Справа № 368/540/16-ц Головуючий у І інстанції Закаблук О. В.
Провадження № 22-ц/780/489/17 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
Категорія 46 02.02.2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Мережко М.В., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Топольського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Київської області на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 13 жовтня 2016 року у справі за позовом Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2 про скасування наказу, державної реєстрації та повернення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року прокурор Київської області звернувся до суду із вказаним вище позовом в інтересах держави, який мотивував тим, що в ході перевірки дотримання вимог земельного законодавства прокуратурою виявлено факт порушення закону під час передачі у власність громадянам земель резервного фонду.

Посилався, що наказом Головного управління Держземагентства у Київській області №10-3880/15-15-сг від 14.05.2015 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_3 площею 2,00 га на території Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області та передано у власність.

На підставі вказаного наказу 03.06.2015 року Реєстраційною службою Кагарлицького районного управління юстиції до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про державну реєстрацію прав власності на земельну ділянку площею 2,00 га, що розташована на території Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер НОМЕР_1 за ОСОБА_2

Вказував, що передача земельної ділянки у власність відбулася з порушенням вимог Земельного кодексу України та Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Відповідно до п. 7 указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720/95 від 08.08.1995 року встановлено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Відповідно до ст. 5 Земельного кодексу України в редакції від 18.12.90 сільські і селищні ради народних депутатів створюють на своїй території резервний фонд земель за погодженням місцерозташування з землекористувачем у розмірі до 15 процентів площі усіх сільськогосподарських угідь, включаючи угіддя в межах відповідних населених пунктів. Резервний фонд земель перебуває у державній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Згідно інформації управління Держгеокадастру у Кагарлицькому районі 10-1011-99.2-492/16 від 24.02.2016 року державного акту на право постійного користування землею серії І-КВ № 003748 від 29.11.1995 року, схеми поділу земель колективної власності КСГІ «Червоний Жовтень», викопіювання з технічної документації по передачі власникам земельних часток (паїв) земель резервного фонду, земельна ділянка площею 2,00 га, яка передана у власність відповідачу для ведення особистого селянського господарства на території Ставівської сільської ради відноситься до земель резервного фонду.

Згідно листа Ставівської сільської ради № 02-42/79 від 01.03.2016 року ОСОБА_2 не є зайнята у соціальній сфері с. Стави та не проживає на території Ставівської сільської ради. Крім того згідно інформації Ставівської сільської ради від № 02-41/43 від 23.02.2016 року на території сільської ради проживають громадяни, які мають право на отримання земельних ділянок з резервного фонду, та які ще не отримували земельні ділянки у власність.

Як вбачається з технічної документації по паюванню земель колективної власності КСП «Червоний Жовтень», а саме - списку членів вказаного підприємства, ОСОБА_3 не входить до колишніх членів підприємства.

Прокурор вважав, що спірний наказ Головного управління Держземагентства у Київській області прийнятий всупереч вимогам діючого законодавства та з перевищенням меж компетенції. У зв'язку з наведеним просив суд визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держземагентства у Київській області № 10-3880/15-15-сг від 14.05.2015 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 площею 2,00 га на території Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 22290885 від 23.06.2015 року на земельну ділянку площею 2,00 га, кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області для ведення особистого селянського господарства за ОСОБА_3; стягнути з відповідачів на користь прокуратури Київської області судові витрати.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 13 жовтня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, прокурор Київської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким вимоги прокурора задоволити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права. Скаргу мотивує тим, що суд не дав належної оцінки факту порушення передачі у власність відповідача ОСОБА_2 земель, які відносяться до резервного фонду. Зазначає, що судом не взято до уваги доводи його позовної заяви. За таких умов вважає, що є правові підстави для задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За результатами перевірки обставин справи, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду відповідає наведеним вимогам, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами.

В ході розгляду справи прокурором не було відповідним чином доведено обґрунтованості його вимог, що й стало підставою для відмови у задоволенні позову. Зокрема, позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що спірна земельна ділянка була виділена з порушенням встановленої законом процедури із земель запасу. В той же час в ході розгляду справи належних та допустимих доказів з приводу даного свого посилання прокурор до суду так і не представив, відтак суд відмовив у задоволенні позову через недоведеність позовних вимог. Не було представлено таких доказів й до апеляційного суду. За таких умов колегія суддів погоджується з висновками суду першої ін станції в цій частині, вважаючи їх виваженими та обґрунтованими.

Звертає також колегія суддів й увагу на наступну обставину:

Свої вимоги прокурор обґрунтовував тим, що ОСОБА_2 не зайнята в соціальній сфері на селі, не проживає постійно в цій місцевості та не входить до складу колишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства, відтак передача їй спірної землі порушує встановлений указом Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» порядок та є з цих підстав незаконною. В той же час, з аналізу положень п. 7 вищезгаданого указу Президента України вбачається, що дана норма встановлює лише переважне право даної категорії громадян на отримання таких земель і не містить заборони надання земель іншим громадянам. При цьому ні в позовній заяві, ні в ході розгляду прокурором не заявлялося про те, що всупереч наведеної норми відповідач отримала землю, яку мала б отримати інша особа з відповідними пільгами. За таких умов правові підстави для задоволення позову з точки зору колегії суддів апеляційного суду відсутні.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а його рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права. За таких умов передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Київської області відхилити.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 13 жовтня 2016року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді: М.В. Мережко

А.С. Сержанюк