14.02.2017 227/376/17
УХВАЛА

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

14 лютого 2017 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Тимофєєва Г.Л. розглянувши заяву Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з питного водопостачання та водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

13 лютого 2017 року заявник звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з питного водопостачання та водовідведення із ОСОБА_2, ОСОБА_3 за період з 01.02.2015 р. по 01.02.2017 р. у сумі 2968,59 грн.

Розглянувши надані матеріали, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 100 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Як вбачається із доданих до заяви про видачу судового наказу документів, ОСОБА_4 в попередженні від 08.07.2015 р. вих.№292 та в претензії від 13.08.2015 р. №330, власноручно зазначив, що він суму боргу не визнає через неправомірні дії виконавця житлово-комунальних послуг.

Як розяснено в п.9 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» №14 від 23.12.2011 р., судом мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором). Тому, такі вимоги можуть бути вирішені тільки в позовному провадженні.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 98 ЦПК України, заявник повинен додати до заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості боржників. Порушення вказаної вимоги є підставою для залишення заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із заяви і поданих документів про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з питного водопостачання та водовідведення відносно ОСОБА_2, ОСОБА_3П - вбачається спір про право, що є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Керуючись ст. ст.96, 100, 101, 293, 294 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Фізичній особі підприємцю ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з питного водопостачання та водовідведення з ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Роз'яснити заявнику його право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.99 ЦПК України, у разі відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред'явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Г.Л.Тимофєєва

14.02.2017