смт. Олесько Буського району Львівської області.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_2

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з»ясуванням усіх обставин справи та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зокрема, зазначає, що є сином померлої ОСОБА_4 Зареєстрований та постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті матері ним було проведено реконструкцію спірного житлового будинку, яка полягала в облаштуванні другого поверху, де розміщено три житлові кімнати та коридор. Тому вважає, що судом першої інстанції визнано право власності на житловий будинок в порядку спадкування після смерті матері на частину майна (частину житлового будинку), власником якого вона ніколи не була, оскільки ця частина будинку була збудована після її смерті, а відтак не може входити до спадкового майна. Визнання права власності в цілому на житловий будинок, де він проживає, і де провів реконструкцію тільки за позивачем, який проживає на першому поверсі, порушує його права та законні інтереси.

Вважає, що суд не мав правових підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 392 ЦК України. Крім того, в матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що унеможливлює розгляд судом даної справи.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Встановлено, що ОСОБА_3 є сином ОСОБА_4, яка померла 10.06.1994 року та рідним братом апелянта ОСОБА_2.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 201 від 26.06.2015 року, заведеної Буською державною нотаріальною конторою за заявою ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4, яка померла 10.06.1994 року, 21.05.1987 року ОСОБА_4 склала заповіт в користь ОСОБА_5, яким заповіла останньому після своєї смерті все своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 та визнаючи за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті його матері ОСОБА_4, померлої 10 червня 1994 року, на житловий будинок № 20 по вул. Садова в смт. Олесько Буського району Львівської області в цілому, районний суд не переконався, чи має позивач труднощі в оформленні своїх спадкових прав через нотаріальну контору, не з»ясував , чи є у такого відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, а саме - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Крім того, як вбачається з долучених апелянтом до апеляційної скарги матеріалів, померлій ОСОБА_4 на день її смерті на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.05.1987 року належав жилий будинок № 20 з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Садова в смт. Олесько Буського району Львівської області, що складається з трьох жилих кімнат, кухні, коридора, сіней п/підвалу, розмір жилої площі становить 51,9 кв.м. Згідно даних технічного паспорта від 19.03.1987 року на будинок № 20 в смт. Олесько по вул. Садовій Буського району Львівської області загальна площа будинку станом на 1987 рік становила 74,6 кв.м, житлова 51,9 кв.м.

Згідно даних технічного паспорта на будинок № 20 по вул. Садова в смт. Олесько Буського району Львівської області (а.с.15-16 спадкової справи) та експлікації приміщень до будинку (а.с.17 спадкової справи) станом на 26.08.2015 року загальна площа будинку становить 202, 8 кв.м, з яких житлова 87,7 кв.м ; згідно даних ОКП БТІ та ЕО від 26.08.2015 року житловий будинок складається з шести житлових кімнат і кухні. До будинковолодіння відносяться будівлі: літ. «Б»- сарай і літ. «В» - вбиральня і споруди, ворота з хвірткою, огорожа і замощення.

З наведеного можна зробити висновок, що визнаючи за позивачем у 2016 році право власності на будинок № 20 з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Садова в смт. Олесько Буського району Львівської області в цілому, суд визнав право позивача на житловий будинок загальною площею 202,8 кв.м без з»ясування того, ким, коли та за чиї кошти було проведено реконструкцію та добудову до будинку, так як на день смерті спадкодавця загальна площа будинку становила 74,6 кв.м.

Крім того, суд не залучив до участі в справі іншого спадкоємця за законом після смерті ОСОБА_4 - апелянта ОСОБА_2, чим порушив права останнього.

З наведених мотивів, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Керуючись ст. 303, 307, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 29 січня 2016 року скасувати. Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 до Олеської селищної ради Буського району Львівської області, третьої особи: Буської державної нотаріальної контори Львівської області про визнання спадкоємцем права власності на спадкове майно відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

ОСОБА_6