Справа № 643/822/17
Номер провадження 2-з/643/11/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2017 року суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договорів, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати недійсним договір купівліпродажу квартири АДРЕСА_1, посвідчений 10.01.2017 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_5 за реєстровим № 28; визнати недійсним договір відчуження автомобіля «Nissan Almera Classic», 2012 року випуску, ДНЗ АХ0262ВР, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3; визнати за ним право особистої приватної власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, придбану на підставі договору купівліпродажу, посвідченого 26.10.2007 року приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_6 за реєстровим № 2202, та на автомобіль «Nissan Almera Classic», 2012 року випуску, ДНЗ АХ0262ВР.

В обґрунтування позову зазначив, що між ним та відповідачем ОСОБА_2 29.07.2005 року укладено шлюб, який було розірвано 10.07.2013 року. До укладення зазначеного шлюбу ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_7, під час якого ними була придбана спірна квартира за адресою: АДРЕСА_2, в якій зареєстрована ОСОБА_2, хоча з 2006 року в квартирі проживав в тому числі позивач. Позивачем було отримано від свого батька в подарунок 230000,00 грн. на купівлю квартири в новобудові за адресою: м. Харків, вул. Роднікова, буд. 9-А. 29.09.2007 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було укладено Договір про визначення часток у квартирі, в результаті чого на імя відповідача була придбана 1/2 частина квартири, за яку було сплачено 50000,00 грн., отриманих позивачем в подарунок від його батька. Таким чином, зазначена квартира перейшла у спільну вартість позивача та ОСОБА_2 У звязку з тим, що у сторін виникли матеріальні труднощі, вони з відповідачкою прийняли рішення надалі проживати у спірній квартирі та продати квартиру АДРЕСА_3, а отримані від продажу гроші направити на власні потреби. Зазначена квартира була продана за 221050,00 грн., з яких у квітні 2012 року ними було придбано на імя відповідача новий автомобіль «Nissan Almera Classic», 2012 року випуску, ДНЗ АХ0262ВР. Після фактичного припинення шлюбних відносин за відповідачем були зареєстровані як автомобіль, так і спірна квартира. Позивач звертався до ОСОБА_2 з пропозицією оформити договір про поділ спільного майна, проте вона відмовилась. Після цього позивач дізнався, що відповідач у грудні 2014 року здійснила відчуження належного ним автомобіля на користь свого батька ОСОБА_3, а 10.01.2017 року здійснила продаж квартири на користь ОСОБА_4

Ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 10.02.2017 року, відкрито провадження в даній цивільній справі.

Позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить: накласти арешт на квартиру АДРЕСА_4, зареєстровану за ОСОБА_4; заборонити вчиняти будьякі дії, повязані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно - на квартиру АДРЕСА_4; накласти арешт на автомобіль «Nissan Almera Classic», 2012 року випуску, ДНЗ АХ0262ВР, зареєстрований за ОСОБА_3

В обґрунтування заяви зазначено, що предметом позову є майно, яке належить позивачу, однак було незаконно відчужено відповідачем ОСОБА_2 за спірними правочинами на користь інших відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Враховуючи те, що право власності на спірну квартиру зареєстровано за відповідачем ОСОБА_4, а автомобіль зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3, вони мають можливість в будь який час до набрання рішення суду законної сили здійснити відчуження спірного майна, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в цій справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належить відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

До позовної заяви додано копію договору про визначення часток у квартирі, що є спільною сумісною власністю подружжя від 29.09.2007 року, копію договору купівлі продажу частини квартири від 26.10.2007 року

Крім того, позивачем надано суду Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 71575155 від 27.10.2016 року, згідно якої відповідачу ОСОБА_4 на праві власності належать вказана вище квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, на підставі Договору купівліпродажу квартири від 10.01.2017 року.

За таких обставин суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для забезпечення позову на даній стадії розгляду справи, приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір щодо вказаної вище квартири, та існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем доведено наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, та накладення заборони відчуження квартири, зазначеної в заяві позивача, буде достатнім видом забезпечення позову, який гарантуватиме можливість виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог та є співмірним із заявленими вимогами.

При цьому вимоги позивача про накладення арешту на вказане вище майно, суд вважає такими, що є неспівмірними із заявленими позовними вимогами та будуть перешкоджати відповідачу можливості користуватись та володіти належним йому майном, в звязку з чим задовольняє клопотання частково та забезпечує позов шляхом накладення заборони відчуження майна. Також суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для накладення заборони вчиняти буд-які дії, повязані з державною реєстрацією прав на квартиру, оскільки судом вже ухвалено рішення щодо заборони відчуження квартири, що також передбачає і неможливість реєстрації права власності на квартиру за іншими особами.

У вимогах заяви в частині накладення арешту на автомобіль «Nissan Almera Classic», 2012 року випуску, ДНЗ АХ0262ВР, суд відмовляє, оскільки всупереч вимог ст. 10, 60 ЦПК України позивачем не надано суду будь-яких доказів, що саме відповідач ОСОБА_3 є власником зазначеного автомобілю, а також що відносно вказаного автомобіля дійсно виник спір.

Між тим, як вбачається з положень ЦПК України, арешт може бути накладено виключно на майно, яке належить відповідачу на праві власності, та виключно у разі, якщо між сторонами дійсно виник спір, зокрема щодо права власності на автомобіль.

За відсутності доказів того, що власником автомобілю є саме відповідач, а також що з приводу вказаного автомобілю виник спір, у суду на даній стадії розгляду справи відсутні підстави для накладення арешту або заборони відчуження автомобілю.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно ч. 10 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 ЦПК України, у разі постановлення ухвали без повідомлення особи, щодо якої просять вжити заходи забезпечення позову, копія ухвали надсилається особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання.

Розяснити відповідачам, що відповідно до ч. 4 ст. 154 ЦПК України особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали може подати суду заяву про її скасування.

Розяснити відповідачам, що відповідно до ч. 1, 2 ст. 154 ЦПК України суд може за заявою однієї сторони і зважаючи на пояснення другої сторони, допустити заміну одного способу забезпечення позову іншим. У разі забезпечення позову про стягнення грошових коштів відповідач може з дозволу суду замість допущеного виду забезпечення внести на депозитний рахунок суду суму, зазначену в позовній заяві.

Керуючись ст. 151-153, 208-210 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним договорів, визнання права власності задовольнити частково.

Заборонити відчуження квартири № 20, що розташована за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, буд. 24-Б та належить на праві власності ОСОБА_4.

В іншій частині заяви відмовити.

Копію ухвали надіслати особі, щодо якої вжито заходи забезпечення позову, негайно після її виконання.

Особа, щодо якої вжито заходи забезпечення позову без її повідомлення, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали може подати суду заяву про її скасування.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Крівцов Д.А.