Справа № 289/462/17
Номер провадження 2/289/428/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2017 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Пергун Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Борщівської сільської ради, про визнання частково недійсним виданого свідоцтва про право на спадщину за заповітом, перерозподіл спадщини та визнання права власності на ? частину спадкового майна за наступним заповітом,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання частково недійсним виданого свідоцтва про право на спадщину за заповітом, перерозподіл спадщини та визнання права власності на ? частину спадкового майна за наступним заповітом.

Підставою звернення до суду із зазначеним позовом, стала неправильна видача нотаріусом Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю ОСОБА_2 за недійсним заповітом, який був скасований заповідачкою ОСОБА_3 до дня своєї смерті наступним заповітом, що тягне за собою визнання недійним такого свідоцтва про право на спадщину за заповітом, далі перерозподіл спадкового майна належного спадкодавиці (ОСОБА_3) та визнання права на 1/2 ідеальну частку у такому спадковому майні за позивачем, що передбачено умовами наступного заповіту.

В судовому засіданні позивачка не з»явилася, про дату час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, надіслала заяву в якій просила справу розглянути без її участі а позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник Борщівської сільської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін,при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 92 роки померла рідна мати позивача, відповідача і спадкодавиця - ОСОБА_3, про що в книзі реєстрації актів про смерть 5 січня 2000 року було зроблено відповідний запис за № «5», що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, яке видане «18» січня 2000 року Виконкомом Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

ОСОБА_3, на випадок своєї смерті залишила заповіт, який був посвідчений 25 липня 1991 р. Борщівською сільською радою Радомишльського району Житомирської області за реєстром № 99.

Відповідно до зазначеного заповіту, який є чинний, тобто: не є змінений, не є відмінений і не є скасований заповідачкою на час своєї смерті, спадкодавиця вирішила всім своїм майном розпорядитися наступним чином: «…Все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати мені на день смерті і на що я за законом матиму право заповідаю ОСОБА_2 та ОСОБА_1.»

Тобто, уся належна спадкодавиці ОСОБА_3 спадщина має розподілитись в рівних частках між відповідачем ОСОБА_2 та позивачкою ОСОБА_1, по 1/2 частині кожному.

Після смерті спадкодавиці - ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2) відкрилась спадщина, яка складалася з :

- цілого житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за місцем її постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1, які належали померлій спадкодавиці на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 01 жовтня 2004 року виконкомом Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

- цілої земельної ділянки загальною площею 3,9900 га цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані за межами населених пунктів Радомишльського району Житомирської області і складається з 2-х земельних ділянок: земельної ділянки площею 3,8700 га кадастровим номером НОМЕР_2 на території Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 та земельної ділянки площею 0,1200, га кадастровим номером НОМЕР_4 на території Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області, межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданих 30.05.2006 Радомишльською РДА, взамін належного спадкодавиці права на земельну частку (пай) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області. Орієнтовна вартість земельної ділянки площею 3,9900 га становить 60000,00 грн.

Позивачка звернулась до Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області про видачу їй свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину спадкового майна на підставі зазначеного заповіту.

20 січня 2017 року за реєстром № 2-16 Радомишльською держнотконторою позивачці видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину спадкового житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за місцем її постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1, які належали померлій спадкодавиці на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 01 жовтня 2004 року виконкомом Борщівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

У цьому свідоцтві нотаріусом зазначено, що: …Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 (одну другу) частку цього житлового будинку із господарськими будівлями і спорудами ще не видане.

Також із матеріалів Спадкової справи № 377 за 2001 рік до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 92 роки ОСОБА_3, яка зберігається в Радомишльській державній нотаріальній конторі, позивачці стало відомо, що відповідачу ОСОБА_2 раніше було видано Свідоцтво про право на спадщину на цілу частку (а не на 1/2 частку, як у заповіті) на належне спадкодавиці ОСОБА_3 право на земельну частку (пай).

Зазначене Свідоцтво про право на спадщину на цілу частку у праві на земельну частку (пай) матері нотаріус помилково видав за законом, оскільки на той час був чинний тобто не змінений і не скасований заповіт від 25.07.1991 р. за реєстром № 99.

