Номер провадження: 22-ц/785/4727/17
Головуючий у першій інстанції Тюмін О. Г.
Доповідач Драгомерецький М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Драгомерецького М.М.,

суддів: Черевка П.М.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Томашевській К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Кілійської районної державної адміністрації Одеської області на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04 квітня 2017 року за позовом ОСОБА_4 до Кілійської районної державної адміністрації Одеської області про зобов'язання нарахувати та виплатити індексацію заробітної плати,-

В С Т А Н О В И Л А:

29 грудня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до Кілійської районної державної адміністрації Одеської області про зобов'язання нарахувати та виплатити індексацію заробітної плати.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона працює вихователем у Дошкільному навчальному закладі ясла-садок «Дельфін», який підпорядкований Відділу освіти Кілійської районної державної адміністрації Одеської області.

У грудні 2015 року позивачу було здійснено підвищення всіх складових заробітної плати в сумарному виразі для перевищення у грудні 2015 року суми індексації.

Відповідно до акту перевірки Головного управління Держпраці в Одеській області від 19.05.2016 року встановлено, що на підставі представлених бухгалтерських документів установи, заробітна плата працівникам дитячого садку «Дельфін» у 2016 році зменшена, при цьому працівників установи не було попереджено за 2 місяці про зміну істотних умов праці, що призвело до порушення вимог ч. 3 ст. 32 КЗпП України.

Позивач, також, вказує, що у грудні 2015 року сума індексації повинна була становити 922,26 грн., однак, відносно неї відбулося збільшення заробітної плати на 215,28 грн. та було встановлено надбавку у розмірі 729 гривень, що в сумарному виразі перевищило суму індексації, яку повинні були виплати позивачу у грудні 2015 року.

Позивач, також, вказала, що з січня по квітень 2016 року включно їй виплачувався лише посадовий оклад. Надбавка у розмірі 729 гривень не нараховувалася та не виплачувалася.

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що протягом грудня 2015 року по грудень 2016 року включно, посадовими особами відповідача, відносно неї в частині індексації заробітної плати не дотриманні норми чинного трудового законодавства України. На підставі вказаного ОСОБА_4 звернулась до суду із вказаним позовом та просила його задовольнити в повному обсязі з наведених у ньому правових підстав.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення в яких з поданим позовом не погодився, мотивуючи тим, що проведення індексації грошових доходів населення здійснюється в межах фінансових ресурсів усіх рівнів, бюджету Пенсійного Фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування на відповідний рік. З огляду на наведене, законодавство орієнтує бюджетні установи на нарахування та виплату сум індексації у межах фінансових ресурсів, тобто кошторису установи. Відділ освіти є неприбутковою установою. Власні кошти на виплату заробітної плати у фонді оплати праці відсутні. У 2016 році Відділ фінансується коштами освітньої субвенції та районного бюджету. При плануванні бюджету на 2016 рік відділ освіти передбачив всі складові заробітної плати працівникам галузі освіти Кілійського району Одеської області, але кошти були виділені у значно меншому розмірі ніж надавав запит відділ освіти.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 04 квітня 2017 року позов задоволено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі Кілійська районна державна адміністрація Одеської області просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючсиь на порушення норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не з'явились, але про розгляд справи вони сповіщалися належним чином та завчасно, документи підтверджуючі поважність причини неявки до суду ними надано не було. Тому у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка належно сповіщених сторін по справі до апеляційного суду не перешкоджає подальшому розглядові справи та у їх доступі до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що з 01 червня 2004 року позивач ОСОБА_4 працює у Дошкільному навчальному закладі ясла-садок «Дельфін», який підпорядкований Відділу освіти Кілійської районної державної адміністрації Одеської області.

Постановою Кілійського районного суду Одеської області від 14.07.2016 року встановлено, що з січня по травень 2016 року працівникам дошкільного навчального закладу ясла-садок «Дельфін» не нараховувалася й не виплачувалася індексація згідно з Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», у зв'язку з відсутністю в бюджеті фінансового ресурсу.

Відповідно до ст.95 КЗпП України та ст. 34 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).

Об'єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина перша статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078).

Так, позивачем ОСОБА_4 до суду було надано розрахунок суми індексації її заробітної плати за період з 01 грудня 2015 року по 27 грудня 2016 року у розмірі 9 642,06 гривень, який зроблено відповідно до вимог Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення».

Право працівника на належну заробітну плату кореспондує обов'язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат. Тому незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, працівник, у разі порушення законодавства про оплату праці, має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

На підставі п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Отже, розглядаючи спір, місцевий суд вірно послався на норми закону, що регулюють правовідносини, які виникли між сторонами.

Суд перевірив усі докази, які навів позивач ОСОБА_4 у підтвердження своїх вимог, а відповідач Кілійська районна державна адміністрація Одеської області - у підтвердження своїх заперечень, навів у рішенні фактичні обставини, які були встановлені судом при розгляді справи, вірно застосував правові норми, що регулюють ці правовідносини, та зробив вірний висновок про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги Кілійської районної державної адміністрації Одеської області щодо відсутності фінансування на індексацію заробітної плати, колегія суддів вважає не обґрунтованими та такими, що суперечать п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці».

Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що Кілійська районна державна адміністрація Одеської області не є належним відповідачем по даній справі, оскільки матеріали справи містять відомості, що дошкільний навчальний заклад ясла - садок «Дельфін», підпорядкований Відділу освіти Кілійської районної державної адміністрації Одеської області.

Таким чином доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позову не заслуговують на увагу, оскільки наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, судова колегія дійшла до висновку, що суд першої інстанції в межах заявлених вимог повно і всебічно розглянув справу, дав належу оцінку наданим доказам та постановив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що законних підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27 квітня 2017 року надано Кілійській районній державній адміністрації Одеської області відстрочку сплати судового збору в сумі 606,32 гривень за подання апеляційної скарги на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04 квітня 2017 року до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи, що Кілійська районна державна адміністрація Одеської області до часу розгляду справи апеляційним судом судовий збір за подання апеляційної скарги не сплатила, сума у розмірі 606,32 гривень підлягає стягненню у примусовому порядку.

Керуючись ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кілійської районної державної адміністрації Одеської області відхилити, рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04 квітня 2017 року залишити без змін.

Стягнути з Кілійської районної державної адміністрації Одеської області (68300 Одеська область, Кілійський район, м. Кілія, вул. Миру, 44) судовий збір за розгляд апеляційної скарги на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 04 квітня 2017 року у розмірі 606,32 гривень на рахунок апеляційного суду Одеської області: Отримувач: УК у м.Одесі/Малиновськ. р-н/22030101; Код ; МФО 828011; Банк отримувач: ГУ ДКУ в Одеській області; Р/р 0007; Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двадцяти днів з дня її проголошення до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області: М.М. Драгомерецький

П.М. Черевко

Р.Д. Громік