Справа № 645/6879/15-ц
Провадження № 2/645/59/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бондарєвої I.В., при секретарі Проневич Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач вернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості, вказуючи, що 14.05.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 007Ф-ІК-9, згідно з яким ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 25000,00 доларів США, з виплатою відсоткової ставки у розмірі 14,50% річних, зі строком повернення до 12.05.2023 року.

У забезпечення виконання зобовязань Позичальника того ж дня між Банком та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки №004Ф-ІК-9/р від 14.05.2008 року. Аналогічний договір поруки №004Ф-ІК-9/р1 від 14.05.2008 р. був так же укладений між Банком та ОСОБА_3 Відповідно до умов зазначеного договору для забезпечення повного і своєчасного виконання ОСОБА_1 зобовязань перед позивачем по Кредитному договору, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняла на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 його зобовязань перед позивачем за Кредитним договором №007Ф-ІК-9 від 14.05.2008 року

03.02.2009 р. було укладено додаткову угоду №1 до Кредитного договору, якою п.8.2 Кредитного договору був викладений в іншій редакції.

21.12.2009 р. між відповідачем та позивачем укладено договір про внесення змін №1 до Кредитного договору, яким деякі пункти договору були викладені в новій редакції.

Позивач свої зобовязання відповідно до умов Кредитного договору виконав належним чином та у повному обсязі, що підтверджується заявою на видачу готівки №TR.11840.1.

Починаючи з лютого 2015 р., відповідач ОСОБА_1 не виконує належним чином свої зобовязання по поверненню кредитних коштів та відсотків за їх користування.

Станом на 13.07.2015 р. розмір заборгованості за Кредитним договором, відповідно до офіційного курсу НБУ на день розрахунку, складає 368811,55 грн., яка складається із:

-Строкова заборгованість за Кредитним договором у розмірі 325833,45 грн.;

-Прострочена заборгованість за кредитним договором у розмірі 10635,85 грн.;

-3% річних, нараховані на прострочену заборгованість по кредиту у розмірі 121,09 грн.;

-Заборгованість за процентами, нарахованими за період з 28.06.2015 р. по 13.07.2015 р. у розмірі 2155,49 грн.;

-Прострочена заборгованість по процентам у розмірі 24658,45 грн.;

-3% річних нараховані на прострочену заборгованість по процентам у розмірі 304,17 грн.;

-Пеня нарахована в звязку з порушенням зобовязань щодо сплати кредиту та процентів за його використання у розмірі 5103,06 грн.

Просить суд стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 вказану суму заборгованості у солідарному порядку.

Представник позивача ОСОБА_4 позовну заяву підтримав .

Відповідач ОСОБА_1 та його представники в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що ОСОБА_1 в 2008 р. цей кредитний договір він не підписував, кредит за ним не отримував, а підписав договір на відкриття кредитної лінії, за яким отримав 12500 доларів США. Маючи договір пайової участі у будівництві будинку, він сплатив 4 квартали по 5000 дол.США, усього 20000 дол.США, після чого виникли проблеми і наступний платіж у розмірі 5000 дол.США він не міг сплатити, тому звернувся до банку. Йому запропонували замість необхідних 5000 дол.США кредит на 25000 дол.США, з оформленням договору застави. Оскільки він міг втратити вже сплачені 20000 дол.США, був

змушений погодитись. Фактично він отримав 12500 дол.США, з яких сплатив 12000 дол.США, але будинок не був зданий та через 3 роки йому повернули його пайовий внесок. Він сплачував кредит 8 років та все повернув. Про перехід валюти кредитування з доларів США на національну валюту він отримав СМС-повідомлення.

Відповідач ОСОБА_3 проти позову заперечував, вважає, що вимоги до нього можуть бути заявлені лише тоді, коли неможливо стягнути заборгованість з вартості іпотечного майна. ОСОБА_1 дійсно прохав його стати поручителем, і він погодився. Він з ОСОБА_1 та його дружиною ОСОБА_2 разом підписували надані їм договори, які нотаріус посвідчив. Не погоджується з розміром заборгованості, оскільки, на його думку, позичальник має сплачувати лише проценти за користування кредитом, строк повернення кредиту не настав, тому пеня не має нараховуватись.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.

В судовому засіданні встановлено, що 14.05.2008 р. між Відкритим акціонерним товариством «ВТБ Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 був укладений Кредитний договір № 007Ф-ІК-9, згідно з яким ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 25000,00 доларів США, з виплатою відсоткової ставки у розмірі 14,50% річних, зі строком повернення до 12.05.2023 р.

