Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

УмновоїО.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Ютейр-Україна» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Ютейр-Україна» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд стягнути із товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Ютейр-Україна» (далі - ТОВ «Авіакомпанія «Ютейр-Україна») на його користь 207 076 грн 26 коп. середнього заробітку у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні за період з 19 квітня 2014 року по 06 лютого 2015 року.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 послався на те, що 12 березня 2012 року він був прийнятий на роботу до ТОВ «Авіакомпанія «Ютейр-Україна» на посаду другого пілота повітряного судна СRJ льотної служби, а 01 березня 2014 року був переведений на посаду другого пілота повітряного судна Боїнг-737. 18 квітня 2014 року ОСОБА_3 звільнено з роботи за прогул без поважних причин. Разом з тим, рішенням Бориспільского міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2014 року був скасований наказ № 149/ос від 18 квітня 2014 року про звільнення ОСОБА_3, а ТОВ «Авіакомпанія «Ютейр-Україна» зобов'язано змінити підставу звільнення з п. 4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин на ч. 3 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку з порушенням законодавства про працю. Також вказаним рішенням суду з відповідача на користь ОСОБА_3 було стягнуто вихідну допомогу у сумі 63 045 грн 63 коп. та 1 тис. грн у відшкодування моральної шкоди. Однак, ТОВ «Авіакомпанія «Ютейр-Україна», у порушення вимог статей 47 та 116 КЗпП України не виплатив ОСОБА_3 вихідну допомогу, у зв'язку з чим останній звернувся до суду із вказаним позовом.

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2015 року рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 Стягнуто із ТОВ «Авіакомпанія «Ютейр-Україна» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19 квітня 2014 року по 13 січня 2015 року у сумі 186 573 грн. 66 коп. з відрахуванням з цієї суми обов'язкових зборів та податків. Решту позовних вимог залишено без задоволення. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ТОВ «Авіакомпанія «Ютейр-Україна», мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України (далі - ЦПК України) від 18 березня 2004 року.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про залишення без задоволення заявлених ОСОБА_3 позовних вимог, суд першої інстанції, виходив із того, що після ухвалення судом рішення про стягнення вихідної допомоги та звернення його до виконання відносини, пов'язані з виплатою присудженої суми, регулюються з урахуванням Закону України «Про виконавче провадження», а чинним трудовим законодавством не передбачено стягнення середнього заробітку за невиконання судових рішень у трудових спорах.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи нове рішення у справі, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню частково, оскільки непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у визначені ст. 116 КЗпП України строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, при цьому суд апеляційної інстанції вказав, що середній заробіток має бути виплачено за період з 19 квітня 2014 року (наступного дня звільнення) по 13 січня 2015 року (день перерахування коштів авіакомпанією).

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що сторони з 12 березня 2012 року перебували у трудових відносинах.

18 квітня 2014 року ОСОБА_3 було звільнено з роботи за прогул без поважних причин на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, при цьому позивачу в цей же день роботодавцем була видана належним чином оформлена трудова книжка і з ним був проведений повний розрахунок при звільненні.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2014 року було скасовано наказ про звільнення ОСОБА_3 з роботи і зобов'язано ТОВ «Авіакомпанія «Ютейр-Україна» змінити підставу та формулювання звільнення позивача з посади другого пілота повітряного судна з п. 4ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин на ч. 3 ст. 38 КЗпП України - за власним бажанням, у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю. Цим же рішенням суду з авіакомпанії на користь позивача була стягнута вихідна допомога у сумі 63 045 грн 63 коп., а також стягнуто 1 тис. грн у відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Судами також встановлено, що 15 жовтня 2014 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області був виданий виконавчий лист стосовно скасування наказу Генерального директора ТОВ «Авіакомпанія «Ютейр-Україна» № 149/ос від 18 квітня 2014 року та зобов'язання змінити підставу звільнення позивача.

Разом з тим, 29 грудня 2014 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві була розглянута заява від 25 грудня 2014 року про примусове виконання виконавчого листа, який був виданий 15 жовтня 2014 року, про стягнення заборгованості у розмірі 64 045 грн 63 коп. вихідної допомоги та моральної шкоди. В цей же день державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, а боржнику було запропоновано протягом семи днів з моменту винесення постанови добровільно виплатити вказану заборгованість.

Платіжним дорученням від 13 січня 2015 року за № 10664 відповідачем перераховано ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві 64 045 грн 63 коп. у виконання постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Згідно із ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов'язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Суд апеляційної інстанції ухвалюючи нове рішення у справі, яка переглядається, вірно врахував, що середній заробіток має бути виплачено за період з 19 квітня 2014 року (наступного дня звільнення) по 13 січня 2015 року (день перерахування коштів авіакомпанією). Разом з цим судом обґрунтовано вказано про те, що тривалість періоду здійснення виконавчих дій органами державної виконавчої служби щодо виконання рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 червня 2014 року не може свідчити про відсутність вини роботодавця у невиплаті працівникові належних коштів і не є підставою для звільнення роботодавця від обов'язку виплатити зазначені кошти.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що судом апеляційної інстанції дотримано вимоги чинного законодавства та цивільного процесуального закону, всебічно, повно й об'єктивно з'ясовано обставини справи та надана їм належна оцінка, а наведені у касаційній скарзі недоліки при розгляді справи не впливають на суть ухваленого рішення і висновків суду не спростовують. Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді касаційної інстанції не встановлено.

За таких обставин колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не вбачає підстав для скасування оскарженого судового рішення, так як воно ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Законне, обґрунтоване та правильне по суті й справедливе рішення суду не може бути скасовано з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 333, 335, 336, 337, 343, 344, 345, 349 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «Ютейр-Україна» відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.В.Умнова

І.М. Фаловська