За даними Відділу Держгеокадастру у Радомишльському районі Житомирської області відповідач ОСОБА_2 розпаював зазначене право на земельну частку (пай) померлої спадкодавиці і отримав дві пайові земельні ділянки: площею 3,8700 га кадастровим номером НОМЕР_2 та площею 0,1200 га кадастровим номером НОМЕР_4.

Тому, позивачка претендує на належну їй частку у спадщині в розмірі 1/2 частини на зазначене право на земельну частку (пай), а у зв'язку з виділенням цієї частки у натурі, претендує на 1/2 частку у земельних ділянках: площею 3,8700 га кадастровим номером НОМЕР_2 та площею 0,1200 га кадастровим номером НОМЕР_4.

Статтею 524 Цивільного кодексу Української РСР, прийнятому у 1963 році (надалі - ЦК УРСР), який був чинний на момент відкриття та прийняття спадщини після смерті спадкодавці, передбачає таки підстави спадкоємства: «…Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.»

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 на спадщину ОСОБА_3 не претендує, тому відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкування після її смерті має відбуватись за законом. Зазначене підтверджується заявою відповідача ОСОБА_2, яка була посвідчена 09 вересня 2016 Борщівською сільською радою Радомишльського району Житомирської області за реєстром № 38.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР «Перша черга спадкоємців за законом», якою передбачено: «…При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Позивачка є рідною дочкою померлої спадкодавиці - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Борщів.

Родинні відносини між позивачкою ОСОБА_1 та покійною мамою ОСОБА_3 підтверджуються:

- свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_6, виданим /повторно/ 28.06.1951 Борщівським сільським ЗАГС Радомишльського р-ну Житомирської обл., в якому її батьком уписаний «ОСОБА_4», а матірю уписана «ОСОБА_3»;

- свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7, виданим 04.11.1958 Дарницьким бюро ЗАГС м. Києва, в якому «ОСОБА_1» змінили своє прізвище на «ОСОБА_1».

Відповідно до пункту 24 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суди відкривають провадження по справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і а законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 17 Постанови № 5 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Таке ж правило має застосовуватись і до земельних ділянок та прав на них.

Правовстановлюючі документи на зазначене вище спадкове майно, що належало спадкодавиці знаходяться у спадковій справі № 377/2001, і на це майно вже видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом, тому відповідно до пункту 2 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину позивач не може також по причині наявності зазначених перешкод, факти по яким можуть бути встановлені тільки судом, за умови відсутності інших спадкоємців, тому це питання не можливо вирішити у позасудовому порядку.

Визнання судом права власності в порядку спадкування та перерозподіл спадщини між спадкоємцями (позивачами) за наявності перешкод для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом не суперечить закону, який передбачає порядок оформлення спадщини.

При цьому, враховуючи положення ч. 1 ст. 3 ЦПК України про те, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, і просити суд ухвалити рішення у справі, у яких можуть бути порушені права спадкоємців на отримання спадкового майна, або оскаржені.

Право змінювати правовідносин, захищати порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси належить тільки суду, до компетенції якого згідно із законом є оформлення спадщини, оскільки в такому випадку вимоги про розподіл спадщини і визнання права власності на спадкове майно підлягають розгляду тільки судом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного й у відповідності з ст. 55 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 328, 1216-1218, 1223, 1225, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, ПП ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ПП ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та керуючись ст.ст. 3-4, 15, 60, 114, 118-120, 234 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину, що видане Радомишльською державною нотаріальною конторою на ім'я спадкоємця - ОСОБА_2 на майно, яке перейшло йому від спадкодавиці - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 92 роки в селі Борщів.

Визнати за позивачкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою села Борщів, право власності на 1/2 (одну другу) частку:

- земельної ділянки площею 3,8700 га кадастровим номером НОМЕР_2 на території Борщівської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 та земельної ділянки площею 0,1200, га кадастровим номером НОМЕР_4 на території Радомишльської міської ради Радомишльського району Житомирської області, межі якої зазначені у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, виданих 30.05.2006 Радомишльською РДА на ім'я ОСОБА_2, взамін належного ОСОБА_3 права на земельну частку (пай) на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), виданого Радомишльською районною державною адміністрацією Житомирської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів, починаючи з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. М. Невмержицький