Вказана обставина підтверджується копією вказаного договору, долученого до справи (а.с.8) та його оригіналом, який був наданий суду для огляду.

В якості забезпечення виконання Позичальником основного зобовязання за кредитним договором № 007Ф-ІК-9 від 14.05.2008 р., того ж дня між кредитором, позичальником та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були укладені договори поруки № №004Ф-ІК-9/р, №004Ф-ІК-9/р1 від 14.05.2008 р.(а.с.24, 26).

Крім того, 14.05.2008 р. між ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_2 був укладений іпотечний договір, за умовами якого ОСОБА_2 як Іпотекодавець передала банку як іпотеко держателю іпотеку належну їй квартиру №36 в буд.№3/1 по бульвару Юрєва в м.Харкові, для забезпечення виконання зобовязань позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором (а.с.136).

Банк свої зобовязання за кредитним договором перед Позичальником виконав, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі 25000,00 доларів США, що становило еквівалент 126250,00 грн., і вказана обставина підтверджується заявою на видачу готівки від 14.05.2008 р. (а.с.17).

Згідно умов Кредитного договору, відповідач зобовязався своєчасно погашати суму Кредиту та сплачувати відсотки за користування Кредитом в порядку і строки, визначені в умовах Кредитного договору.

Згідно п.8.1 Кредитного договору, у разі прострочення Позичальником зобовязань з погашення Кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно умов Договору, Позичальник зобовязаний сплатити на користь Банка пеню за кожний день прострочення у розмірі 0,1% від суми прострочених зобовязань за кожний день прострочки.

Згідно п. 4.4 Кредитного договору Позичальник зобовязаний повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, незалежно від настання строку виконання зобовязань у випадку порушення Позичальником своїх зобовязань за Кредитним договором в т.ч. несплати процентів за користування кредитом (в т.ч. неналежної сплати процентів).

Згідно з п.6.3 Кредитного договору, Банк може реалізовувати своє право на дострокове отримання всієї суми наданого Позичальнику кредиту, а також нарахованих процентів, можливих штрафних санкції та інших платежів.

Додатковою угодою №1 до кредитного договору, укладеною 03.02.2009 р. між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1, змінено редакцію п.8.2 Кредитного договору, а саме узгоджено, що погашення кредиту здійснюється щомісячно ануїтетними платежами в розмірі 342 долари США, починаючи з червня 2008 р. (а.с.12).

21.12.2009 р. між ВАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір про внесення змін №1 до Кредитного договору, яким Кредитний договір доповнено п.2.6 про спосіб погашення кредиту та процентів, п.2.7 про відкриття позичальник поточного рахунку для списання платежу по кредиту, крім того, замінені редакція розділів 7 та 8 Кредитного договору (а.с.13).

Суд вважає, що вказаними додатковою угодою №1 та Договором про внесення змін №1 обсяг відповідальності позичальника не збільшився, відтак, обсяг відповідальності поручителів також не збільшився.

На час розгляду справи ані позичальник - відповідач ОСОБА_1, ані поручителі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не виконують умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановленні Кредитним договором терміни.

Згідно розрахунку позивача, за період з 20.01.2009 р. по 13.07.2015 р. заборгованість за

Кредитним договором становить 368811,55 грн., відповідно до офіційного курсу НБУ, яка складається із строкової заборгованості за кредитом у розмірі 325 833,45 грн., простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 10635,85 грн., 3% річних від простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 121,09 грн., заборгованості по процентам, нарахованим за період з 28.06.2015 р. по 13.07.2015 р., у розмірі 2155,49 грн., простроченої заборгованості по процентам у розмірі 24658,45 грн., 3% річних, нарахованих на прострочену заборгованість по процентам, у розмірі 304,17 грн., та пені у розмірі 5103,06 грн.

Відповідно до укладеного договору поруки № №004Ф-ІК-9/р від 14.05.2008 р., поручитель ОСОБА_2 зобовязалась відповідати перед Банком за неналежне виконання позичальником ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань.

Також, відповідно до укладеного договору поруки № 004Ф-ІК-9/р1 від 14.05.2008 р., поручитель ОСОБА_3 зобовязався відповідати перед Банком за неналежне виконання позичальником ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань.

Згідно з п.1 вказаних договорів поруки, обидва Поручителі поручилися перед банком за виконання Позичальником зобовязань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкції та збитків, розмір, термін та умови повернення сплати яких встановлюється кредитним договором.

Згідно з п.4 Договору поруки, Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлені і абсолютне право Банка вимагати виконання зобовязань, вказаних у п.1 цього Договору, повністю (чи у будь-якій його частині) як від Позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окрема.

Відповідно до п.п.5,6 Договорів поруки, Поручитель відповідає перед Банком за виконання зобовязань у повному обємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами.

Матеріали справи містять дані про те, що на виконання вимог ч.4 ст.559 ЦК України, позивачем 31.08.2009 р., 07.07.2011 р. та 01.07.2015 р. поручителям були направлені письмові повідомлення-вимоги про наявність заборгованості за кредитним договором та про необхідність її сплати.

Після кожної з цих вимог позичальник здійснював дії, спрямовані на сплату заборгованості, що підтверджується даними розрахунку, та остаточно припинив сплату щомісячних платежів з лютого 2015 р.

У відповідності зі ст.. 509 ЦК України, зобовязанням визнається право відношення, на підставі якого одна сторона (боржник) зобовязується здійснити на користь другої сторони (кредитора-Банка) певні дії (передати майно, виконати роботу, надати послуги, виплатити грошові кошти та ін..) або утриматися від певних дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязків.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору.

У відповідності зі ст.. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно п.1 ст.1050 та п.1 ст.625 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму заборгованості.

Пунктом 2 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися, та сплати процентів.

У відповідності зі ст. 1049 ЦК України, Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду і такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 611 ЦК України встановлені правові наслідки порушення зобов'язання, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені).

Враховуючи наведене, суд стягує з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі, що відповідає офіційному курсу НБУ на час її розрахунку, а саме 368 811 грн. 55 коп., яка складається із строкової заборгованості за кредитом у розмірі 325 833,45 грн., простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 10635,85 грн., 3% річних від простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 121,09 грн., заборгованості по процентам, нарахованим за період з 28.06.2015 р. по 13.07.2015 р., у розмірі 2155,49 грн., простроченої заборгованості по процентам у розмірі 24658,45 грн., 3% річних, нарахованих на прострочену заборгованість по процентам, у розмірі 304,17 грн., та пені у розмірі 5103,06 грн.

Доводи відповідачів, зокрема, про недійсність кредитного договору та неправильність розрахунку заборгованості суд вважає неспроможними, оскільки на порушення ст.60 ЦПК України, вони нічим не підтверджені та недоведені. За клопотанням відповідача ОСОБА_1 судом призначалась судово-почеркознавча експертиза, проте у звязку з тим, що відповідачем не була сплачена її вартість, вказана експертиза не була виконана.

Доказів припинення поруки відповідачем ОСОБА_3 суду не надано.

Також є безпідставним посилання відповідача ОСОБА_3 на необхідність попереднього стягнення на іпотечне майно, оскільки позивач на свій розсуд обирає спосіб захисту свого порушеного права.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Питання щодо відшкодування судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, та стягує з відповідачів на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 3654 грн., в рівних частках з кожного, тобто по 1218,00 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.212, 526, 527, 530, 549, 554, 611, 612, 624, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги задовільнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 368 811 грн. 55 коп., яка складається із строкової заборгованості за кредитом у розмірі 325 833,45 грн., простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 10635,85 грн., 3% річних від простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 121,09 грн., заборгованості по процентам, нарахованим за період з 28.06.2015 р. по 13.07.2015 р., у розмірі 2155,49 грн., простроченої заборгованості по процентам у розмірі 24658,45 грн., 3% річних, нарахованих на прострочену заборгованість по процентам, у розмірі 304,17 грн., та пені у розмірі 5103,06 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 368 811 грн. 55 коп., яка складається із строкової заборгованості за кредитом у розмірі 325 833,45 грн., простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 10635,85 грн., 3% річних від простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 121,09 грн., заборгованості по процентам, нарахованим за період з 28.06.2015 р. по 13.07.2015 р., у розмірі 2155,49 грн., простроченої заборгованості по процентам у розмірі 24658,45 грн., 3% річних, нарахованих на прострочену заборгованість по процентам, у розмірі 304,17 грн., та пені у розмірі 5103,06 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» судовий збір у розмірі по 1218 грн. 00 коп. з кожного

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя