Справа № 204/216/17-ц
Провадження №2/204/583/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Книш А.В.,

при секретарі Подвижній О.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося через постійні сварки, непорозуміння та різні погляди на сімейне життя. Зазначила, що фактичні шлюбні відносини з відповідачем припинені з липня 2016 року, оскільки він проживає з іншою жінкою, примирення ними неможливе.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги визнав, зазначив, що шлюб дійсно не можливо зберегти, він не проживає з позивачем з липня 2016 року.

Судом встановлено, що сторони одружені з 31.08.2013, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 31.08.2013, виданим Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №397.

Сторони мають спільну малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 17.12.2013, виданого Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1330.

Згідно з ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що сторони разом не проживають з липня 2016 року, спільного господарства не ведуть, суд вважає, що подальше збереження родини стало неможливим, тому даний шлюб необхідно розірвати.

Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214 ЦПК України, ч.3 ст. 105, ч.1 ст. 110, ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 31 серпня 2013 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №397 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя А.В. Книш