УХВАЛА

іменем україни

19 квітня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Київенерго» про визнання необґрунтовано завищеними нараховані платежі та заборгованість за спожиту електроенергію та зобов'язання вчинити дії за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Київенерго» на рішення апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 30 грудня 2005 року між ним та публічним акціонерним товариством «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго») було укладено договір про користування електроенергією у квартирі АДРЕСА_1. Під час проведення розрахунків за спожиту електроенергію за даними ПАТ «Київенерго» у нього виникла заборгованість (сальдо), яка станом на 1 грудня 2014 року згідно з рахунком від 3 січня 2015 року складає 63 грн 01 коп.

Вказав, що розрахунки між сторонами здійснювалися на підставі показників лічильника електроенергії та ним у період з 1 грудня 2014 року по 31 жовтня 2015 року було спожито і враховано 1420 кВт/г електричної енергії, натомість відповідачем за цей період було нараховано плату за спожиті 1641 кВт/г, які ним не було використано.

Зазначав, що у наданих відповідачем рахунках нарахування зроблені на підставі не передбачених ПКЕЕН «розрахункових» показників лічильників, які не відповідають фактичним на початок періоду споживання та є штучно завищеними.

З урахуванням зазначеного, позивач просив визнати необґрунтовано завищеними нараховані платежі за спожиту електроенергію за період з 1 грудня 2014 року по 31 жовтня 2015 року та необґрунтовано нарахованою заборгованість (сальдо) на суму 63 грн 01 коп., зобов'язати відповідача зробити перерахунок із врахуванням фактичних показників лічильника електроенергії та зменшити розмір нарахованої плати на суму 63 грн 01 коп.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 3 лютого 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2016 року рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_3 задоволено частково. Зобов'язано ПАТ «Київенерго» зробити перерахунок нарахованих платежів за користування електричною енергією ОСОБА_3 за період з 1 грудня 2014 року по 1 червня 2015 року у відповідності до фактичних показників лічильника електроенергії у квартирі АДРЕСА_2. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «Київенерго», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Отже, рішення апеляційного суду в частині позовних вимог ОСОБА_3 про визнання необґрунтовано завищеними нараховані платежі за спожиту електроенергію та нараховану заборгованість не оскаржується, тому в силу ст. 335 ЦПК України в касаційному порядку не переглядається.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав жодних доказів відсутності у нього заборгованості перед відповідачем та доказів того, що він кожен місяць надавав відповідачу фактичні показники його лічильника станом на перше число поточного місяця.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи частково позовні вимоги, суд апеляційної інстанції виходив із того, що заборгованість виникла через незастосування показників лічильника.

Проте погодитись із такими висновками суду апеляційної інстанції не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 30 грудня 2005 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Київенерго» було укладено договір про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_3.

Статтею 1 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що споживачами енергії є суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Згідно зі ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п. п. 19, 21 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, (далі - ПКЕЕН) розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем.

Пунктом 20 ПКЕЕН встановлено, що для населення, розрахунковим періодом для встановлення розмірі оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Установлено, що заборгованість за спожиту електричну енергію за зазначеною адресою виникла впродовж 2013-2014 рр. внаслідок оплати фіксованими сумами без урахування фактично спожитої електричної енергії. Починаючи з 2014 року ПАТ «Київенерго» формує та направляє рахунки на оплату за спожиту електричну енергію. Сума до сплати визначається програмою на день сплати рахунку автоматично (2-4 числа місяця наступного за розрахунковим).

Відповідно до п. 30 ПКЕЕН, якщо доступ до засобу обліку неможливий, представник енергопостачальника виписує платіжний документ на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії за попередній період, про що робиться відповідна позначка в особовому рахунку побутового споживача.

Якщо протягом двох розрахункових періодів представник енергопостачальника не мав доступу до засобу обліку, він залишає побутовому споживачу в поштовій скриньці повідомлення про дату наступного відвідання чи прохання передати покази засобу обліку енергопостачальнику. Якщо після цього побутовий споживач не передав відомостей про кількість спожитої електричної енергії, енергопостачальник має право через 30 днів після дати відправлення письмового попередження припинити постачання електричної енергії побутовому споживачу.

Відповідно до умов договору споживач зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції у порушення ст. ст. 212-213, 303, 316 ЦПК України вказаних вимог закону не врахував, належним чином не перевірив доводи відповідача про те, що ПАТ «Київенерго» щомісяця знімає показники лічильника, враховуючи їх при виставленні розрахунків, тому нарахування проведенні за фактичними показниками лічильника, а заборгованість виникла через оплати фіксованими сумами, тому дійшов передчасного висновку про зобов'язання ПАТ «Київенерго» зробити перерахунок нарахованих платежів за користування електричною енергією ОСОБА_3 за період з 1 грудня 2014 року по 1 червня 2015 року у відповідності до фактичних показників лічильника електроенергії у квартирі позивача.

За таких обставин, ураховуючи, що апеляційним судом не встановлені всі фактичні обставини від яких залежить правильне вирішення справи, та допущені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення апеляційного суду в частині позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «Київенерго» про зобов'язання провести перерахунок із врахуванням фактичних показників лічильника електроенергії та зменшення розміру нарахованої плати відповідно до ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Київенерго» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2016 року в частині позовних вимог ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Київенерго» про зобов'язання провести перерахунок із врахуванням фактичних показників лічильника електроенергії та зменшення розміру нарахованої плати скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта