Справа № 462/4534/14 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/783/2148/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
Провадження № 22-ц/783/2150/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Бойко С. М., Мельничук О. Я.

при секретарі: Куцику І. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 13 грудня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 про скасування постанови державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 від 24.04.215 року ВП № 47261137 про стягнення з боржника виконавчого збору та на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 13 грудня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 про скасування постанови державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 від 02.09.2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 5207885 про стягнення з ОСОБА_2 боржника виконавчого збору, -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваною ухвалою закрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 про скасування постанови державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 від 24.04.215 року ВП № 47261137 про стягнення з боржника виконавчого збору.

Оскаржуваною ухвалою закрито провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 про скасування постанови державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 від 02.09.2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 5207885 про стягнення з ОСОБА_2 боржника виконавчого збору.

Ухвали суду оскаржив ОСОБА_2

Вважає їх незаконними, необґрунтованими та такими, що постановлені з порушенням норм процесуального права.

Зокрема, зазначає, що, закриваючи провадження у справі з підстав, що такі не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, судом першої інстанції не враховано, що законом визначено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби і це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ. Зокрема, судом помилково не враховано положення ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Просить ухвали суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Встановлено, що заочним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 04 грудня 2014 року стягнуто із ОСОБА_2 в користь ПАТ «Кредобанк» 14183 долари США 84 центи та 390 грн. заборгованості за кредитним договором від 12.10.2007 року та 1579 грн. судового збору.

03.02.2015 року Залізничним районним судом м. Львова на виконання вказаного рішення видано виконавчий лист № 462/4534/14-ц.

24.04.2015 року державним виконавцем Залізничного ВДВС винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_2 виконавчого збору у розмірі 21844,99 грн. (ВП № 47261137).

02.09.2016 року державним виконавцем Залізничного ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 5207885 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору у сумі 21844,99 грн. в користь держави на підставі постанови № 47261137 від 24.04.2015 року.

З даними постановами державного виконавця стягувач не погодився та звернувся до суду про їх скасування.

Постановляючи ухвали про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов»язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання судових рішень у цивільних справах, належать до компетенції адміністративних судів.

Однак, з таким висновком суду не можна погодитися з наступних мотивів.

Згідно ч. 1 ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (ч. 2 ст. 384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (ч. 1 ст. 387 ЦПК України).

Отже, якщо законом установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року у справі № 6-2187цс15 та від 26.02.2016 року у справі 6-3077цс15.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не мав передбачених ч. 1 ст. 205 ЦПК України підстав для закриття провадження у справі. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для подальшого розгляду до суду першої інстанції, є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З наведених мотивів, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 13 грудня 2016 року скасувати. Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Бойко С. М.

ОСОБА_4